Справа № 495/9768/19
Суддя: Прийомова О. Ю.
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/9768/19
№ провадження 2-а/495/35/2020
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

27 листопада 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Ткаченко О.М.,

справа № 495/9768/19,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород - Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі, просить суд скасувати постанову від 24 жовтня 2019 року про накладання адміністративного стягнення, провадження закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24.10.2019 року старшим інспектором поліції УПП в Одеській області було прийнято постанову серії ДПО18 № 603479, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП /керування транспортним засобом, що не пройшов обов`язків технічний контроль/.

Позивач вважає, що дана постанова прийнята інспектором патрульної поліції незаконно, з огляду на наступне.

Так, після завершення транспортним засобом маневру з проїзду перехрестя з круговим рухом у м. Одеса в напрямку с. Аванард, він був зупинений інспектором Левко М.В.

Причиною його зупинки було аргументування порушення правил проїзду перехрестя круговим рухом, однак за вказане порушення відповідальність передбачена іншою нормою права.

Інспектор, розуміючи факт відсутності порушення у проїзді перехрестя, продовжував перевірку документів, що підтверджують право керування транспортним засобом, де виявив, на його особисту думку, обов`язковість проходження належного йому транспортного засобу технічного контролю/.

Разом з тим, посилаючись на ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух», наполягає, шо його автомобіль не входить до переліку транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, адже він використовує свій автомобіль виключно в особистих цілях, а не для мети отримання прибутку/.

На підставі усього вищевикладеного, він і звернувся до суду з даним позовом.

06 листопада 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по справі було відкрито загальне позовне провадження та справа призначена до підготовчого судового розгляду. /л.с. 14-15/

19 грудня 2019 року, 23 грудня 2019 року відповідачем наданий до суду відзив на позовні вимоги позивача, відповідно до якого згідно з відомостей баз даних МВС та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 автомобіль Mercedes-benz Sprinter 315 CDI д.н.з. НОМЕР_2 відноситься до категорії В, тип кузова - вантажний фургон малотоннажний, повна маса 3500, рік випуску 2009 та рік реєстрації 2014 зареєстрований на ОСОБА_1 .

Виходячи з вищенаведеного, транспортний засіб належний на праві власності ОСОБА_1 не підпадає під категорію автомобілів, які не підлягають обов`язковому технічному контролю, так як маса транспортного засобу складає 3500 кг, а строк експлуатації на сьогоднішній день перевищує допустимий.

Тому, у позові слід відмовити, як в необґрунтованому.

08 січня 2020 року позивачем надані додаткові пояснення до позовних вимог, відповідно до яких просить суд оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпП, посилаючись на те, що інспектор усвідомлюючи незаконність зупинення транспортного засобу цілеспрямовано шукала будь - які інші підстави для виправдання своїх дій шляхом притягнення його до відповідальності за надумане порушення, відповідач не надав до суду доказів у підтвердження наявності у інспектора УПП технічної можливості перевіряти таку інформацію як не проходження технічного огляду у процесі руху транспортного засобу.

Представник Управління вірно зазначив, що 30 жовтня 2019 року транспортний засіб вперше за 10 років пройшов обов`язків технічний огляд, однак дійшов передвчасного висновку, що прийняттю такому рішенню передувало усвідомлення факту порушення правил дорожнього руху та бажання уникнути адміністративної відповідальності, оскільки у даному випадку підставою для проведення такого огляду стало банальне введене його інспектором в оману.

24 січня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження було закрито та справа призначена до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши відзив на позовну заяву.

Відповідно до ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи / у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження/, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданих пояснень та відзиву, за наявними матеріалами справи.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що дійсно 24.10.2019 року інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції було винесено постанову про накладення адмінстягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 603479.

Так, у постанові зазначається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-benz Sprinter 315 CDI д.н.з. НОМЕР_2 ., 24.10.2019 року о 12-06 год в м. Одесі, шосе Тираспольське, 18 не виконав вимоги Д.З. 5.16 та вчасно не пройшов обов`язковий технічний огляд, чим порушив п.п. 31.3./б/ ПДР та ст. 37 ЗУУ «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП.

За вказане правопорушення, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частина 2 статті 2 КАС України наголошує, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Статтею 245 КУпАП України передбачено, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів відзиву, приєднаного відповідачем, під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП, ОСОБА_1 було ознайомлено з його правами згідно ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського /файл /.

Згідно вказаного відеозапису, позивач не надавав письмових пояснень по суті вчиненого ним правопорушення, жодного іншого клопотання під час розгляду справи від нього не надходило.

У відповідності до ст. 40 ЗУ «Про Нацполіцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

2. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

За змістом п.1-2 ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до ч.3 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, -

тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п. 31.3 /б/ ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю.

Разом з тим, у відповідності до ч.1-4 ст 35 ЗУ «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України";

Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світло пропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

У сенсі розуміння ч.7 ст 35 ЗУ «Про дорожній рух», обов`язковість технічного контролю встановлена для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років , з періодичністю кожні два роки.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , транспортний засіб Mercedes-benz Sprinter 315 CDI д.н.з. НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_1 відноситься до категорії В, тип кузова - вантажний фургон малотонажний-в, повна маса 3500, рік випуску 2009 та рік реєстрації 2014 року.

Тож, термін експлуатації вказаного автомобілю станом на момент розгляду справи про адміністративного правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП перевищував 2 роки, що вказує на обов`язковість технічного контролю даного транспортного засобу.

Проте, на момент зупинки 24.10.2019 року автомобілю Mercedes-benz Sprinter 315 CDI д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 технічний огляд його не було пройдено.

Посилання позивача, на факт його зупинки з інших підстав /нібито невірного проїзду перехрестя круговим рухом/, та спростування ним правопорушення, однак все одно продовження безпідставної перевірки його документів, не мають доказового значення для правильного вирішення в цілому даної конкретної справи, адже судом встановлюється наявність вини позивача в правопорушенні, за яке його притягнуто до відповідальності, та підстави правомірності цього, оскільки позивач оскаржує саме постанову серії ДПО18 № 603479 від 24.10.2019 року, а не підставу його зупинки.

Разом з тим, як вбачається з інформації з бази даних МВС, автомобіль Mercedes-benz Sprinter 315 CDI д.н.з. НОМЕР_2 30.10.2019 року пройшов перевірку технічного стану, що підтверджується роздруківкою файлу Протоколу перевірки технічного стану ТЗ № 00944-00519-19 від 30.10.2019 року.

Даним фактом спростовані непогодження позивача з тим, що транспортний засіб Mercedes-benz Sprinter 315 CDI д.н.з. НОМЕР_2 , що належить йому на праві власності не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості обов`язок доказування лежить на органі (посадовій особі), що розглядає справи про адміністративне правопорушення.

Отже, обов`язок доказування по зазначеній адміністративній справі законом покладено на відповідачів, тобто відповідачі повинні довести суду правомірність складання вищезазначених постанов.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, враховуючи доведеність відповідачем вини позивача вказаної у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 603479 від 24.10.2019 року, що випливає з приєднаних до матеріалів справи доказів, зокрема Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі є необґрунтованими, недоведеними та такими, що підлягають не задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 14,35 ЗУ «Про дорожній рух», ст. ст. 7, ч.3 ст.121, 245, 251, 254,258 КУпАП, ст.ст.2, 4, 5, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,

УХВАЛ И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду у відповідності до ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його підписання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , ІПН: НОМЕР_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, , місцезнаходження: вул. Академіка Корольова, 5 в м. Одеса, 65114.

Повний текст рішення складений 27 листопада 2020 року.

Суддя: