Справа № 140/16382/20
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

30 листопада 2020 року ЛуцькСправа № 140/16382/20
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Дмитрук В.В., розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви до Управління транспорту та зв`язку Волинської обласної державної адміністрації,

ВСТАНОВИВ:

27 листопада 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до подання позовної заяви до Управління транспорту та зв`язку Волинської обласної державної адміністрації звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просив:

- зупинити дію рішення Управління транспорту та зв`язку Волинської обласної державної адміністрації про розірвання з 01 грудня 2020 року в односторонньому порядку договору про організацію перевезень пасажирів від 06 жовтня 2016 року №2473 за маршрутом №184 «Луцьк - Торчин», №189 «Луцьк - Малий Окорськ», яке оформлене повідомленням від 12 листопада 2020 року №880/1.10/2-20;

- заборонити Управлінню транспорту та зв`язку Волинської обласної державної адміністрації вчиняти дії щодо укладення договору про організацію перевезень пасажирів за маршрутами №184 «Луцьк - Торчин», №189 «Луцьк - Малий Окорськ».

Заява обґрунтована тим, що 23 листопада 2020 року від представників Приватного акціонерного товариства «Волинське обласне підприємство автобусних станцій» заявнику стало відомо про скерування Управлінням транспорту та зв`язку Волинської обласної державної адміністрації на адресу товариства листа від 12 листопада 2020 року №880/1.10/2-20 про розірвання укладеного із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 договору про організацію перевезень пасажирів, що обумовлено відсутністю виконання з АП Філармонія м.Луцьк 09 та 10 листопада 2020 року.

Заявник стверджує, що таке повідомлення отримав лише 25.11.2020 та водночас, вважає очевидно протиправним таку рішення Управління транспорту та зв`язку Волинської обласної державної адміністрації, оскільки останнє не має повноважень здійснювати державний контроль за пасажирськими перевезеннями; жодних повідомлень про проведення планових чи позапланових перевірок він не отримував ні від Уктрансбезпеки, ні від Управління транспорту та зв`язку Волинської обласної державної адміністрації; заявнику також не відомо у який спосіб проводилася фіксація фактів порушення з його боку умов договорів та з цього приводу у нього не відбиралися пояснення.

ФОП ОСОБА_1 вважає, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить виконання рішення суду та поновлення його прав на здійснення пасажирських перевезень. При цьому стверджує, що з 02 грудня 2020 року відповідний договір буде укладений Управлінням транспорту та зв`язку Волинської обласної державної адміністрації з іншим перевізником, або ж буде проведено новий конкурс з визначенням переможця за даним маршрутом та укладенням із ним договору. В зв`язку з неправомірним розірванням договору збитки доведеться відшкодовувати з Управління транспорту та зв`язку Волинської обласної державної адміністрації.

З наведених підстав заявник просив застосувати заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Заяву про забезпечення позову розглянуто судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За правилами частини другої статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За своїм змістом забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо невжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Заявник повинен обґрунтувати свою заяву про забезпечення позову і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення його прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді такої заяви покладається виключно на заявника.

У свою чергу суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих заявником, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася із такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, вона подана до пред`явлення позову до Управління транспорту та зв`язку Волинської обласної державної адміністрації про оскарження дій щодо одностороннього розірвання укладеного із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 договору про організацію перевезень пасажирів від 06 жовтня 2016 року №2473 за маршрутом №184 «Луцьк - Торчин», №189 «Луцьк - Малий Окорськ».

Статтею 31 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування.

Відповідно до Положення про Управління транспорту та зв`язку Волинської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Волинської обласної державної адміністрації від 19 березня 2020 року №148 (розміщено за посиланням https://voladm.gov.ua/article/polozhennya2/), Управління виконує функції організатора на виконання перевізниками пасажирських перевезень на приміських та міжміських внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування; укладає угоди із суб`єктами підприємницької діяльності на виконання ними пасажирських перевезень на приміських та міжміських внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування; забезпечує організацію контролю за дотриманням суб`єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, що здійснюють пасажирські перевезення, вимог чинного законодавства (підпункт 30 пункту 5 Положення).

Як визначено пунктом 56 Порядку, проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року №1081 (далі - Порядок №1081), контроль за виконанням умов договору (дозволу) здійснює організатор та інші органи виконавчої влади згідно з компетенцією, за наявності відповідного звернення або доручення організатора.

Відповідно до пункту 53 Порядку №1081 договір (дозвіл) може бути достроково розірвано (анульовано) організатором перевезень в частині відносин щодо обслуговування усього (усіх) маршруту (маршрутів) та/або виконання окремих рейсів з підстав, визначених законодавством.

Підпунктом 2 пунктом 55 Порядку №1081 визначено обов`язок організатора забезпечити дострокове розірвання договору (анулювання дозволу) з автомобільним перевізником - переможцем конкурсу у разі наявності фактів порушення ним умов договору (дозволу). Розірвання договору (анулювання дозволу) відбувається після невиконання надісланого організатором попередження такому перевізникові про недопущення порушення умов договору (дозволу). У такому разі для роботи на внутрішньообласному, внутрішньорайонному та міському автобусному маршрутах призначається автомобільний перевізник, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце, на строк до закінчення строку дії договору (дозволу), який було розірвано (анульовано), а в разі його відмови чи відсутності - призначається до проведення конкурсу інший автомобільний перевізник, транспортні засоби якого відповідають за параметрами, класом, категорією, комфортністю і пасажиромісткістю вимогам, передбаченим для відповідного виду перевезень, один раз на строк не більш як три місяці.

Заявником не надано будь-яких доказів, що могли б свідчити про очевидну протиправність дій щодо реалізації повноважень організатора перевезень. З долученої до заяви про забезпечення позову копії повідомлення Управління транспорту та зв`язку Волинської обласної державної адміністрації від 12 листопада 2020 року №880/1.10/2-20 вбачається, що при обстеженні пасажиропотоку працівниками Управління 09 та 10 листопада 2020 року на автобусній платформі Філармонія м. Луцьк - рейсів за маршрутом №184 «Луцьк - Торчин», №189 «Луцьк - Малий Окорськ» об 11:30 год. Тут же вказано, що попередження про порушення вимог договору за даним маршрутом уже надсилалося заявнику раніше - 23 вересня 2019 року №724/1.10/2-19.

Фактично, повністю заперечуючи зміст повідомлення, заявник не надав доказів на спростування наведених у ньому обставин. Тому самі лише аргументи заявника не дають підстав вважати, що Управління транспорту та зв`язку Волинської обласної державної адміністрації діяло не в межах повноважень чи не у спосіб, визначені Порядком №1081. Так само заявник не надав доказів, які б вказували на невідповідність дій організатора перевезень умовам договору, в той час як можливість одностороннього дострокового розірвання договору з ініціативи як організатора, так і перевізника шляхом надіслання повідомлення в письмовій формі передбачена розділом 4 договору від 06.10.2016 №2473.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 151 КАС України суд може зупинити дію індивідуального акта. Проте повідомлення від 12 листопада 2020 №880/1.10/2-20 не є актом індивідуальної дії, оскільки підстави розірвання договору визначаються у договорі на перевезення пасажирів.

Незгода фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з намірами організатора перевезень розірвати договір також не може бути достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову, зокрема, заборони вчиняти дії, визначені пунктом 55 Порядку №1081.

У той же час, заявник не навів переконливих доводів, що у разі встановлення судом при вирішенні спору між ним та Управлінням транспорту та зв`язку Волинської обласної державної адміністрації протиправності дій Управління щодо розірвання договору, виконання рішення суду чи відновлення прав фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 буде неможливим, утрудненим або їх відновлення потребуватиме значних зусиль та затрат. Встановлена судом протиправність поведінки суб`єкта владних повноважень може бути підставою для відшкодування у встановленому порядку шкоди особі, права якої порушено. У такий спосіб можливе забезпечення передусім майнових втрат.

З врахуванням наведеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому в задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданої до подання позовної заяви до Управління транспорту та зв`язку Волинської обласної державної адміністрації, необхідно відмовити.

Керуючись статтями 150-151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданої до подання позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління транспорту та зв`язку Волинської обласної державної адміністрації, відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.В.Дмитрук