Справа № 360/4230/20
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

01 грудня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4230/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом Солодкого Володимира Івановича в інтересах ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (далі відповідач, УПФУ в Попаснянському районі Луганської області), з такими вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 01.10.2020 щодо відмови позивачу у зарахуванні до його стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоду роботи з 12.10.2000 по 28.12.2001, та періоду знаходження на інвалідності з 20.08.1994 по 06.09.1995, та в призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 23.09.2020, зарахувавши до його стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоду роботи з 12.10.2000 по 28.12.2001, коли він працював електрослюсарем з повним робочим днем на підземної роботі на шахті «Самсонівська-Західна» Держаної холдингової компанії «Краснодонвугілля» та періоду з 20.08.1994 по 06.09.1995 коли він перебував на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23 вересня 2020 року звернувся із заявою до відповідача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах і надав усі необхідні документи. Але при прийомі у нього документів не був прийнятий акт про нещасний випадок на виробництві та довідка з лікарні про підтвердження находження його на інвалідності 2-ой групі у період з 19.08.1994 по 19.08.1995. Після цього рішенням відповідача від 01.10.2020 ОСОБА_3 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з абзацом 1 частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» посилаючись на те, що у ОСОБА_3 відсутній необхідний пільговий стаж роботи. При цьому це рішення йому було видане тільки 28.10.2020. Згідно з рішенням про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_3 відповідачем визнається його страховий стаж роботи строком 45 роки 06 місяців 03 дня, у тому числі відпрацьований страховий стаж строком 25 років 06 місяців 03 дня, з яких його пільговий стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах визнаний тільки строком 24 років 0 місяців 06 днів, а саме за період його навчання та за періоди роботи на шахті «Радуга» ВО «Первомайськвугілля», ВП «шахта Карбонит» ДП «Первомайськвугілля» та на ВП шахта «Гірська» ДП «Первомайськвугілля». Також у рішенні вказано, що до стажу ОСОБА_3 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах не було зараховано періоди роботи з 12.10.2000 по 28.12.2001, коли він працював електрослюсарем з повним робочим днем на підземної роботі на шахті «Самсонівська-Західна» державної холдингової компанії «Краснодонвугілля» з посиланням на те, що нібито у трудової книжки ОСОБА_3 не зазначена дільниця, на який він працював електрослюсарем, та що нібито для зарахування цього періоду роботи до пільгового стужу за Списком №1, необхідно ще підтверджувати зайнятість повний робочий день під землею у шахті у цей період, довідками про підземні спуски у шахту на підставі табелів обліку підземних спусків-виїзді у шахти. А також вказано, що ОСОБА_3 повинен був надати додатково довідки уточнюючи спеціальний трудовий стаж за цей період, передбачені пунктом 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, або відповідних записів у них», затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, але він таких довідок не надав.

Представник позивача зазначає, що як слідує з рішення відповідача ним до стажу ОСОБА_3 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах не було зараховано і періоду з 20.08.1994 по 06.09.1995, коли ОСОБА_3 перебував на інвалідності у зв`язку з травмою на виробництві. Але про це відповідач взагалі нічого у рішенні про відмову у призначені пенсії не вказав.

Тому не зарахувавши ОСОБА_3 до пільгового стажу роботи період з 12.10.2000 по 28.12.2001, та період перебування на інвалідності з 20.08.1994 по 06.09.1995, всього строком 02 роки 03 місяць 04 днів, до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідачем і було прийнято рішення про відмову у призначені йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Представник позивача вважає, рішення відповідача, щодо не зарахування ОСОБА_3 частки пільгового підземного стажу та відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах протиправним.

Ухвалою суду від 04 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 38-39).

18.11.2020 за вх. № 47266/2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 43-45), в якому відповідачем в обґрунтування своєї позиції зазначено таке.

Позивач 23.09.2020 звернувся до УПФУ в Попаснянському районі Луганської області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До заяви позивач долучив документи: трудову книжку, архівну довідку про навчання від 02.04.2018 № 15, видану Золотівським професійним ліцеєм, довідки від 30.03.2018 № 109 - 113 та від 04.04.2018 № 114 - 115/8 про підтвердження пільгового стажу роботи видані Відокремленим підрозділом шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля», довідки від 23.09.2020 № 121-123 про підтвердження пільгового стажу роботи на шахті «Радуга» видані ДП «Первомайськвугілля», довідки від 23.09.2020 № 85/1 - 85/4 та № 232 про підтвердження пільгового стажу роботи, видані Відокремленим підрозділом шахта «Гірська» ДП «Первомайськвугілля».

Відповідач зазначив, що позивач на час звернення за розрахунком управління має страховий стаж роботи 45 років 06 місяців 03 дня, в тому числі відпрацьований страховий стаж становить 25 років 06 місяців 03 дня, стаж на пільгових умовах за списком № 1 24 роки 06 днів. Відповідач зазначив, що до страхового та пільгового стажу роботи за Списком № 1 зараховано періоди:

з 01.09.1990 по 28.02.1994 - час навчання за фахом - на підставі архівної довідки про навчання № 15 від 02.04.2018, виданої Золотівським професійним ліцеєм;

з 10.03.1994 по 19.08.1994, з 07.09.1995 по 10.05.1996 - робота на шахті «Радуга» - згідно з довідками № 121-123 від 23.09.2020, виданих ДП «Первомайськвугілля» за виключенням державного обов`язку, тобто, того періоду роботи , протягом якого заявник не перебував повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах;

з 13.05.1996 по 31.12.1997, з 02.03.1998 по 16.08.2000 - робота на ОП «Шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» - згідно з довідками від 30.03.2018 № 110/1-113, виданих Відокремленим підрозділом шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» за виключенням відпусток без оплати, страйків, аварії-простою, навчальної відпустки , тобто тих періодів роботи, протягом яких заявник не перебував повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах;

з 26.04.2004 по 18.03.2015 - робота на ОП «Шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» - згідно з довідками від 04.04.2018 № 114-115/8, виданих Відокремленим підрозділом шахта «Карбоніт» ДП «Первомайськвугілля» за виключенням відпусток без оплати, аварії-простою, відсутності транспорту, відсутність на роботі через донорство, курси, медичний огляд, АТО, курси з охорони праці, тобто тих періодів роботи, протягом яких заявник не перебував повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах;

з 24.03.2015 по 23.09.2020 - робота на шахті «Гірська» ДП «Первомайськвугілля» згідно з довідками від 23.09.2020 № 85/1 - 85/4 та № 232, виданих Відокремленим підрозділом шахта «Гірська» ДП «Первомайськвугілля» за виключенням курсів з охорони праці, медогляду, лікарняних без оплати, повісток, прогулів, страйків, тобто тих періодів роботи, протягом яких заявник не перебував повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах.

Відповідач зазначає, що дійсно, відповідно до статті 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» та згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового, стажу основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 від 10.03.1994 заявник також працював з 12.10.2000 по 28.12.2001 на шахті «Самсонівська-Західна» ДХК «Краснодонвугілля» електрослюсарем з повним робочим днем на підземній роботі.

Відповідач вважає, що записи трудової книжки позивача не містять повної інформації про пільговий характер виконуваних позивачем робіт та відомостей про періоди можливого відволікання від їх виконання.

Відповідач вважає, що в трудовій книжці не зазначена дільниця, на якій заявник працював електрослюсарем, тому для зарахування позивачу до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 12.10.2000 по 28.12.2001 необхідне документальне підтвердження зайнятості на роботах під землею у шахті протягом повного робочого часу довідками про підземні спуски у шахту на підставі табелів обліку підземних спусків-виїздів у шахти.

До заяви щодо призначення пенсії ОСОБА_3 не надав довідок уточнюючих пільговий характер роботи.

Представник відповідача зауважує, що витребувати необхідні документи та перевірити факт роботи в шкідливих умовах буде можливим лише після проведення території, де розташоване підприємство, під контроль органів державної влади України.

Саме тому, період роботи позивача з 12.10.2000 по 28.12.2001 зараховано управлінням до страхового стажу та не зараховано до пільгового стажу за списком № 1.

Щодо зарахування періоду з 20.08.1994 по 06.09.1995, коли позивач перебував на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, то відповідно до абзацу 4 частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, але відповідач зазначає, що ніякого документального підтвердження ОСОБА_3 не надав, тому зарахувати цей період до пільгового стажу у управління не має підстав.

На підставі вищеозначеного та через відсутність 25 років необхідного пільгового стажу, УПФУ в Попаснянському районі Луганської області 01.10.2020 було прийнято рішення «Про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_3 ».

З огляду на вищенаведене, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

Позивач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (арк. спр. 7-9).

01 жовтня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою за призначенням/перерахунком пенсії, додавши до заяви документи, зазначені в розписці-повідомленні (арк. спр. 32-33).

Рішенням УПФУ в Попаснянському районі Луганської області від 01.10.2020 без номеру відмовлено ОСОБА_3 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування рішення зазначено, що за наявності необхідного пільгового стажу роботи ОСОБА_3 мав би право на пенсію з 23.09.2020. Згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 від 10.03.1994 заявник працював з 12.10.2000 по 28.12.2001 на шахті «Самсонівська-Західна» ДХК «Краснодонвугілля» електрослюсарем з повним робочим днем на підземній роботі. В трудовій книжці не зазначена дільниця, на якій заявник працював електрослюсарем, тому для зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 12.10.2000 по 28.12.2001 необхідно підтверджувати відповідними документами, що підтверджують зайнятість повний робочий день під землею у шахті, довідками про підземні спуски у шахту на підставі табелів обліку підземних спусків-виїздів у шахти. До заяви щодо призначення пенсії ОСОБА_3 не надав довідок уточнюючих пільговий характер роботи тому періоди роботи з 12.10.2000 по 28.12.2001 зараховано до страхового стажу та не зараховано до пільгового стажу за списком № 1. Враховуючи вищевикладене, УПФУ в Попаснянському районі Луганської області прийнято рішення відмовити ОСОБА_3 в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно з частиною третьою статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу роботи за Списком №1, а саме 25 років.

Спірним є не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача періоду роботи з 12.10.2000 по 28.12.2001, та періоду знаходження на інвалідності з 20.08.1994 по 06.09.1995.

Вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Згідно зі статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що:

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

- заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з частиною третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Станом на дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 23.09.2020 позивач, при розгляді заяви позивачу визначено загальний страховий стаж 45 років 06 місяців 03 дні, в тому числі відпрацьований страховий стаж 25 років 06 місяців 03 дні, з яких на роботах за списком № 1 24 років 0 місяців 06 днів.

Дослідженням копії трудової книжки позивача встановлено, що за спірний період у ній наявні такі записи (арк. спр. 12-13):

по шахті «Самсонівська - Західна» ДХК «Краснодонвугілля»

- запис № 13: 12.10.2000 прийнятий електрослюсарем 4 розряду з повним робочим днем на підземній роботі, наказ від 06.10.2000 № 791;

- запис № 14: 18.03.1996 робоче місце атестоване за умовами праці, наказ від 18.03.1996 № 124;

- запис № 15: 19.03.2001 робоче місце атестоване за умовами праці, наказ від 19.03.2001 № 72/б;

- запис № 16: 01.10.2001 переведений електрослюсарем 3 розряду з повним робочим днем на підземній роботі, наказ від 01.10.2001 № 696;

- запис № 17: 28.12.2001 звільнений за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням, наказ від 04.01.2002 № 1.

Згідно з частиною першою статті 48 КЗпП України та статтею 62 Закону № 1788 основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як установлено судом, відповідно до записів трудової книжки позивач працював на шахті «Самсонівська - Західна» ДХК «Краснодонвугілля» електрослюсарем з 12.10.2000 по 30.09.2001 4 розряду, з 01.10.2001 по 28.12.2001 3 розряду з повним робочим днем під землею.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом № 1788 (статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Записи у трудовій книжці проведено у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.

Щодо посилання відповідача, що в трудовій книжці не зазначена дільниця, на якій позивач працював електрослюсарем в спірний період суд оцінює критично та не приймає до уваги з огляду на таке.

Порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях визначається інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерством праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110 (далі Інструкція № 58).

Так у відповідності до пункту 1.1 Інструкції № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується «05.01.1993». Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункт 2.4 Інструкції № 58).

У відповідності до абзацу першого пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Аналіз вказаних норм свідчить, що законодавством чітко визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку.

Всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб, насамперед керівником підприємства, установи, організації в порядку, строк та спосіб, передбачений відповідним законодавством.

Самостійне внесення працівником відомостей щодо своєї трудової діяльності, а також внесення виправлень у разі неправильного або неточного запису не передбачено.

Таким чином, позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до його трудової книжки відомостей, а тому невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначенні пенсії та не зарахування страхового стражу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового (пільгового) стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Зазначений висновок викладено в постанові Верховного суду від 6 березня 2018 року по справі № 754/14898/15-а.

Дослідженням трудової книжки позивача встановлено, що у ній наявні всі необхідні записи щодо роботи позивача із повним робочим днем під землею.

Записи у трудовій книжці у період з 12.10.2000 по 28.12.2001 містять відмітки щодо атестації робочого місця.

Крім того, доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день у шкідливих умовах праці та інших доказів, які підтверджували б не виконання позивачем роботи за зазначеною професією у спірний період до суду не надано.

Таким чином, при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії за віком відповідач безпідставно не зарахував до страхового стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких дає право на пенсію на пільгових умовах, період роботи позивача на Шахті «Самсонівська - Західна» ДХК «Краснодонвугілля» з 12.10.2000 по 28.12.2001 електрослюсарем.

Що стосується не зарахування відповідачем до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоду знаходження на інвалідності з 20.08.1994 по 06.09.1995 суд зазначає таке.

Згідно з частиною п`ятою статті 56 Закону № 1788-ХІІ час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).

Абзацом першим пункту 1.1 розділу I Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), встановлено, що заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно з пунктом 4.2. Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з пунктом 1.7 Порядку № 22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Відповідач у відзиві зазначає, що позивач не надав ніякого документального підтвердження перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, тому, на думку відповідача, зараховувати цей період до пільгового стажу управління не має підстав.

З огляду трудової книжки позивача вбачається, що позивач був звільнений з шахти «Радуга» виробничого об`єднання «Первомайськвугілля» 19.08.1994 по пункту 2 статті 40 КЗпП України у зв`язку з переходом на інвалідність ІІ групи (від трудового каліцтва).

При опрацюванні заяви позивача про призначення пенсії у відповідності до норм Порядку № 22-1 відповідач мав можливість витребувати у позивача додаткові докази, зокрема документальне підтвердження перебування позивача на інвалідності, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на отримання пенсії.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, при вирішення питання про зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача, не дотримався справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, оскільки не використав надані законом повноваження для з`ясування тих чи інших обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Крім того, в оскаржуваному рішенні підстави незарахування періоду знаходження позивача на інвалідності з 20.08.1994 по 06.09.1995 взагалі відсутні.

Отже, суд не може надати оцінку правомірно чи неправомірно відповідач не зарахував спірний період до страхового та пільгового стажу позивача.

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, відсутність у рішенні від 01 жовтня 2020 року без номеру «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_3 » мотивів незарахування до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 01 березня 2020 року по 23 липня 2020 року у відокремленому підрозділі Шахта «Тошківська» Державного підприємства «Первомайськвугілля» не дозволяє суду перевірити, чи правомірно зазначений період роботи не зарахований до страхового та/або пільгового стажу, і свідчить про те, що відповідач діяв необґрунтовано.

З огляду на наведене позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 01 жовтня 2020 року без номеру «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_3 » є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

У межах спірних правовідносин належним, достатнім та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде покладання на відповідача обов`язку повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 23 вересня 2020 року про призначення пенсії за віком, із зобов`язанням зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, період роботи на шахті «Самсонівська - Західна» ДХК «Краснодонвугілля» з 12.10.2000 по 28.12.2001.

У зв`язку з встановленими обставинами позовні вимоги про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 23.09.2020, зарахувавши до його стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоду з 20.08.1994 по 06.09.1995 коли він перебував на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, є передчасними та не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним):

визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 01 жовтня 2020 року без номеру «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_3 »;

зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 23 вересня 2020 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, період роботи ОСОБА_3 на шахті «Самсонівська - Західна» ДХК «Краснодонвугілля» з 12 жовтня 2000 року по 28 грудня 2001 року.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Згідно з матеріалами справи позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 840,80 грн судового збору (арк. спр. 6).

Як вже вище вказано, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню внаслідок обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права.

При цьому предметом спору у даній справі є відмова відповідача призначити позивачу пенсію за віком та зобов`язання органу Пенсійного фонду України відновити порушене право.

Відповідно, обрання неналежного способу захисту порушених прав фактично не змінює тієї обставини, що вимоги позивача є правомірними.

З огляду на те, що судом встановлено порушення відповідачем конституційного права позивача на отримання пенсії як складової частини права на соціальний захист, внаслідок чого позовні вимоги фактично підлягають задоволенню, лише з корегуванням обраного позивачем способу судового захисту, суд присуджує позивачу понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (місце знаходження: 93300, Луганська область, м. Попасна, вул. Шкільна, буд. 2, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 01 жовтня 2020 року без номеру «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_3 »;

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 23 вересня 2020 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, період роботи ОСОБА_3 на шахті «Самсонівська - Західна» ДХК «Краснодонвугілля» з 12 жовтня 2000 року по 28 грудня 2001 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області на користь ОСОБА_3 судові витрати зі с плати судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Захарова