Справа № 520/7104/2020
Суддя: Севастьяненко К.О.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2020 р. № 520/7104/2020
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Севастьяненко К.О.
секретаря судового засідання - Жукової О.С.,
представника відповідача - Довгаль В.О.,
розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІС-ІНФОРМ" до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІС-ІНФОРМ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить суд:
- вирішити питання стосовно сплаченого судового збору у розмірі 2600,0 грн. у відповідності до чинного законодавства України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з вказаним податковим повідомленням-рішенням не згоден, вважає його таким, що суперечить вимогам чинного законодавства та прийнято поза межами повноважень контролюючого органу, які встановлені Податковим кодексом України та іншими законами України. Вважає, що податкове законодавство не ставить у залежність право позивача на формування показників податкової звітності від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податків до бюджету.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання.
Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення вважає безпідставними та помилковими, а позов відповідно таким, що не підлягає задоволенню.
Протокольною ухвалою суду від 22.09.2020 закрито підготовче засідання та прийнято рішення про розгляд справи по суті.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника за наявними в матеріалах справи доказами.
У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з доводів викладених у відзиві на адміністративний позов.
Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Фахівцями ГУ ДПС області було проведенo документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ЛІС-ІНФОРМ» з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з контрагентами постачальниками ТОВ «БЦ ІНВЕСТ», що містяться у податковій декларації з ПДВ за жовтень 2016 року, з ТОВ «ПОТОК-К», що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за листопад-грудень 2016 року, з ТОВ «ХСК СТЕНДПРО», що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за лютий, березень, травень 2017 року, ТОВ «БРОНТ ХТФ», що містяться у податковій декларації з ПДВ за червень 2017 року, ТОВ «ЖСК ПРОМЕТЕЙ», що містяться у податковій декларації з ПДВ за листопад-грудень 2017 року, ТОВ «ВКФ «ПНЕВМО-КОМ», що містяться у податковій декларації з ПДВ за грудень 2017 року, ТОВ «ВІЛЛ ТОРГ», що містяться у податковій декларації з ПДВ за грудень 2017 року, квітень 2018 року, ТОВ «АКАРА ТОРГ», що містяться у податковій декларації з ПДВ за грудень 2017 року, ТОВ «БОНСПЕЦ СЕРВІС», що містяться у податковій декларації з ПДВ за січень 2018 року, ТОВ «САРЕКС ГРУП 2000» за лютий 2018 року, що містяться у податковій декларації з ПДВ за квітень 2018 року, ТОВ «ФПГ МІРАНДА» за квітень 2018 року, що містяться у податковій декларації з ПДВ за травень 2018 року, ТОВ «ВЕРІС ТРЕЙД», що містяться у податковій декларації з ПДВ за травень 2018 року та подальшої реалізації товарів (робіт, послуг), отриманих від вищевказаних контрагентів-постачальників, за результатами якої складено акт перевірки від 18.10.2019 №429/20-40-05-11-10/34015360.
Враховуючи викладене, за результатами перевірки зроблено висновок, що ТОВ «ЛІС-ІНФОРМ» порушено вимоги:
- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, у результаті чого завищено податкові зобов`язання з ПДВ на загальну суму 364348 грн.;
- п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, у результаті чого завищено податковий кредит з ПДВ на загальну суму 609626 грн.;
- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.6, п. 201.10, п. 201.14 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 274569 грн.
ТОВ «Ліс - Інформ», не погодившись з винесеними податковими повідомленнями - рішеннями, в листопаді 2019 року направило до Державної податкової служби України скаргу.
Рішенням ДПС України від 16.01.2020р. № 1868/6/99-00-08-05-01-06 скаргу ТОВ «Ліс - Інформ» задоволено частково та скасовано податкові повідомлення - рішення від 01.11.2019р. №» 1, №« 1 в частині зменшення ТОВ «Ліс - Інформ» податкового кредиту з ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «БЦ Інвест», ТОВ «Поток - К», TOB «ХСК Стендпро», ТОВ «Бронт ХТФ», ТОВ «ЖСК Прометей», ТОВ «Вілл торг», ТОВ «Бонспец - сервіс», ТОВ «Сарекс груп 2000», ТОВ «ФПГ Міранда», ТОВ «Веріс трейд» та у відповідній частині штрафні санкції, а в іншій частині зазначені податкові повідомлення - рішення залишені без змін.

У зв`язку з чим, контролюючим органом було винесено податкове повідомлення - рішення від 06.02.2020р. №1 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 173333,75 грн. (в т.ч. за податковим зобов`язанням у розмірі 138667,00 грн та за штрафними санкціями 34666,75 грн).

Не погодившись з юридичними та фактичним обґрунтуваннями мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу спірного податкового повідомлення-рішення, а також суджень, відображених суб`єктом владних повноважень в акті, ТОВ "ЛІС-ІНФОРМ" звернулось до суду.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені суб`єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам п. 3 ч. 2 та ч. 3 ст. 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VІ зі змінами та доповненнями регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За правилами пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Стаття 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначає, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, акти виконаних робіт, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Зі змісту наведених норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту з податку на додану вартість наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту.

Вирішуючи справи із застосуванням наведених правових норм, Верховний Суд у постановах від 28 квітня 2020 року (справа N 826/15568/16), від 10 квітня 2020 року (справа N 808/954/17), від 6 березня 2020 року (справа N 803/13/16) визнав, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності.

Щодо господарських операцій з ТОВ «ВКФ «ПНЕВМО-КОМ», код платника 38630954 за період грудень 2017 року, судом встановлено наступне.

30.11.2017р. між ТОВ «ВКФ «ПНЕВМО-КОМ» (орендодавець) та ТОВ «Ліс - Інформ» (орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення №30-17, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар бере в тимчасове користування об`єкт, що орендується, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Об`єкт, що орендується, являє собою нежитлове приміщення. Орендована площа: 1500 кв.м. Відповідно до п.4.1 договору розмір орендної плати за весь об`єкт, що орендується, складає 180000,00 грн. в т.ч. ПДВ 30000,00 грн.

На виконання умов договору був складений та підписаний акт №1 від 01.12.2017 приймання - передачі нежитлового приміщення та акт № 2 від 28.12.2017 повернення його з оренди. Також був складений та підписаний акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №2812/2 від 28.12.2017 та ТОВ «ВКФ «Пневмо - ком» на адресу ТОВ "ЛІС-ІНФОРМ" була виписана податкова накладна від 28.12.2017 №5 на суму 180000,00 грн. в т.ч. ПДВ 30000,00грн.

Суд зазначає, що під час розгляду справи позивачем не надано документів, що підтверджують оплату наданих послуг (платіжних доручень, банківських виписок, тощо).

Також в матеріалах справи відсутні докази та їх обгрунтування щодо необхідності оренди зазначеного приміщення для здійснення власної господарської діяльності та будь-яких документів, що підтверджують право власності на нього.

Також, під час розгляду справи досліджено вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.05.2019 у справі № 638/4660/19, винесеного щодо посадової особи ТОВ «ПКФ ПНЕВМО-КОМ» та ГУ ДФС у Харкiвськiй областi 24.05.2018 внесено до Реєстру суб`єктів фіктивного підприємництва ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА ПНЕВМО-КОМ», за якими порушено кримінальну справу за фактом скоєння злочину передбаченого статтею 205 Кримінального кодексу України за ознакою фіктивності: зареєстроване у органах держреєстрації фізичною особою з подальшою передачею (оф-ням) у володіння чи управління пiдставним (неiснуючим), померлим, безвісти зниклим особам або таким особам, що не мали намiру провадити фінансово - господарську діяльність або реалізовувати повноваження (протокол допиту гр. ОСОБА_1 від 11.03.2018).

Щодо господарських операцій з ТОВ «Акара Торг» судом встановлено наступне.

Так, судом встановлено, що 07.11.2017р. між ТОВ «Акара Торг» (орендодавець) та ТОВ «Ліс - інформ» (орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення №07/11-17, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар бере в тимчасове користування об`єкт, що орендується, який знаходиться за адресою: Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, буд.4. Орендована площа: 1500 кв.м. Відповідно до п.4.1 договору розмір орендної плати за весь об`єкт, що орендується, складає 180000,00 грн. в т.ч. ПДВ 30000,0 грн. Сторонами був складений та підписаний акт №1 від 07.11.2017р. приймання - передачі нежитлового приміщення та акт №2 від 01.12.2017р. повернення його з оренди. Сторонами був складений та підписаний акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №0112/1 від 01.12.2017р. ТОВ «Акара Торг» на адресу ТОВ Ліс - Інформ» була виписана податкова накладна від 01.12.2017р. №45 на суму 180000,0 грн. в т.ч. ПДВ 30000,0 грн.

Суд зазначає, що під час розгляду справи позивачем не надано документів, що підверджують оплату наданих послуг (платіжних доручень, банківських виписок, тощо).

Також в матеріалах справи відсутні докази та їх обгрунтування щодо необхідності оренди зазначеного приміщення для здійснення власної господарської діяльності та будь-яких документів, що підтверджують право власності на нього.

16.11.2017р. між ТОВ «Акара Торг» (виконавець) та ТОВ «Ліс - Інформ» (замовник) був укладений договір №1611/1-17 про виконання роботи, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується здійснити ручну ліквідацію шорсткості грунту калібрувального комплексу площею 17га, який знаходиться за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Скрипаї. Замовник зобов`язується прийняти й оплатити вказані роботи. Відповідно до п.3.1 договору загальна вартість робіт за цим Договором визначається договірним шляхом, про що складається Протокол погодження договірної ціни (додаток 1), який є невід`ємною частиною цього договору і складає 472000,0 грн. в т.ч. ПДВ 78666,67 грн. Сторонами був складений та підписаний акт здачі - приймання робіт (надання послуг) №2812/1 від 28.12.2017р. ТОВ «Акара Торг» на адресу ТОВ «Ліс - Інформ» була виписана податкова накладна від 28.12.2017р. №56 на суму 472000,0 грн. в т.ч. ПДВ 78666,67 грн.

Суд звертає увагу, що ухвалою суду від 03.09.2020 витребувано у позивача засвідчені належним чином копії первинної документації на підтвердження реальності господарської операції позивача з контрагентом ТОВ "АКАРА ТОРГ" (41709730) за перевіряємий період, а саме: видаткові накладні, розрахункові документи, обгрунтування необхідності виконання зазначених робіт (ліквідації шорсткості грунту калібрувального комплексу площею 17 га, який знаходиться за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Скрипаї), доказів наявності у позивача у власності (користуванні) калібрувального комплексу площею 17 га, який знаходиться за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Скрипаї), та інші первинні документи, які підтверджують ці відносини.

Проте позивачем не надано жодного доказу на виконання ухвали суду.

Також до перевірки наданий лише акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 28.12.2017 року №2812/1, відповідно якого ТОВ «Акара Торг» виконані наступні роботи: Ручна ліквідація шорсткості грунту колібрувального комплексу, але згідно акту здачі-приймання виконаних робіт, згідно договору №1611/1-17 про виконання роботи від 16.11.2017 року, неможливо з`ясувати де саме були виконані роботи, на якому об`єкті, скільки на такі роботи потрібно робочої сили, скільки витрачено людино-годин, інше.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового кодексу України. Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі - Закон № 996-ХIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-ХIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону № 996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК.

З аналізу вказаних правових норм та обставин справи суд приходить до висновку, що необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товару (послуг) з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв`язку з таким придбанням.

При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов`язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд не може погодитись з доводами позивача та критично ставиться до наданих позивачем первинних документів бухгалтерського обліку, підтверджуючих здійснення господарських операцій з вказаними контрагентами, з огляду на нижченаведене.

В даній справі судом встановлено, що за перевіряємий період позивачем не підтверджено здійснення зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

У постанові від 21 липня 2020 року (справа N 820/4149/15) Верховний Суд вказував, що подані платником документи повинні достовірно підтверджувати реальність господарських операцій та інші обставини, з якими законодавець пов`язує право платника на податкову вигоду. При цьому, наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Водночас, позивачем не доведено, що отримана платником податку податкова вигода є обґрунтованою. Так, податкова вигода може бути обґрунтованою, зокрема, якщо для цілей оподаткування враховані операції у відповідності з їх дійсною економічною метою чи враховані операції не обумовлені розумними економічними чи іншими причинами (метою ділового характеру). При цьому діловою метою діяльності платника податку може бути отримання економічного ефекту.

Таким чином, позивачем не доведено, що його господарська діяльність спрямована на отримання економічного ефекту.

З огляду на викладене суд вбачає, що надані позивачем первинні документи носять неповний характер, а господарська діяльність товариства не спрямована на настання реальних наслідків.

Наведені у сукупності обставини та досліджені судом документальні докази, суд вважає достатніми для висновку про те, що господарські операції з виконання робіт фактично не мали реального характеру, замовлення послуг (робіт) оформлені лише документально та не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені укладеними договорами.

Тому наявність у позивача необхідних документів, які відповідно до Податкового кодексу України та Закону України Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні, що є підставою для віднесення певних сум до податкового кредиту (податкових та видаткових накладних, актів виконаних робіт, тощо) сама по собі не є підставою для їх включення до складу податкового кредиту, оскільки судом встановлено, що господарських правовідносин у дійсності не було.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що наслідки порушення податкового законодавства застосовуються незалежно від того, чи визнані відповідні цивільні чи господарські зобов`язання недійсними, оскільки відповідальність за порушення норм податкового законодавства є самостійним видом юридичної відповідальності і застосовується незалежно від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності.

Враховуючи непідтвердження під час судового розгляду справи зв`язку економічної діяльності позивача та економічної доцільності здійснення витрат, суд дійшов висновку щодо правомірності податкових повідомлень-рішень.

Також жодного разу представник позивача не з`явився в судові засідання для надання пояснень в обґрунтування правової позиції, а тому справу розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІС-ІНФОРМ" до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 27 листопада 2020 року.

Суддя Севастьяненко К.О.