Справа № 640/10733/20
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

09 листопада 2020 року м. Київ№ 640/10733/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., за участю секретаря судових засідань Левкович А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького,

буд. 13)

про визнання протиправними дій, cскасування наказу, зобов`язання вчинити дії, -

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Новіцької Л.О.,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України (надалі по тексту - відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Міністерства юстиції України, що полягають в анулюванні свідоцтва ОСОБА_1 з порушенням процедури накладення дисциплінарного стягнення та без достатньої підстави;

- скасувати наказ Міністерства юстиції України №3852 від 07 грудня 2018 року про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Міністерство юстиції України поновити свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №871 від 23 квітня 2013 року та виключити з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_1 та запис про недійсність свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №871 від 23 квітня 2013 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представник Міністерства юстиції України подав до суду заяву про закриття провадження у справі, яка обґрунтована тим, що наявні такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2019 року в справі №640/21297/18 ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання та скасування рішення Дисциплінарної комісії та наказу Міністерства у повному обсязі.

Судом з метою з`ясування всіх обставин справ призначено судове засідання для розгляду вказаної заяви відповідача.

У письмових поясненнях позивач зазначив, що предмет та підстави позову в адміністративній справі №640/10733/20 та адміністративній справі №640/21297/18 є неоднаковими.

Додатково позивач стверджував, що ані на час розгляду справи №640/10733/20, ані на час розгляду справи №640/21297/18 немає ухвал (постанов) про закриття провадження у справі, а відтак наявні усі підстави для розгляду даної позовної заяви в Окружному адміністративному суді міста Києва.

Вирішуючи заяву про закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі у разі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Тобто, законодавець визначив за судом обов`язок закрити провадження у справі в тому разі, якщо є постанова суду, яка набрала законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Умовами застосування пункту 4 частини 1 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України для закриття провадження є:

- тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають);

- остаточне вирішення тотожного спору постановою чи ухвалою, яка перешкоджає повторному зверненню до суду (про відмову у відкритті провадження чи закриття провадження);

- набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе лише за умови, що постанова чи ухвала, яка набрала законної сили, постановлена за позовом, який є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Пунктом 4 частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що в межах адміністративної справи №640/21297/18 позивачем були заявлені вимоги щодо:

- скасування рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на підставі подання № 1179 від 05.10.2018, яке оформлено протоколом № 76/11/18 від 06.11.2018;

- визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 07.12.2018 № 3852/5 про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 ;

- зобов`язання Міністерства юстиції України виключити з Єдиного реєстру арбітражних керуючих запис про припинення діяльності арбітражного керуючого та запис про недійсність свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

В рамках адміністративної справи №640/21297/18 позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення комісії про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), яке оформлено протоколом №76/11/18 від 06.11.2018 року та наказ Мінюсту від 07.12.2018 року є протиправними та підлягають скасуванню, з огляду на те, що по-перше, прийняті з пропущенням строку притягнення дисциплінарної відповідальності. По-друге, відповідачем порушено порядок накладення дисциплінарного стягнення та подальшого анулювання свідоцтва, оскільки оскаржуваний наказ винесений передчасно. По-третє, наголошує, що відповідачем був застосований не передбачений чинним законодавством вид дисциплінарного стягнення. Разом з тим зауважив, що Дисциплінарною комісією не розглянуто ступінь вчиненого ним проступку, не з`ясовано питання завдання діями позивача шкоди будь-яким фізичним чи юридичним особам, не надано правової оцінки його поясненням щодо виявлених порушень. Крім того, звернув увагу, що протокол, яким оформлено оскаржуване рішення, не містить жодних посилань ані на конкретні порушення, ані - на визначення тяжкості кожного з них. Таким чином, суб`єкти владних повноважень при винесені оскаржуваних рішень діяли необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для прийняття таких рішень, а також без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з використанням повноважень не з тією метою, з якою вони надані.

В межах справи №640/10733/20 позивачем дії відповідача та наказ №3852 від 07 грудня 2018 року оскаржуються з тих же підстав, що і у справі №640/21297/18.

При цьому, суд враховує, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2019 року в адміністративній справі №640/21297/18.

Вимогами частини 2 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відтак, судове рішення в адміністративній справі №640/21297/18 набрало законної сили.

При цьому, наведене спростовує доводи позивача щодо відсутності постанови суду під час розгляду адміністративної справи №640/21297/18.

Стосовно тверджень позивача, що у справі що розглядається ним оскаржуються також дії відповідача, суд вважає за необхідно звернути увагу на те, що різне формулювання вимог не нівелює суті заявлених вимог в обох адміністративних справах, а в першу чергу їх підстав.

Суд також зазначає, що наведені позивачем в адміністративному позові в справі №640/10733/20 доводи можуть бути підставою для перегляду справи №640/21297/18 за нововиявленими обставинами.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що за наявності рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2019 року у справі №640/21297/18, яке набрало законної сили на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року, з тотожного спору, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, слід закрити провадження в даній адміністративній справі згідно пункту 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно частини 6 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.

Керуючись статтями 78, 143, 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника Міністерства юстиції України про закриття провадження задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі №640/10733/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя А.Б. Федорчук