Справа № 826/11375/16
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року м. Київ № 826/11375/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "ФІДОБАНК" Коваленка Олександра Володимировича, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "ФІДОБАНК" Білої Ірини Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

21.07.2016 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві (далі - ПАТ) «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича (далі - Уповноважена особа Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Фідобанк»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), про:

- визнання дій Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Фідобанк" щодо включення ОСОБА_1 до переліку пов`язаних осіб банку та не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «Фідобанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, - протиправними;

- зобов`язання Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Фідобанк» виключити ОСОБА_1 з переліку пов`язаних осіб банку та подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Фідобанк» за рахунок Фонду відповідно до: заяви про розміщення банківського депозиту від 28.04.2016 НОМЕР_1; заяви про розміщення банківського депозиту від 12.05.2016 НОМЕР_2; заяви про розміщення банківського депозиту від 12.05.2016 НОМЕР_3; заяви про розміщення банківського депозиту від 12.05.2016 НОМЕР_4; заяви про розміщення банківського депозиту від 12.05.2016 НОМЕР_5; заяви про розміщення банківського депозиту від 12.05.2016 НОМЕР_6.

Підставою для звернення з позовною заявою стало невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Фідобанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2016 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду.

На підставі рішення зборів суддів Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2017 та згідно з розпорядженням керівника апарату Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.10.2017, справу передано на автоматичний розподіл справ між суддями.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), шляхом його викладення в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тобто, розгляд даної справи після 15.12.2017 здійснено відповідно до приписів нової редакції КАС України.

Так, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.03.2018 іншим складом суду справу прийнято до провадження та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

У запереченнях на адміністративний позов ОСОБА_1 відповідач вказав на те, що батько позивача працював начальником Криворізького відділення №1 ПАТ «Фідобанк», відтак в силу положень Закону України від 23.02.2012 №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №4452-VI) є особою, пов`язаною з банком, а тому у даному випадку у Фонду відсутній обов`язок з відшкодування коштів за вкладами позивача.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні та потреби заслухати свідка чи експерта, а також враховуючи, що всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд на підставі частини дев`ятої статті 205 КАС України ухвалив розглянути справу у письмовому провадженні.

Тобто, дослідивши матеріали справи, а також докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 на адресу ПАТ «Фідобанк» подано такі заяви про розміщення банківського депозиту: від 28.04.2016 НОМЕР_1 на суму 4079,18 доларів США, від 12.05.2016 НОМЕР_2 на суму 5200,00 грн, № 419766-980/2016 на суму 5200,00 грн, НОМЕР_4 на суму 5200,00 грн, НОМЕР_5 на суму 5200,00 грн, НОМЕР_6 на суму 5200,00 грн.

На підтвердження перерахування грошових коштів, згідно з вказаними вище заявами про розміщення банківського депозиту, у матеріалах справи містяться копії меморіальних ордерів: від 28.04.2016 №376557295 на суму 4079,18 USD (102856,91 грн), від 12.05.2016 №381429598 на суму 5200,00 грн, №381429165 на суму 5200,00 грн, № на суму 5200,00 грн, №381419436 на суму 5200,00 грн, №381419040 на суму 5200,00 грн платіжних доручень.

У той же час, на підставі рішення Національного банку України від 20.05.2016 №8 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято наказ від 20.05.2016 №184 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПУАТ «Фідобанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням, розпочато процедуру виведення ПАТ «Фідобанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 20.05.2016 до 19.06.2016 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Фідобанк», визначені статтями 37-39 Закону №4452-VI, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Коваленку О.В. строком на один місяць з 20.05.2016 до 19.06.2016 включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09.06.2016 №959 продовжено строки тимчасової адміністрації до 19.07.2016 та продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Фідобанк» Коваленка О.В. з 20.06.2016 по 19.07.2016.

У подальшому, правлінням НБУ прийнято рішення від 18.07.2016 №142-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Фідобанк», на підставі якого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.07.2016 №1265 «Про початок процедури ліквідації ПУАТ «Фідобанк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Фідобанк» з 20.07.2016 по 19.07.2018 та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Фідобанк» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Коваленку О.В. стром з 20.07.2016 по 19.07.2018 включно.

Окрім цього судом встановлено, що 17.07.2016 позивач звернувся до Фонду із інформаційним запитом, у якому просив повідомити його на підставі якого рішення його протиправно не було включено до реєстру осіб, яким підлягає виплата гарантована державою сума грошових коштів, та відповідно позбавлено його такого права.

Електронним повідомленням Фонд повідомив позивача складання переліку вкладників на відшкодування гарантованої суми належить уповноваженій особі Фонду ПАТ «Фідобанк» та рекомендовано позивачу звернутись до неї.

При цьому, згідно з наявною у матеріалах справи копією витягу з протоколу засідання правління ПАТ «Фідобанк» №46 від 26.05.2015, правлінням ПАТ «Фідобанк» затверджено Перелік пов`язаних осіб із ПАТ «Фідобанк» станом на 01.05.2015, згідно з Додатком №1 до цього рішення. У додатку №1 до вказаного рішення зазначено, зокрема, ОСОБА_2 .

Також судом встановлено, що згідно з наявними у матеріалах справи копіями наказів від 12.07.2013 №783/07к та від 23.01.2014 №102к, ОСОБА_2 - батько позивача спершу перебував на посаді заступника начальника Криворізького відділення №1 ПАТ «ФКБ Банк», а потім переведений на посаду начальника Криворізького відділення №1 ПАТ «Фідобанк».

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом №4452-VI.

Частиною першою статті 3 Закону №4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.

Згідно з положеннями статті 27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Гарантії Фонду є формою участі держави у системі гарантування вкладів фізичних осіб, передбаченої Законом №4452-VI; для виконання Фондом відповідних зобов`язань можуть залучатися бюджетні кошти; рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодування сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків (статті 2, 25).

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (від 10 грн.), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн.

Отже, Закон №4452-VI пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Разом з цим, судом встановлено, що на дату прийняття Правлінням НБУ постанови від 20.05.2016 №8 «Про віднесення ПАТ «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних» на депозитних рахунках НОМЕР_1, від 12.05.2016 НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 ОСОБА_2. , знаходилась сума грошових коштів у загальному розмірі 4079,18 доларів США та 26000,00 грн (5200,00 грн*5).

Разом з тим, Уповноваженою особою Фонду позивача не було включено до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 - батько позивача був пов`язаною з банком особою.

Так, згідно з положеннями пункту 4 частини четвертої статті 26 Закону №4452-VI (у редакції, чинній після 12.08.2015) Фонд не відшкодовує кошти, зокрема, розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом року до дня прийняття такого рішення).

Відповідно до пунктів 3 та 7 частини першої статті 52 Закону України від 07.12.2000 №2121-III «Про банки та банківську діяльність» [далі - Закон № 2121-III; (у редакції, чинній після 12.08.2015)] пов`язаними з банком особами є, зокрема, керівники банку.

У свою чергу, частиною першою статті 42 Закону №2121-III встановлено, що керівниками банку є голова, його заступники та члени ради банку, голова, його заступники та члени правління банку, головний бухгалтер, його заступники, керівники відокремлених підрозділів банку.

Судом встановлено, що згідно із наказів від 12.07.2013 №783/07к та від 23.01.2014 №102к, ОСОБА_2 перебував на посаді заступника начальника Криворізького відділення №1 ПАТ «ФКБ Банк», а потім переведений на посаду начальника Криворізького відділення №1 ПАТ «Фідобанк», на якій працював з 20.01.2014 до 19.07.2016.

Суд враховує те, що положеннями пункту 4 частини четвертої статті 26 Закону №4452-VI (у редакції, чинній до 12.08.2015) передбачалось, що Фонд не відшкодовує кошти, зокрема, розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік.

16.07.2015 було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку», який набув чинності з 12.08.2015. Цим Законом, зокрема, внесено зміни до статті 26 Закону №4452-VI, відповідно до яких пункт 4 частини другої викладено у новій редакції, а саме, встановлено, що Фонд не відшкодовує кошти за вкладом, розміщеним особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних.

Вирішуючи питання про те, яка редакція статті 26 Закону №4452-VI має бути застосована до спірних правовідносин (які тривають у часі) суд враховує, що особливістю провадження в адміністративних справах є те, що за загальним правилом спір вирішується шляхом оцінювання правомірності дій, рішень чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у певний момент часу (момент прийняття рішення або вчинення дії за зверненням суб`єкта приватного права; момент неприйняття рішення (нездійснення дії), коли існував відповідний обов`язок щодо його прийняття (здійснення дії). При цьому, зміна законодавчого регулювання відповідних обов`язків суб`єкта владних повноважень у майбутньому, як правило, не впливає на оцінку судом правомірності його дій, рішень або бездіяльності у момент їх фактичного здійснення (прийняття), незалежно від інстанції та часу розгляду позову, апеляційної або касаційної скарги.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справах №813/2815/17 та №804/4632/17, від 10.04.2019 у справі №826/5238/17.

Таким чином, оскільки, під час укладення договору банківського вкладу та розміщення коштів на рахунку позивача (у квітні - травні 2016 року), на дату запровадження у ПАТ «Фідобанк» тимчасової адміністрації (20.05.2016) та у подальшому складання списків вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу, чинною була редакція статті 26 Закону №4452-VI, яка встановлювала обмеження щодо відшкодування суми вкладу, розміщеного будь-якою пов`язаною з банком особою, включно з керівником відокремленого підрозділу банку (статті 42, 52 Закону №2121-III).

Відповідно до статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави.

Згідно рішення Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України від 09.02.1999 №1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, за загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

На цій підставі суд доходить до висновку, що до спірних відносин підлягає застосуванню редакція статті 26 Закону №4452-VI, яка діє з 12.08.2015.

До того ж, 15.05.2015 набуло чинності Положення про визначення пов`язаних із банком осіб, затверджене постановою правління Національного банку України від 12.05.2015 №315.

Відповідно до пункту 2 цього Положення банки зобов`язано подати до Національного банку України у строк до 29.05.2015 перелік пов`язаних із банком осіб станом на 01.05.2015 в електронному вигляді у форматі EXCEL за формою, наведеною в додатку до цієї постанови, та у подальшому надавати актуалізовану інформацію про пов`язаних осіб до 10 числа після звітного періоду.

Додатком до Положення визначено типи пов`язаних з банком осіб, до яких віднесено й керівники банку, керівник служби внутрішнього аудиту, керівники та члени комітетів банку.

Відповідно до статті 52 Закону №2121-III (у редакції, чинній на момент включення ОСОБА_2. до переліку пов`язаних з банком осіб) для цілей цього Закону пов`язаними з банком особами визнавались, зокрема, керівники банку.

Отже, включення ОСОБА_2. до переліку пов`язаних з банком осіб відповідно до протоколу засідання правління ПАТ «Фідобанк» від 26.05.2015 №46 відповідало вимогам закону та актам Національного банку України.

При цьому, непоширення у цей період на позивача обмежень, встановлених частиною четвертою статті 26 Закону №4452-VI не впливає на правомірність включення його до переліку пов`язаних осіб.

Крім того, ОСОБА_2 продовжував перебувати на посаді керівника відокремленого підрозділу ПАТ «Фідобанк» до 19.07.2016, тобто протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (20.05.2016). Тому Уповноважена особа Фонду обґрунтовано віднесла ОСОБА_2. до пов`язаних з банком осіб та не включила позивача до переліку вкладників ПАТ «Фідобанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до наведених вище норм, та у зв`язку із встановленням судом обставин, з якими законодавець пов`язує настання негативних наслідків щодо невідшкодування Фондом коштів розміщених на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону №2121-III, - протягом року до дня прийняття такого рішення), дії Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Фідобанк» у відносинах, що виникли у справі, яка розглядається, є правомірними, з огляду на що у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що за обставин необґрунтованості заявлених позивачем вимог, відсутності витрат відповідача на залучення свідків та проведення експертизи, підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 77, 194, 205, 242-246, 250, 255, 295 КАС України,

вирішив:

В задоволенні адміністративного ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «ФІДОБАНК» Коваленка Олександра Володимировича, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "ФІДОБАНК" Білої Ірини Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак