Справа № 160/9567/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2020 року Справа № 160/9567/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.
при секретарі судового засідання Піддубцеві О.В.
позивача ОСОБА_1
представника відповідача Бабаніної Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -
01.10.2019 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (надалі відповідач), з наступними позовними вимогами:
визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 210 о/с По особовому складу від 26.06.2019 р. в частині звільнення з 26 червня 2019 р. за пунктом 7 частини першої статті 7 Закону України Про Національну поліцію (за власним бажанням) підполковника поліції ОСОБА_1 (номер спеціального жетона 0114764) слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області;
поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 27 червня 2019 р.;
допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та виплати грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць, згідно до вимог ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства У країни.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вважає наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач видав наказ про звільнення з порушенням порядку, встановленим Законом України «Про Національну поліцію», Положенням про проходження служби в органах внутрішніх справ та Кодексом законів про працю України. Рапорт про звільнення за власним бажанням було складено позивачем в період непрацездатності, в хворобливому стані з встановленим лікарем діагнозом від 25.06.2019 року: «артеріальна гіпертензія, криза», перебуваючи в пригніченому емоційному та стресовому стані, в хворобливому стані - «гіпертонічний криз», що також зафіксовано 26.06.2019 року лікарями швидкої допомоги безпосередньо перед написанням рапорту, а також рапорт написаний позивачем під дією заспокійливих та знижуючих артеріальний тиск лікарських засобів, за допомогою яких надавали допомогу лікарі швидкої медичної допомоги. Позивач наголошує, що рапорт на звільнення ним був написаний під примусом заступника начальника ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , волевиявлення щодо звільнення він не мав, не усвідомлював своїх дій через його психологічний та пригнічений фізичний стан. Крім того, позивач наполягає на тому, що в нього не було поважних причин, які б зумовили прийняття рішення про звільнення та він про такі причини не зазначав. За таких обставин, позивач вважає, що наявні усі підстави для задоволення вимог позову.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/9567/19 передана до розгляду судді Віхровій В.С.
У відповідності до ч.1 ст.173 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі.
Стаття 174 КАС України визначає, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.
Згідно положень ст.ст.175, 182 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У строк, встановлений судом, позивач має право подати відповідь на відзив, а відповідач - заперечення.
Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст.192 КАС України).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.10.2019 р. позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого засідання на 27.11.2019 р. о 10:45 год.
Підготовче судове засідання 27.11.2019 р. було знято з розгляду у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. Розгляд справи перенесено на 16.12.2019 р. о 10:40 год.
27.11.2019 р. позивачем було подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.
У підготовче судове засідання 16.12.2019 р. прибули позивач та представник відповідача.
Позивачем подані відповідь на відзив з доказами вручення екземпляру відповідачем, згідно якої заперечує проти доводів ГУНП в Дніпропетровській області, викладених у відзиві та наполягає на своїй правовій позицію з проводу протиправності його звільнення.
Також позивачем було заявлено клопотання про призначення у даній справі судової комплексної технічно-почеркознавчої експертизи.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення клопотання позивача заперечував з підстав його невмотивованості.
На час проведення експертизи зупинено провадження у справі до отримання результатів експертизи.
12.05.2020 р. до суду надійшли висновки експертизи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2020 р. провадження у справі поновлено, підготовче судове засідання призначено на 01.06.2020 р. о 13:00 год.
29.05.2020 р. позивачем подано клопотання про приєднання до матеріалів справи письмового доказу довідки УКЗ ГУНП від 17.12.2019 р. №20/3-6747.
У підготовче судове засідання 01.06.2020 р. сторони прибули.
Представником відповідача було подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.
Позивачем було подано клопотання про відкладення розгляду справи.
Розгляд справи було відкладено до 12:00 год. 24.06.2020 р.
У підготовче судове засідання 24.06.2020 р. сторони прибули.
Представником відповідача заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.
Позивачем заявлені клопотання про витребування документів і допит свідка, додаткові пояснення по справі.
Суд ухвалив клопотання представника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі №160/9567/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на публічній службі, - повернути без розгляду.
Також судом задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування документів та виклик для допиту свідка в адміністративній справі №160/9567/19, а саме суд ухвалив:
витребувати від КЗ Обласний центр екстренної допомоги та медицини катастроф завірену належним чином копію Карти виїзду № 621 від 26.06.2019 року до пацієнта гр. ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , час виклику 13.10 год., попередній діагноз: Гіпертонічна хвороба II ст., гіпертонічний криз;
витребувати від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - Журнал обліку рапортів про переміщення, звільнення та прийом на службу, інв. № 741, в якому зареєстрований рапорт на звільнення ОСОБА_1 від 26.06.2019 року за вхідним К-320 для огляду з можливістю зняття копії сторінки журналу, на якій зроблено запис про реєстрацію Рапорту на звільнення слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області КОЗИНЦЯ Р.М.
Розгляд справи відкладено до 12:20 год. 08.07.2020 р.
У підготовче судове засідання 08.07.2020 р. прибули сторони та свідок ОСОБА_3 .
Представником відповідача заявлено клопотання про залучення до матеріалів справи письмових доказів (копія листа ДУТМО від 01.07.2020 р. №33/24-666 з копією відмови ОСОБА_1 від госпіталізації; підтвердження повноважень представника ГУНП в Дніпропетровській області Бабаніної Т.І.).
Також представником відповідача повторно заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду і клопотання про видачу копії технічного запису судового засідання.
Позивачем подані додаткові пояснення по справі та заява про стягнення судових витрат.
Свідок ОСОБА_3 надала пояснення з приводу госпіталізації ОСОБА_1 .
Суд ухвалив в задоволенні клопотання представника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про залишення без розгляду позовної заяви в адміністративній справі №160/9567/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на публічній службі, - відмовити.
Також суд ухвалив повернути без розгляду заяву Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про видачу копії технічного запису судового засідання.
Розгляд справи відкладено до 12:30 год. 05.08.2020 р.
29.07.2020 р. позивачем подано клопотання про призначення судової технічної експертизи документів.
На час проведення експертизи зупинено провадження у справі до отримання результатів експертизи.
10.09.2020 р. до суду надійшов висновок експертизи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 р. провадження у справі поновлено, підготовче судове засідання призначено на 23.09.2020 р. о 13:00 год.
У підготовче судове засідання 23.09.2020 р. прибув позивач, яким були подані додаткові пояснення по справі, заява про стягнення судових витрат та заяву про закриття підготовчого провадження у справі.
Суд ухвалив закрити підготовче провадження у справі та призначити розгляд справи по суті на 12.10.2020 р. о 13:20 год.
У судове засідання 12.10.2020 р. сторони прибули.
Представником відповідача подані клопотання про визнання причини неявки представника ГУНП в Дніпропетровській області у судове засідання 23.09.2020 р. поважною та поновлення підготовчого провадження у справі, заява про надання додаткових пояснень по справі, заява про витребування доказів по справі.
Позивачем подані додаткові пояснення по справі.
Судом в порядку письмового провадження 12.10.2020 р. задоволено клопотання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про витребування доказів в адміністративній справі №160/9567/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу; витребувано від Ради адвокатів Дніпропетровської області особову справу стажиста адвоката Козинця Руслана Миколайовича (для огляду) та належним чином завірені копії документів, які в ній знаходяться, в тому числі, але не виключно, копії довідок № 108 від 20 серпня 2019 року та № 19 від 08 вересня 2019 року та зобов`язано ОСОБА_1 надати до суду (для огляду) оригінали довідок про тимчасову непрацездатність № 108 від 18 липня 2019 року та за №19 від 20 серпня 2019 року, копії яких ним додані до своєї позовної заяви, а також оригінали довідок №108 від 20 серпня 2019 року та № 19 від 08 вересня 2019 року.
Також, ухвалою суду від 12.10.2020 р. відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про поновлення підготовчого провадження в адміністративній справі №160/9567/19.
Розгляд справи відкладено до 10:50 год. 26.10.2020 р.
Згідно довідки управління з організаційного забезпечення суду від 16.10.2020 р. матеріали оскарження ухвали по справі 160/9567/19 від 24.06.2020 р. після розгляду Третім апеляційним адміністративним судом повернуті до суду та передані судді 16.10.2020 р.
Судове засідання 26.10.2020 р. було знято з розгляду у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. Розгляд справи відкладено до 02.11.2020 р. об 11:40 год.
Судове засідання 02.11.2020 р. було знято з розгляду у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. Розгляд справи відкладено до 16.11.2020 р. об 10:30 год.
У судове засідання 16.11.2020 р. сторони прибули.
Судом було поставлено на розгляд клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду від 24.06.2020 р. на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08.10.2020 р. за наслідками апеляційного розгляду скарги ГУНП в Дніпропетровській області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.06.2020 р. про повернення клопотання ГУНП в Дніпропетровській області без розгляду.
16.11.2020 р. позивачем були подані додаткові пояснення по справі.
Суд ухвалив клопотання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про залишення без розгляду позовної заяви в адміністративній справі №160/9567/19, - повернути без розгляду.
Для підготовки сторін до судових дебатів, розгляд справи відкладено до 12:00 год. 25.11.2020 р.
Позивач вимоги позову підтримав, просив позовну заяву задовольнити. Надав додаткові пояснення по справі.
Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечував у повному обсязі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази наявні у суду, заслухавши пояснення учасників справи, суд, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_1 був призначений з 07.11.2015 р. на посаду слідчого слідчого управління Головного управління в Дніпропетровській області, з присвоєнням спеціального звання - підполковник поліції.
Наказом № 313 о/с від 12.11.2018 року підполковника поліції ОСОБА_1 призначено на посаду слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №210 о/с «По особовому складу» від 26.06.2019 р. на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням) підполковника поліції ОСОБА_1 (номер спеціального жетона 0114764), слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції Дніпропетровській області, звільнено зі служби в поліції з 26.06.2019 р.
Підставою для прийняття вказаного наказу став рапорт підполковника поліції ОСОБА_1 про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням з 26 червня 2019 р.
Суд зазначає, що предмет розгляду даної справи становлять законність та підстави звільнення позивача з посади згідно наказу №26о/с від 16.01.2019 р.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Спеціальним законом, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України є Закон України "Про Національну поліцію" (надалі - Закон №580-VІІІ).
Відповідно до ст.1 Закону №580-VІІІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) Національна поліція України (далі по тексту - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Відповідно до статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
За приписами статті 60 Закону №580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
За загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.
Оскільки спір, який виник між позивачем і відповідачем, врегульовано спеціальним законодавством, яким є Закон №№580-VІІІ, то КЗпП України підлягає застосуванню до спірних правовідносин лише в частині, що не врегульована нормами даного Закону.
Так, пунктом 4 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VІІІ передбачено можливість застосування норм Положення при вирішенні питання щодо дотримання відповідачем процедури звільнення позивача зі служби в поліції.
За змістом пункту 64 Положення служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991р. №114 (чинного на час виникнення спірних правовідносин) (надалі Положення №114) особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): ж) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків".
Тобто, звільнення зі служби за власним бажанням відповідно до підпункту "ж" пункту 64 Положення можливо при наявності двох обов`язкових умов: 1) власного бажання особи, яка проходить службу, для дострокового звільнення; 2) наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.
Згідно з п.68 Положення особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.
Перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.11.2016 року № 1235 (надалі - Перелік).
Зазначеним Переліком встановлено, що рапорт (заява) пишеться власноручно у довільній формі.
Згідно з частиною 1 статті 58 Закону №580-VIII призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов`язків.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється за власним бажанням.
Верховний Суд України постанові від 17.02.2015 року у справі №21-8а15 виклав правову позицію, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це не йдеться у спеціальному законі.
Аналіз норм Закону №580-VIII дає підстави для висновку, що призначення особи на службу в поліції та звільнення з відповідної посади може відбуватися виключно з підстав та у порядку, передбачених цим Законом. Водночас, зважаючи на відсутність врегулювання цим спеціальним Законом питання звільнення працівників поліції за власним бажанням, застосуванню у спірних правовідносинах підлягають норми Кодексу законів про працю України.
Відповідно до частини 1 статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Частиною 1 статті 38 КЗпП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Відповідно до частини 2 статті 38 КЗпП України якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.
У пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" №9 від 06.11.1992 року визначено, що у справах про звільнення особи за власним бажанням суди повинні перевіряти доводи працівника про те, що власник або уповноважений ним орган примусили його подати заяву про розірвання трудового договору. Подача працівником заяви з метою уникнути відповідальності за винні дії не може розцінюватись як примус до цього і не позбавляє власника або уповноважений ним орган права звільнити його за винні дії з підстав, передбачених законом, до закінчення встановленого ст. 38 КЗпП строку, а також застосувати до нього протягом цього строку в установленому порядку інше дисциплінарне стягнення.
Працівник, який попередив власника або уповноважений ним орган про розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, вправі до закінчення строку попередження відкликати свою заяву і звільнення в цьому випадку не проводиться, якщо на його місце не запрошена особа в порядку переведення з іншого підприємства, установи, організації.
Отже, наведеними вище положеннями КЗпП України визначено, що при розірванні трудового договору з ініціативи працівника, роботодавець може звільнити працівника у день подання останнім заяви за умови, якщо працівник сам визначає цей день датою звільнення, вказавши при цьому поважну причину, яка зумовила прийняття ним рішення про звільнення.
У постанові від 26.10.2016 року у справі №6-1269цс16 Верховний Суд України висловив правову позицію, що, розглядаючи позовні вимоги щодо оскарження наказу про припинення трудового договору, суди повинні з`ясувати, зокрема, чи було волевиявлення працівника на припинення трудового договору в момент видачі наказу про звільнення.
Угода - це дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків і розуміє під собою вільне волевиявлення обох сторін.
Волевиявлення - це засіб, яким особа має намір досягти певних юридичних результатів і пов`язується із вчиненням фактичних дій. Дія - це зовнішнє вираження волі і свідомості людей.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття наказу про звільнення став рапорт підполковника поліції ОСОБА_1 про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням, який датований 26.06.2019 р.
Представник відповідача під час судового розгляду справи наполягав, що рапорт було подано позивачем саме 26.06.2019 р.
Судом встановлено, що позивачем у змісті рапорту жодні обставини шодо неможливості продовжувати роботу не зазначені.
Також, судом встановлено, що відповідно до наявної в матеріалах справи довідки № 25 від 25.11.2019 року, наданої КЗ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради зазначено: «Карта виїзду № 624 від 26.06.2019, гр. ОСОБА_1 , 42 роки, за адресою: АДРЕСА_1 , час виклику 13.10 год., попередній діагноз: «Гіпертонічна хвороба II ст., гіпертонічний криз», надана медична допомога: каптоприл - 1т., магнезія - 10,0 в/м, фуросемид - 2,0 в/м, метопролол - 1 т. Хворий був госпіталізований до Територіального медичного об`єднання МВС».
Зазначена інформація зафіксована в Картці виїзду швидкої медичної допомоги №621 від 26.06.2019 р.
Після виклику в 13.10 год. 26 червня 2019 року, за адресою: м. Дніпро, вул. Новосельна, 17, позивачу ОСОБА_1 надавала першу медичну допомогу, фельдшер виїзної лінійної бригади КЗ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» ОСОБА_3 , яка була викликана судом та допитана як свідок.
Показами свідка ОСОБА_3 , наданами у судовому засіданні, вказані обставини повністю підтверджені.
Директор Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ДОР» Дніпропетровської обласної ради» Шевченко Р.А. у листі за № 07/698 від 27.03.2020 вказав: «Встановлено, що відповідно до облікових даних в червні 2019 року бригади екстреної медичної допомоги Амур-Нижньодніпровської підстанції Дніпровської станції екстреної медичної допомоги отримували та використовували наступні лікарські засоби: Каптоприл, таблетки 25 мг та Метрополол, таблетки 50 мг. Виробництва ПАТ «Київмедпрепарат», Україна; Магнію сульфат, розчин для ін`єкцій 250 мг/мл по 5 мг в ампулі виробництва ТОВ «Юрія- Фарм», Україна; Фуросемид-Дарниця, розчин для ін`єкцій 10 мг/мл по 2 мл в ампулі виробництва ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця», Україна».
В матеріалах справи містяться інструкції для медичного застосування лікарських засобів: метрополол, каптоприл, фуросемід-Дарниця, магнію сульфат, а також копії реєстраційних посвідчень та сертифікати їх якості.
Також, відповідно до відповіді в о. начальника Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками у Дніпропетровській області Волкова Є. за № 312-01.1.1/010/05.04-20 від 16.04.2020: «Лікарський засіб Каптоприл таблетки по 25 мг, по 10 таблеток у блістері; по 2 блістери в пачці ПАТ «Київмедпрепарат» Україна перереєстровано в Україні 21.11.2017 наказом МОЗ України № 1470, номер реєстраційного посвідчення UА/7638/01/01. Зазначеним наказом також затверджено інструкцію для медичного застосування лікарського засобу, в якій зазначено наступні побічні реакції:.. Неврологічні розлади: порушення смаку, запаморочення, сонливість, головний біль, парестезії, цереброваскулярні прояви, атаксія, включаючи інсульт і втрату свідомості. Психічні розлади: порушення сну, сплутаність свідомості, депресія... Лікарський засіб Фуросемид-Дарниця розчин для ін`єкцій, 10 мг/мл по 2 мл в ампулі; по 10 ампул у контурній чарунковій упаковці; по 1 контурній чарунковій упаковці в пачці; по 2 мл в ампулі; по 5 мл в ампулі у контурній чарунковій упаковці; по 2 контурні чарункові упаковки в пачці ПрАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» Україна перереєстровано в Україні 21.11.2017 наказом МОЗ України № 1470, номер реєстраційного посвідчення UА/2353/02/01. Зазначеним наказом також затверджено інструкцію для медичного застосування лікарського засобу, в якій зазначено наступні побічні реакції: «з боку нервової системи: парестезія, печінкова енцефалопатія у пацієнтів з гепатоцелюлярною недостатністю...».
Фармакологічна дія лікарських засобів наступна: «метрополол» - час настання ефекту 5-10 хв., тривалість дії 4-8 години; «сульфат магнію» - час розвитку системних ефектів - через 1 годину після внутрішньо м`язового введення, тривалість дії 3-4 години; «каптоприл» - зниження тиску спостерігається через 60-90 хв., «фуросемид» - час настання через 5-10 хв., максимум початку дії через 1-2 години, тривалість ефекту 2-3 години (при зниженні функцій нирок - до 8 годин).
Відповідно до Висновку експертів № 21/22-20 від 30.04.2020 за результатами проведення комплексної судової технічної експертизи документів та судової почеркознавчої експертизи, призначеної судом в межах даної адміністративної справи:
по питанню №1 вказано: в місці розміщення цифри № «6» дати «26.06.19» в прямокутному штампі «Доповісти особову справу, узгодженні матеріали» оригіналу рапорту про звільнення зі служби в Національній поліції «за власним бажанням», складеному від імені слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_1 , встановлені зміни первинного змісту документу, виконані шляхом маскування попередньо нанесеної цифри «7» фарбувальною речовиною білого кольору, схожою на корегувальну рідину, поверх якої виконувалась інша цифра «6».
Первинний зміст запису був у вигляді «27.06.19».
В місці розміщення цифри «5» дати «25.06.2019» оригіналу рапорту про звільнення служби в Національній поліції «за власним бажанням», складеному від імені слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області підполковник поліції ОСОБА_1 , встановлені зміни первинного змісту документу, виконані шляхом дописки елементів іншої цифри «5» поверх первинної цифри «6».
Первинний зміст запису був у вигляді «26.06.2019».
В місці розміщення цифри «6» дати «26.06.19» оригіналу рапорту про звільнення служби в Національній поліції «за власним бажанням», складеному від імені слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області підполковника поліції ОСОБА_1 , встановлені зміни первинного змісту документу, виконані шляхом маскування попередньо нанесеної цифри «7» фарбувальною речовиною білого кольору, схожою на корегувальну рідину, поверх якої виконувалась інша цифра «6».
Первинний зміст запису був у вигляді «27.06.19».
По питанню № 2 експертизи зазначено: «Рукописний текст, який виконаний ОСОБА_1 в Рапорті про звільнення зі служби в Національній поліції «за власним бажанням», зареєстрованому 26.06.2019 року за вхідним № К-320 в ГУНП в Дніпропетровській області, - виконаний в незвичному стані, обумовлений посиленням збуджуючих процесів, до яких, зокрема, відноситься алкогольне сп`яніння, приймання сильнодіючих фармакологічних препаратів, що впливають на центральну нервову систему, тощо».
Згідно довідки завідуючої канцелярії УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області № 20/3-6747 від 17.12.2019; «26.06.2019 року в Журналі обліку рапортів про переміщення, звільнення та прийом на службу, інв. № 741 був зареєстрований рапорт на звільнення ОСОБА_1 за вхідним К-320».
Під час судового розгляду справи судом було витребувано Журнал обліку рапортів про переміщення, звільнення та прийом на службу, в якому був зареєстрований рапорт на звільнення ОСОБА_1 за вхідним К-320.
Відповідно до Висновку експерта за результатами проведення судової технічної експертизи документів №3427/3428-20 від 09.09.2020, призначеної судом в межах даної адміністративної справи: в первинний зміст документу - в Журнал обліку рапортів про переміщення, звільнення та прийом на службу, в текст рукописного запису №з/п 320 в дату реєстрації, що читається як "26.06.2019" вносилися зміни шляхом маскування фарбувальною речовиною білого кольору (схожою на корегувальну рідину) первинного цифрового запису цифри чи дати "7". Зміст первинного рукописного запису дати "27.06.19 змінений на "26.06.19".
Викладене свідчить про те, що 26.06.2019 р. позивач рапорту на звільнення взагалі не подавав.
Крім того, в матеріалах справи знаходяться 4 довідки про тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 в період з 25.06.2019 року по 04.09.2019 року, а також додатково надані довідки: довідка видана 25.10.2019 року, яка підтверджує, що в період з 25.06.2019 року по 02.07.2019 року, а також з 20.08.2019 року по 04.09.2019 року ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні та ці захворювання потребували домашнього постільного режиму, довідка видана 25.10.2019 року, яка також підтверджує, що в період з 18.07.2019 року по 19.08.2019 року знаходився на амбулаторному лікуванні із значним порушенням функції ходи, пересувався за допомогою милиць та виписка із стаціонарного лікування хворого ОСОБА_1 про проходження лікування в стаціонарних умовах лікарні в період з 03.07.2019 року по 17.07.2019 року.
Відповідно до Довідки лікаря спеціалізованої лікарні МВС в Дніпропетровській області від 18.04.2019 р., слідчий ОСОБА_1 з 2009 року стоїть в лікарні на «Д» обліку, з діагнозом гіпертонічна хвороба І, риск 2, ст. 2.
Відповідно до виписки з Лікарні ГУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області від 29.03.2019 - Довідка № 014573 позивач знаходився на лікуванні з 12.03.2019 р. по 13.03.2019 р. амбулаторно та з 15.03.2019 р. по 29.03.2019 р. у відділені поліклініки з діагнозом «гіпертонічна хвороба II ст., 3 ст., ГЛЖ, риск 3».
Згідно довідки КНП «Новомосковський міський центр медико-санітарної допомоги»: « ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні з 25.06.2019 року по 02.07.2019 року з діагнозом: «Гіпертонічна хвороба II ст., ст.3, ризик 3. Кризова течія».
Окрім цього відповідно до запису в медичній Амбулаторній карті № 1137 слідчого ОСОБА_1 , 25.06.2019 в 15.10 год. у ОСОБА_1 зафіксовані скарги на тошноту, головний біль, запаморочення, тиск 220/130.
Також, відповідно до Виписки № 1509 із медичної картки стаціонарного хворого «Новомосковська МЦЛ» терапевтичне відділення КНП «Новомосковський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» слідчий ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в стаціонарі з діагнозом: «Хронічний панкреатит, стадія загострення; хронічний гастрит, фаза загострення; Гіпертонічна хвороба II ст., ступінь III, ризик ІІІ ст.; Гіпертензивне серце - концентрична ГЛШ. СНПАст., Ателосклероз МАГ. ДЕ1ст».
Також під час судового розгляду справи було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача, - ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ), який тривалий час хворів на онкологічну хворобу.
Відповідачем вказані обставини під час розгляду справи не спростовувались.
Перевіряючи обставини підготовки та видання спірного наказу про звільнення позивача зі служби, суд виходив з того, що відповідно до частин 3, 4 статті 59 Закону України "Про Національну поліцію" рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.
Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.
Пунктом 2 розділу І цього Порядку передбачено, що рішення з питань проходження служби в поліції оформлюються письмовими наказами по особовому складу.
Відповідно до пунктів 1-7 розділу III цього Порядку видавати накази по особовому складу можуть керівники органів та підрозділів поліції, а також закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, а також номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.
Підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.
Як було зазначено судом вище, Перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23 листопада 2016 року №1235.
У разі необхідності для підготовки наказів можуть витребовуватися документи з певних питань проходження служби в поліції, передбачені чинним законодавством України.
Накази по особовому складу повинні мати єдину самостійну порядкову нумерацію, окрему від наказів іншого характеру (нормативно-правового, організаційно-розпорядчого тощо).
Оригінали наказів по особовому складу зберігаються в підрозділах документального забезпечення органів поліції, які ці накази видали.
Другі примірники наказів або витяги з них надсилаються до підрозділів кадрового забезпечення, фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, управління майном, а також у разі необхідності до інших зацікавлених підрозділів.
До Переліку документів з питань проходження служби, затвердженого наказом МВС України від 23.11.2016 року №1235, віднесено рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі.
Відповідно до пунктів 2.3, 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за №110, записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Відповідно до пунктів 1, 3, 4 розділу IV цього Порядку трудова книжка поліцейського зберігається в особовій справі і повертається йому у разі звільнення зі служби в поліції. Відомості про службу в поліції вносяться до трудової книжки шляхом здійснення записів про прийняття на службу до поліції та звільнення зі служби в поліції з посиланням на дату та номер відповідного наказу органу поліції. Особам, звільненим з поліції, крім трудової книжки, видається військовий квиток, а військова або скорочена військова справа (за наявності) направляється до військового комісаріату за місцем реєстрації.
Отже, всупереч цим нормам спірний наказ про звільнення позивача зі служби був виданий до того, як позивач написав рапорт про звільнення зі служби за власним бажанням, що свідчить про недотримання відповідачем спеціального законодавства, що регулює порядок звільнення працівника поліції за власним бажанням.
Додатково суд вважає за необхідне зазначити, що під час судового розгляду справи були зібрані наступні докази.
ОСОБА_5 має два сини, один з яких син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в вищому учбовому закладі на контрактній основі, а другий син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є інвалідом 1 групи (пожиттєво).
Відповідно до Довідки № 1148 від 16.10.2020 року ОСОБА_1 станом на 16.10.2020 не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідно до Закону України від 09.047.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Станом на поточну дату відомостей щодо перебування позивача на пенсійному забезпеченні або про такій намір до суду не надано.
В даному випадку, суд вважає, що заслуговують на увагу твердження позивача про те, що в разі його бажання звільнятися з органів внутрішніх справ він би звільнився у зв`язку із виходом на пенсію, адже судом встановлено, що на дату звільнення у позивача було достатньо стажу (23 років вислуги).
ОСОБА_1 нагороджений відомчими заохочувальними відзнаками: медаль "10 років сумлінної служби", медаль "15 років сумлінної служби", медаль "20 років сумлінної служби". Проходив підвищення кваліфікації та отримав Свідоцтво про підвищення кваліфікації слідчого Національної поліції України за результатами комплексного підсумкового екзамену отримав оцінку: «відмінно». З метою підвищення в посаді, в період з 07.12.2018 по 07.03.2019 проходив стажування в слідчому відділі Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області, за підсумками якого отримав Вігук-характеристику в якій зазначено: « ОСОБА_1 зарекомендував себе як грамотний, дисциплінований та старанний працівник. За результатами стажування підполковник поліції ОСОБА_1 заслуговує висунення на посаду з більшим обсягом роботи, у тому числі посаду, яка пов`язана із здійсненням різноманітних функцій управління та керівництва».
15.01.2020 року позивач ОСОБА_1 прийняв присягу адвоката України, отримав свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю та в цей же день 15.01.2020 року право на заняття адвокатською діяльністю зупинив згідно п.1 ч.1 ст.31 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» на підставі власної заяви.
Згідно Відповіді Голови Ради адвокатів Дніпропетровської області №253/3-20 від 09 жовтня 2020 року підтверджено той факт, що поточний звіт стажиста ОСОБА_1 за період з 05 червня 2019 року по 05 серпня 2019 року був поданий 07 серпня 2019 року в електронному вигляді. Разом із поточним звітом стажистом була подана заява про те, що на той час він знаходився на амбулаторному лікуванні у зв`язку із загостренням хронічної хвороби та його фізичне пересування обмежено його місцем його проживання, тому він не має змоги надати поточний звіт у паперовому вигляді. У підтвердження вказаних обставин в подальшому до заяви були прикріплені копії наступних довідок: довідка № 108 від 18 липня 2019 року та довідка № 19 від 20 серпня 2019 року. 11 вересня 2019 року до Ради адвокатів Дніпропетровської області надійшов відповідний поточний звіт у паперовому вигляді.
Також позивачем під час розгляду справи зазначалося про надання до Ради адвокатів документів медичного дослідження МЦ «Медікум».
Також матеріали справи містять звернення позивача до керівництва ГУНП в Дніпропетровській області, а саме до начальника ГУНП в Дніпропетровській області Огурченко В.Г. щодо незаконних дій заступника ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , який здійснював психологічний тиск на позивача та без його внутрішнього волевиявлення змусив написати рапорт на звільнення, розуміючи, що він знаходився з проявами симптомів гіпертонічного кризу та під дією лікарських засобів.
Отже, встановлені судом обставини в сукупності свідчать, що в момент видачі відповідачем спірного наказу про звільнення позивача зі служби в поліції на підставі п.7 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" позивач не мав волевиявлення на звільнення за власним бажанням та таку ініціативу не виявляв, жодних рапортів у день звільнення не подавав.
На переконання суду, оскільки відповідач порушив порядок звільнення позивача зі служби в поліції, це є підставою для визнання протиправним та скасування спірного наказу.
Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Під час судового розгляду справи відповідачем встановлені судом обставини не спростовані, жодні докази на підтвердження правомірності звільнення позивача зі служби не знайшли свого правового підтвердження.
Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що обставини звернення позивача у встановлений законом строк з даним позовом були досліджені судом під час розгляду клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду. Висновки суду з даного питання викладені в ухвалі від 08.07.2020 р. за наслідками розгляду даного клопотання.
У постанові від 21.05.2014 року у справі №6-33цс14 Верховний Суд України зазначив, що у разі встановлення факту звільнення без законної підстави або з порушенням передбаченого законом порядку суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.
Згідно з частинами 2, 3 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.
Відповідно до частин 1, 2 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.
Зважаючи на те, що позивача було протиправно звільнено зі служби в поліції, тому він має бути поновлений на службі в поліції на посаді слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 27 червня 2019 р.
Вирішуючи питання про порядок обчислення належного до виплати позивачу середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу суд виходить з наступного.
Виплата грошового забезпечення поліцейських регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (надалі - Постанова № 988).
Пунктом 2 Постанови № 988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.
Пунктом 6 розділу III Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 квітня 2016 року №260, передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Пунктом 9 розділу І Порядку встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
Даний Порядок є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин, з якого вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.
Зазначений порядок необхідно застосовувати при визначенні стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, а саме - календарні дні.
У свою чергу, пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, визначено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Враховуючи, що Порядком № 260 не врегульовано порядок визначення середнього заробітку, необхідно застосовувати Порядок обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 року №100.
Із сум нарахованого грошового забезпечення поліцейських утримується військовий збір 1,5% та податок на доходи фізичних осіб (18%), який відповідно до постанови КМУ від 15.01.2004 № 44 підлягає повній компенсації.
Оскільки спір розглядався більше одного року не з вини позивача, кількість днів вимушеного прогулу станом на дату винесення рішення становить 518 календарних днів.
Отже, грошове забезпечення ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 27.06.2019 року по 25.11.2020 року складає 197181,88 грн. (380,66 грн. х 518 календарних днів).
При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в ухвалі від 22 листопада 2017 року у справі 299/967/15-ц (6-1660цс16); Верховного Суду, викладену в постановах від 01.03.2018р. №818/149/17, від 31.01.2018 р. №2а-1711/1377/11, відповідно до якої виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу і законом не передбачено жодних підстав для зменшення його розміру за певних обставин.
Відповідно до пунктів 2, 3 частини 1 статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Отже рішення суду в частині поновлення на посаді та виплати грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць, згідно до вимог ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства У країни.
За наведених обставин у сукупності, позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі.
Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог, не спростовують.
При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що адміністративний позов підлягає задоволенню, на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 3138,05 грн.;
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 11, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, - задовольнити;
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 210 о/с По особовому складу від 26.06.2019 р. в частині звільнення з 26 червня 2019 р. за пунктом 7 частини першої статті 7 Закону України Про Національну поліцію (за власним бажанням) підполковника поліції ОСОБА_1 (номер спеціального жетона 0114764) слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області;
Поновити підполковника поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 27 червня 2019 р.;
Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та виплати грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць, згідно до вимог ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України.
В порядку розподілу судових витрат стягнути на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати, пов`язані з розглядом справи (проведення експертизи) у розмірі 3138,05 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 01 грудня 2020 року.

Суддя В.С. Віхрова