Справа № 400/2902/20
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 р. № 400/2902/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Керівника Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області, пров. Пожежний, 3, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56101
до відповідача:Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області, вул. Героїв Небесної Сотні, 38, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56101
про:визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Керівника Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області (далі - позивач або прокурор) звернувся в інтересах держави з позовом до Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області (далі - відповідач) з вимогою визнати протиправною бездіяльності відповідача, щодо неутворенні у складі виконавчих органів ради служби у справах дітей, та зобов`язати відповідача вчинити дії, спрямовані на утворення у складі виконавчих органів ради служби у справах дітей.

Ухвалою від 22.07.2020р. суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що держава гарантує, забезпечує та охороняє права і свободи дітей, у тому числі соціально вразливих категорій - дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей, які опинилися у складних життєвих ситуаціях. Такі гарантії встановлені, зокрема, Законом України «Про охорону дитинства», яким органам місцевого самоврядування делеговано повноваження щодо забезпечення державної політики у сфері охорони дитинства. Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» безпосереднє ведення справ і координація діяльності стосовно захисту прав дітей покладається на служби у справах дітей, зокрема, виконавчих органів міських, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад.

Баштанською місцевою прокуратурою у межах наданих повноважень відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» вивчено інформацію щодо додержання відповідачем вимог законодавства у сфері захисту прав дітей. При цьому встановлено, що до Баштанськї міської ради, яка створена яка створена рішенням Баштанської міської ради X сесії сьомого скликання від 09.09.2016 за № 2 «Про добровільне об`єднання територіальних громад», приєдналися 8 сільських рад Баштанського району, на території яких проживає 8142 дітей у віці від 0 до 17 років, на первинному обліку служби у справах дітей Баштанської райдержадмінісірації перебуває 142 дитини-сироти та дітей, позбавлених батьківського піклування, з яких 77 дітей (54 % від загальної кількості дітей на обліку) проживають на території, яка знаходиться під юрисдикцією Баштанської міської об`єднаної територіальної громади. Проте, в порушення вимог законодавства у сфері охорони дитинства та захисту прав дітей у складі відповідних виконавчих органів Баштанської міської ради не утворено службу у справах дітей.

Уся діяльність, спрямована на захист прав та інтересів дітей здійснюється службою у справах дітей Баштанської РДА.

При цьому, за відсутності служби у справах дітей на території Баштанської міської ради, орган опіки та піклування не зможе належним чином забезпечити соціально-правовий захист дітей на підвідомчій території, оскільки служба у справах дітей Баштанської районного державної адміністрації не має змоги постійного контролю за сім`ями, які мешкають на території ОТГ, що ускладнює повноцінність оцінки ситуації, яка складається у сім`ї та своєчасність реагування.

Особові справи на дітей різної категорії, які проживають на території Прибужанської сільської ради, до сільської ради не передані через те, що органом місцевого самоврядування не утворено службу у справах дітей.

Прокурор звертає увагу, що відповідно до частини сьомої статті 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» штатна чисельність працівників служб у справах дітей виконавчих органів сільських, селищних рад відповідних територіальних громад встановлюється з розрахунку один працівник служби не більше ніж на одну тисячу дітей, але не менше одного працівника на об`єднану територіальну громаду. Указом Президента України від 30 вересня 2019 року №721/2019 «Про деякі питання забезпечення прав та законних інтересів дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, розвитку та підтримки сімейних форм виховання дітей» зобов`язано вжити в установленому порядку вичерпних заходів щодо приведення штатної чисельності служб у справах дітей відповідно до нормативів, установлених законодавством, у тому числі в об`єднаних територіальних громадах. На думку прокурора, Баштанська міська рада як орган місцевого самоврядування з часу утворення об`єднаної територіальної громади (2016 рік) за більш як три роки всупереч вимогам згаданих нормативно-правових актів так і не утворила у складі виконавчих органів службу у справах дітей, що вказує на її бездіяльність. Відсутність у складі виконавчих органів відповідача служби у справах дітей не сприяє належному захисту прав та інтересів дітей, зокрема дітей пільгової категорії, що суперечить положенням Конвенції про права дитини та ряду законодавчих актів держави України.

Формування та реалізацію державної політики, зокрема, у сфері соціальної політики, з питань сім`ї та дітей, усиновлення та захисту прав дітей, забезпечує Міністерство соціальної політики України як центральний орган виконавчої влади, проте воно не має повноважень щодо звернення до суду з позовом до органу місцевого самоврядування про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії у спосіб, який обрав прокурор, а тому не може бути позивачем у даній справі, що відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» зумовлює звернення прокурора як позивача із позовом до суду для захисту інтересів держави у сфері охорони дитинства та захисту прав дітей.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

У відзиві на позовну заяву відповідача зазначив, що позовні вимоги не визнає повністю. Відповідач у відзиві вказав, що процес децентралізації влади, а саме утворення відповідних ОТГ, на території України триває. На законодавчому рівні децентралізація повноважень щодо дотримання, забезпечення та захисту прав дитини на жаль, не вирішено. На території Баштанської ОТГ процес децентралізації триває. Рішенням виконкому №5 Баштанської міської ради від 26.01.2016 року затверджено Положення про орган опіки та піклування, який виконує консультативно-дорадчі функції, а 05.12.2019 року рішенням виконавчого комітету № 234 затверджено оновлений склад органу опіки та піклування. Враховуючи, що на рівні району не ліквідовано службу у справах дітей Баштанської РДА, а виконавчий орган опіки і піклування міської ради обмежений у виконанні функцій соціального захисту дітей, Баштанська об`єднана територіальна громада в особі Баштанської міської ради співпрацює з районною службою у справах дітей, що рівні законодавства не заборонено та не скасовано. Доказом проведення роботи органом опіки і піклування Баштанської міської ради є рішення виконкому міської ради від 26.12.2019 року № 260 «Про роботу органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Баштанської міської ради за 2019 рік».

Таким чином, на думку відповідача, в його діях бездіяльності в даному питанні не встановлюється, тому позовні вимоги є безпідставними.

У відповіді на відзив прокурор зазначив, що відповідно до інформації служби у справах дітей Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області від 10.04.2020 №01-12/199-01 вбачається, що повноваження служби у справах дітей райдержадміністрації поширюються на всю територію Баштанського району, оскільки в об`єднаній територіальній громаді Баштанської міської ради відповідна служба не створена та не введено посади працівників по роботі з дітьми. При цьому, за відсутності служби у справах дітей на території Баштанської міської об`єднаної територіальної громади, орган опіки піклування відповідно до інформації від 10.04.2020 № 01-12/1999-01 взмозі належним чином забезпечити соціально-правовий захист дітей підвідомчій території, оскільки служба у справах дітей Баштанської районної державної адміністрації не має змоги постійного контролю за сім`ями, які мешкають на території об`єднаної територіальної громади, що ускладнює повноцінність оцінки ситуації, яка складається у сім`ї та своєчасність реагування.

Відповідач надав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що з моменту об`єднання в територіальну громаду до Баштанської міської ради як представницького органу місцевого самоврядування не надходило жодної скарги від населення з приводу неналежного здійснення захисту прав дітей, проживаючих на території громади. Доводи позивача викладені в позові та в відповіді на відзив є необґрунтованими. Позовну заяву відповідач просив залишити без задоволення.

Також, 13.08.2020р. відповідач надав до справи проект Рішення Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області «Про утворення відділу «Служба у справах дітей» та проект Положення про відділу «Служба у справах дітей» виконавчого комітету Баштанської міської ради, які оприлюднені на офіційному сайті відповідача 27.07.2020р., що також підтверджується відповідним доказом наданим відповідачем до справи.

Інших заяв, клопотань чи пояснень по суті справи ввід сторін до суду не надходило.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Рішенням № 5 виконавчого комітету Баштанської міської ради від 26.01.2016 року затверджено Положення про орган опіки та піклування, який виконує консультативно-дорадчі функції, а 05.12.2019 року рішенням виконавчого комітету № 234 затверджено оновлений склад органу опіки та піклування.

27.07.2020р. на офіційному сайті відповідача оприлюднено проект Рішення Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області «Про утворення відділу «Служба у справах дітей» та проект Положення про відділу «Служба у справах дітей» виконавчого комітету Баштанської міської ради.

Разом з тим, як вказав позивач в позові, відповідно до інформації служби у справах дітей Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області від 10.04.2020 №01-12/199-01 встановлено, що на теперішній час повноваження служби у справах дітей райдержадміністрації поширюються на всю територію Баштанського району, оскільки в об`єднаній територіальній і романі Баштанської міської ради відповідна служба не створена та не введено посад працівників по роботі з дітьми.

Керівник Баштанської місцевої прокуратури, вважаючи, бездіяльність відповідача щодо невиконання обов`язку утворити у складі виконавчих органів ради службу у справах дітей протиправною, звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає зазначені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» здійснення соціального захисту дітей і профілактики серед них правопорушень покладається в межах визначеної компетенції, зокрема, на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері сім`ї та дітей, центральний орган

виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері сім`ї та дітей, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері сім`ї та дітей, відповідні структурні підрозділи обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих органів міських і районних у містах рад. У здійсненні соціального захисту і профілактики правопорушень серед дітей беруть участь у межах своєї компетенції інші органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації незалежно від форми власності, окремі громадяни.

Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» штатна чисельність працівників районних, міських, районних у містах служб у справах дітей установлюється з розрахунку один працівник служби не більше ніж на одну тисячу дітей, які проживають у районі, та не більше ніж на дві тисячі дітей, які проживають у місті, районі у місті. Штатна чисельність працівників служб у справах дітей виконавчих органів сільських, селищних рад відповідних територіальних громад встановлюється з розрахунку один працівник служби не більше ніж на одну тисячу дітей, але не менше одного працівника на об`єднану територіальну громаду.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують вирішення питань щодо встановлення опіки і піклування, створення інших передбачених законодавством умов для виховання дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих, житлових і майнових прав та інтересів дітей та осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 12 вищевказаного Закону безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей. Служба у справах дітей: бере участь у здійсненні заходів щодо соціального захисту і захисту прав та інтересів дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і несе відповідальність за їх дотримання, а також координує здійснення таких заходів; оформляє документи на усиновлення і застосування інших форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, визначених цим Законом; оформляє клопотання щодо переведення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, на інші форми влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; здійснює контроль за умовами влаштування і утримання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; здійснює моніторинг діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; здійснює інші заходи стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Згідно із ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать забезпечення школярів із числа дітей-сиріт, дітей з інвалідністю/осіб з інвалідністю I - III групи, дітей, позбавлених батьківського піклування, та дітей із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», які навчаються в державних і комунальних навчальних закладах, безоплатними підручниками, створення умов для самоосвіти; вирішення відповідно до законодавства питань про повне державне утримання дітей-сиріт і дітей, які залишилися без піклування батьків, у школах-інтернатах, дитячих будинках, у тому числі сімейного типу, професійно-технічних навчальних закладах та утримання за рахунок держави осіб, які мають вади у фізичному чи розумовому розвитку і не можуть навчатися в масових навчальних закладах, у спеціальних навчальних закладах, про надання громадянам пільг на утримання дітей у школах-інтернатах, інтернатах при школах, а також щодо оплати харчування дітей у школах (групах з подовженим днем) (пп. 6, 8 п. «б» ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Відповідно до п. 2, 2-1 п. «б» ч. 1 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: делеговані повноваження: забезпечення здійснення передбачених законодавством заходів щодо поліпшення житлових і матеріально-побутових умов, зокрема, дітей, що залишились без піклування батьків, на виховання в сім`ї громадян; вирішення відповідно до законодавства питань надання соціальних послуг особам та сім`ям з дітьми, які перебувають у складних життєвих обставинах та потребують сторонньої допомоги, забезпечення утримання та виховання дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» суб`єктами добровільного об`єднання територіальних громад є суміжні територіальні громади сіл, селищ, міст. Об`єднана територіальна громада, адміністративним центром якої визначено місто, є міською територіальною громадою, центром якої визначено селище, - селищною, центром якої визначено село, - сільською.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» найменування об`єднаної територіальної громади, як правило, є похідним від найменування населеного пункту (села, селища, міста), визначеного її адміністративним центром.

У зв`язку з розширенням повноважень сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад щодо провадження діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, постановами КМУ від 15.11.2017 року № 877 та від 11.04.2018 року № 301 внесені зміни до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини (постанова КМУ від 24.09.2008 року № 866), згідно із якими сільські, селищні, міські ради об`єднаних територіальних громад мають самостійно здійснювати діяльність, пов`язану із захистом прав дитини, зокрема передано об`єднаним територіальним громадам повноваження стосовно влаштування під опіку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

З аналізу наведених вище положень випливає висновок, що об`єднані територіальні громади мають самостійно здійснювати діяльність, пов`язану із захистом прав дитини.

Крім того, наказом Міністерства соціальної політики України від 14.06.2018 року № 890 затверджено Методичні рекомендації щодо організації та забезпечення діяльності об`єднаної територіальної громади у сфері соціального захисту населення та захисту прав дітей, згідно з п. 1.1. яких передбачено, що з метою забезпечення виконання повноважень у сфері соціального захисту населення та захисту прав дітей у виконавчому органі сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади рекомендовано за рішенням сесії відповідної громади, зокрема, утворити (ввести до штатного розпису) службу у справах дітей як юридичну особу, підпорядковану голові сільської, селищної, міської ради.

Аналізом наведеного можна зробити висновок, що Методичні рекомендації носять виключно рекомендаційний характер щодо утворення служби у справах дітей як юридичну особу.

Також, постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 року №800 затверджено Порядок взаємодії органів державної влади, органів місцевого самоврядування, закладів та установ під час забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі таких, що можуть загрожувати їх життю та здоров`ю, та внесені зміни до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини (постанова Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866), якими визначено органами опіки та піклування, зокрема, виконавчі органи міських, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад, які провадять діяльність із соціального захисту дітей.

Так, відповідно до п. 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини органами опіки та піклування, зокрема, виконавчі органи міських, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад, які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей.

Згідно п.п. 13, 14 цього Порядку облік дітей, які залишились без батьківського піклування, здійснює служба у справах дітей за місцем проживання батьків дитини або одного з них, з яким проживала дитина до настання обставин, за яких вона залишилася без піклування батьків, незалежно від місця виявлення дитини, а дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - служба у справах дітей за місцем походження дитини. Відомості про дитину, яка залишилась без батьківського піклування, збираються службою у справах дітей протягом 10 днів після надходження повідомлення про таку дитину. Служба у справах дітей на підставі зібраних відомостей про дитину приймає рішення, яке оформлюється наказом про взяття її на первинний облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (далі - первинний облік), і вносить дані про таку дитину до книги первинного обліку. Дитина вважається такою, що взята на первинний облік, з дати прийняття такого рішення. Після взяття дитини на первинний облік служба у справах дітей складає та затверджує індивідуальний план соціального захисту дитини, залишеної без батьківського піклування, дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування.

Абзацом 3 частини 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866 передбачена норма іншого змісту, а саме: Безпосереднє ведення справ і координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад.

Зміст наведеної вище норми стосується виключно функцій служб у справах дітей, які вже утворені та здійснюють своє функціонування, та жодним чином не зобов`язує органи місцевого самоврядування створити таку службу у складі відповідних виконавчих органів.

Вирішуючи спір, суд враховує, що позов прокурора обґрунтований метою задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання щодо захисту прав дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які опинилися у складних життєвих обставинах.

Відтак, позовна заява стосується питання визнання бездіяльності протиправною в частині не створення служби у справах дітей, а не виконання повноважень у сфері захисту прав дітей. Позивачем, в свою чергу, не вказується та не наводиться жодного випадку, в чому полягає порушення прав дітей з боку відповідача.

У відповідності до абз. 3 ч. 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866 передбачена норма іншого змісту, а саме: «Безпосереднє ведення справ і координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, дітей, які постраждали внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, сільських, селищних рад об`єднаних територіальних громад.».

Зміст наведеної вище норми стосується виключно функцій служб у справах дітей, які вже утворені та здійснюють своє функціонування, та жодним чином не зобов`язує органи місцевого самоврядування створити таку службу у складі відповідних виконавчих органів.

Звертаючись із даним позовом, керівник Баштанскої місцевої прокуратури Миколаївської області наводить доводи стосовно бездіяльності органу місцевого самоврядування - Баштанської міської ради Миколаївської області, а саме не створення у складі виконавчих органів ради служби у справах дітей. На підтвердження даних доводів наводить ряд нормативно - правових актів, що стосуються діяльності служби у справах дітей, її чисельності. Проте, в наведених законодавчих актах відсутні норми, якими покладається на органи місцевого самоврядування обов`язок стосовно створення служби у справах дітей, як виконавчого органу органів місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту «б» частини 1 та частини 2 статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить: делеговані повноваження: забезпечення здійснення передбачених законодавством заходів щодо поліпшення житлових і матеріально - побутових умов, зокрема, дітей, що залишилися без піклування батьків, на виховання в сім`ї громадян; вирішення відповідно до законодавства питання надання соціальних послуг особами та сім`ям з дітьми, які перебувають у складних життєвих обставинах та потребують сторонньої допомоги, забезпечення утримання та виховання дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Суд погоджується з тим, що дійсно такі делеговані повноваження є у виконавчого органу ради, однак предметом позову та доказування є питання створення служби у справах дітей.

Згідно наданих відповідачем доказів вбачається, що на даний час на території Баштанського району Миколаївської області реалізація державної політики у сфері сім`ї та дітей здійснюється органом виконавчої влади - службою у справах дітей Баштанскої районної державної адміністрації Миколаївської області.

Структурний підрозділ РДА в даному випадку служби у справах дітей Баштанської районної державної адміністрації Миколаївської області в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечує виконання покладених на цей підрозділ завдань, відповідно до пункту 1 Типового положення про структурний підрозділ місцевої державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 № 887 та п.6 Положення про службу у справах, дітей Окнянської районної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням т.в.о. голови районної державної адміністрації від 16.01.2019 № 12/А-2019.

Крім того, на виконання постанови КМУ № 866 від 24.09.2009 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» Рішенням № 5 виконавчого комітету Баштанської міської ради від 26.01.2016 року затверджено Положення про орган опіки та піклування, який виконує консультативно-дорадчі функції, а 05.12.2019 року рішенням виконавчого комітету № 234 затверджено оновлений склад органу опіки та піклування.

Також, 27.07.2020р. на офіційному сайті відповідача оприлюднено проект Рішення Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області «Про утворення відділу «Служба у справах дітей» та проект Положення про відділу «Служба у справах дітей» виконавчого комітету Баштанської міської ради.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач реалізовує державну політику у сфері соціального захисту дітей відповідно наданих повноважень та чинного законодавства України.

Крім того, відповідно до п.п. 1, 9, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації наділені повноваженнями щодо захисту майнових та немайнових прав дітей - сиріт, дітей позбавлених батьківських прав, осіб з їх числа, сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах та ін.

Тобто Законом України «Про місцеві державні адміністрації» повноваження адміністрацій, щодо захисту прав дітей не обмежуються у зв`язку з утворенням територіальної громади.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження типових положень про службу у справах дітей» № 1068 від 30.08.2007, в редакції від 19.02.2018 року, п. 4 передбачено обласним, Київській та Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям у місячний строк розробити та затвердити положення про службу у справах дітей.

Пунктом 5 цієї ж Постанови Кабінет Міністрів України лише рекомендує органам місцевого самоврядування розробити положення про службу у справах дітей на основі Типового положення про службу у справах дітей обласної, Київської та Севастопольської міської державної адміністрації та Типового положення про службу у справах дітей районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації.

Аналізуючи дані норми можна дійти до висновку, що якщо законодавством було б встановлено обов`язок органу місцевого самоврядування створити службу у справах дітей, то даний суб`єкт би зазначили саме в пункті 4, та зобов`язали б розробити та затвердити таке положення, а не рекомендували б.

У відповідності до п.п. 1, 9, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації наділені повноваженнями щодо захисту майнових та немайнових прав дітей - сиріт, дітей позбавлених батьківських прав, осіб з їх числа, сімей, що опинилися в складних життєвих обставинах і т.ін. Тобто, Законом України «Про місцеві державні адміністрації» повноваження адміністрацій, щодо захисту прав дітей не обмежуються у зв`язку з утворенням територіальної громади.

Отже, спільними принципами місцевого самоврядування та діяльності місцевих державних адміністрацій є поєднання державних і місцевих інтересів. А це свідчить про взаємозв`язок між відповідними органами та уникнення дублювання повноважень тотожних органів, що здійснюють свої повноваження в межах однієї адміністративно - територіальної одиниці.

Крім того, позивач у позовній заяві посилається на Указ Президента України від 30.09.2019 року № 721/2019 «Про деякі питання забезпечення прав та законних інтересів дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, розвитку та підтримки сімейних форм виховання дітей», яким зобов`язано вжити заходів щодо приведення штатної чисельності служб у справах дітей, у тому числі в об`єднаних територіальних громадах.

Так, з метою забезпечення права дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, на особливий захист та Допомогу держави, розвитку та підтримки сімейних форм виховання дітей, Указом Президента України від 30.09.2019 року № 721/2019 «Про деякі питання забезпечення прав та законних інтересів дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, розвитку та підтримки сімейних форм виховання дітей» постановлено: вжити в установленому порядку заходів Кабінету Міністрів України, перелік яких наведено у частині першій; обласним, Київській міській державним адміністраціям за участю органів місцевого самоврядування відповідно до компетенції уживати в установленому порядку вичерпних заходів щодо, зокрема, приведення штатної чисельності служб у справах дітей відповідно до нормативів, установлених законодавством, у тому числі в об`єднаних територіальних громадах.

Отже, відповідно до компетенції об`єднана територіальна громада має уживати в установленому порядку вичерпних заходів щодо приведення штатної чисельності служб у справах дітей відповідно до нормативів, установлених законодавством.

Питання нормативів передбачено у Методичних рекомендаціях. Так, з метою забезпечення єдиного методологічного підходу до виконання власних (самоврядних) повноважень об`єднаної територіальної громади у сфері соціального захисту населення та захисту прав дітей на підставі норм законодавчих актів з питань соціального захисту населення розроблено Методичні рекомендації, які затверджені наказом Мінсоцполітики за № 26 від 19.01.2016.

Відповідно до п.1.3, п.1.8 Методичних рекомендацій передбачено: - для виконання власних повноважень у сфері соціального захисту населення, в тому числі захисту прав дітей, у структурі виконавчого органу об`єднаної територіальної громади пропонується утворити відповідні структурні підрозділи або покласти повноваження на відповідальних працівників виконавчого органу (далі - відповідальний підрозділ (посадова особа)); - з метою належного виконання власних (самоврядних) повноважень об`єднаної територіальної громади у сфері захисту прав дітей рекомендується передбачати посади спеціалістів з питань захисту прав дітей у штатному розписі виконавчого органу об`єднаної територіальної громади (із розрахунку: орієнтовно 1 працівник на 2 тисячі дитячого населення) або утворювати структурний підрозділ захисту прав дітей (якщо дитяче населення перевищує 4 тисячі).

Системне тлумачення вищенаведених положень дозволяє дійти висновку, що з метою належного виконання власних (самоврядних) повноважень об`єднаної територіальної громади у сфері захисту прав дітей рекомендується передбачати посади спеціалістів з питань захисту прав дітей у штатному розписі виконавчого органу ОТГ із розрахунку: орієнтовно 1 працівник на 2 тисячі дитячого населення, або альтернативно, в разі якщо дитяче населення перевищує 4 тисячі, утворювати структурний підрозділ.

Відтак, суд вважає помилковим твердження позивача про обов`язок міської ради створити службу із обов`язком забезпечувати соціальні гарантії прав дітей, оскільки такі поняття не є тотожними.

В той же час суд зазначає, що що перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Отже, дискреційне повноваження надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Суд зауважує, що суд є правозастосовуючим органом, тобто, не створюючи нових правових норм, не підміняючи собою органи виконавчої та законодавчої влади, на підставі закону у встановленому процесуальним законом порядку, вирішує справи.

В свою чергу, утворення у складі виконавчих органів ради служби у справах дітей є виключно дискреційним повноваженням відповідача, що також виключає задоволення заявлених позивачем вимог.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З урахуванням викладеного, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Керівника Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області (пров. Пожежний, 3, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56101, ) до Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області (вул. Героїв Небесної Сотні, 38, м. Баштанка, Баштанський район, Миколаївська область, 56101, ) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов