Справа № 360/3980/20
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

30 листопада 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3980/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Національної поліції в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови про відкриття провадження в частині виконавчого збору, -

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративного позову Головного управління Національної поліції в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), яким просив визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антонової В.Є. про відкриття виконавчого провадження № 63004947 за виконавчим листом № 360/1362/20 виданим 09.09.2020 Луганським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 - 2016 роки, в частині стягнення з боржника Головного управління Національної поліції в Луганській області виконавчого збору у розмірі 18892,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 08.10.2020 на адресу ГУНП в Луганській області надійшла постанова від 10.09.2020 державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антоновою Валентиною Євгеніївною про відкриття виконавчого провадження № 63004947.

Як зазначено у постанові підставою відкриття виконавчого провадження є виконавчий лист № 360/1362/20 виданий 09.09.2020 Луганським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 - 2016 роки, входячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 20 липня 2016 року.

Згідно п. 3 постанови від 10.09.2020 про відкриття виконавчого провадження № 63004947 з ГУНП в Луганській стягнуто виконавчий збір у розмірі 18892,00 грн.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 5 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не повинен стягуватися з Головного управління Національної поліції в Луганській області. Також, 22.09.2020 платіжним дорученням № 4620 від 21.09.2020 на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 18.08.2020 по справі № 360/1362/20, після отримання від ОСОБА_1 заяви від 09.09.2020 з визначенням банківських реквізитів, останньому було перераховано грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 - 2016 роки на загальну суму 6 332,37 грн.

Відповідачем 26.11.2020 наданий відзив на позовну заяву (а.с.33-38), в якому відповідач заперечує проти позовних вимог за таких підстав.

10.09.2020 на виконання до Відділу надійшов виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 № 360/1362/20 про зобов`язання Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2016 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 20 липня 2016 року.

Разом з виконавчим листом було подано заяву про примусове виконання рішення від 09.09.2020 стягувана за виконавчим документом ОСОБА_1 .

10.09.2020 державним виконавцем, керуючись вимогами ст. ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63004947.

Відповідач зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону Про виконавче провадження, у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. Враховуючи вищезазначене, у постанові про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору.

Щодо доводів позивача про те, що відповідно до пункту 3 частини п`ятої статті 27 Закону України Про виконавче провадження, виконавчий збір не стягується: якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, відповідач вважає, що резолютивна частина рішення виконавчого документа не передбачає стягнення грошових коштів, натомість у виконавчому документі зазначено про зобов`язання боржника вчинити певні дії. Статтею 7 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, відповідно до якої виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Отже, рішення суду від 13.05.2020 № 360/1362/20 є рішенням зобов`язального характеру, що за змістом не є тотожним такому способу захисту порушеного права, як стягнення визначеної судом суми за певним видом платежу.

Спосіб захисту порушеного права, зазначений у судовому рішенні, визначає і порядок його виконання. У цьому випадку вимоги до боржника зобов`язального характеру, тоді як за Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень виконуються рішення про стягнення коштів (з боржників, перелік яких визначено частиною першою статті 2 цього Закону).

Листом від 30.09.2020 № 1022/111/28-2020 боржник повідомив, що 22.09.2020 платіжним дорученням № 4620 від 21.09.2020 ОСОБА_1 було перераховано грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2016 роки на загальну суму 6 332, 37 грн.

До листа додано копію платіжного доручення від 21.09.2020 № 4620. Із зазначеного листа не вдалося встановити, чи виконано рішення фактично та в повному обсязі згідно з виконавчим документом. А саме: незрозумілим є чи було нараховано та виплачено ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 - 2016 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 20 липня 2016 року.

На підставі викладеного представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 19 жовтня 2020 позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків (а.с. 16).

Ухвалою суду від 23 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 29-30).

Представники сторін у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відповідач просив розглядати справу без його участі.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на положення статті 205 КАС України справу розглянуто за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

09.09.2020 на виконання до Відділу надійшла заява ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа, виданого Луганського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 по справі № 360/1362/20, про зобов`язання Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2016 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 20 липня 2016 року (а.с.41-42).

10.09.2020 державним виконавцем, керуючись вимогами ст. ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63004947 (а.с. 46). Копії постанови направлені боржнику для виконання, стягувачу для відома.

Пунктом 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.09.2020 ВП № 63004947 постановлено стягнути з боржника виконавчий збір/винагороду виконавцю у розмірі 18892,00 грн.

Не погоджуючись з постановою про відкриття виконавчого провадження від 10.09.2020 ВП № 63004947 в частині стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 18892 грн позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону № 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Приписами частин п`ятої-шостої статті 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до частин першої та третьої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно з пунктом 3 частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір не стягується, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 05.06.2012 № 4901-VI Про гарантії держави щодо виконання судових рішень виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Проаналізувавши положення статей 26, 27 Закону № 1404-VIII, суд дійшов висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, у якій, з-поміж іншого, державний виконавець зобов`язаний зазначити суму виконавчого збору, яка підлягає стягненню.

У Законі № 1404-VIII передбачено випадки, коли виконавчий збір не стягується (частина п`ята статті 27), а також умову, за якої виконавчий збір не підлягає стягненню (якщо відсутні визначені законом підстави для звільнення від його сплати).

Так, згідно з пунктом третім частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір не стягується, зокрема, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень.

Відповідно до статті 2 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган або державні підприємство, установа, організація.

Згідно з постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 10.09.2020 ВП № 63004947 за виконавчим листом, виданим Луганського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 по справі № 360/1362/20, ГУНП в Луганській області зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2016 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби в поліції 20 липня 2016 року.

Отже, оскільки виконавчий документ зобов`язує нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, боржником за якою є державний орган, то у цьому випадку підлягають застосуванню положення Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень.

За таких обставин, відповідно до вимог пункту 3 частини п`ятої статті 27 Закону України Про виконавче провадження виконавчий збір не повинен стягуватися з ГУНП в Луганській області.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24 грудня 2019 року у справі № 811/1238/17 та правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 11 березня 2020 року.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідачем не доведено правомірності оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, та постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про відкриття виконавчого провадження від 10.09.2020 ВП № 63004947 за виконавчим листом виданим, Луганського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 по справі № 360/1362/20, в частині стягнення з боржника Головного управління Національної поліції в Луганській області виконавчого збору у розмірі 18892,00 грн підлягає скасуванню.

З матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що державним виконавцем також прийнято постанову про стягнення виконавчого збору від 10.09.2020 ВП № 63004947 про стягнення з боржника Головного управління Національної поліції в Луганській області виконавчого збору в сумі 18892,00 грн. (а.с. 50).

Отже, крім пункту 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.09.2020 ВП № 63004947 щодо стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 18892,00 грн, державним виконавцем визначено до стягнення суму судового збору 18892,00 грн і постановою про стягнення виконавчого збору від 10.09.2020 ВП № 63004947.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на те, що за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення виконавчого збору з боржника ГУНП в Луганській області та протиправності оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору, з урахуванням положень статті 9 КАС України суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог, та також визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 10.09.2020 ВП № 63004947 про стягнення з боржника Головного управління Національної поліції в Луганській області виконавчого збору в сумі 18892,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем було сплачено судовий збір у загальному розмірі 2102,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 16.11.2020.

Оскільки позивач є суб`єктом владних повноважень, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для стягнення судового збору за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Національної поліції в Луганській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування постанови про відкриття провадження в частині виконавчого збору задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про відкриття виконавчого провадження від 10.09.2020 ВП № 63004947 за виконавчим листом № 360/1362/20, виданим Луганським окружним адміністративним судом 09.09.2020, в частині стягнення з боржника: Головного управління Національної поліції в Луганській області виконавчого збору у розмірі 18892,00 гривень.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення виконавчого збору від 10.09.2020 ВП № 63004947 за виконавчим листом № 360/1362/20, виданим Луганським окружним адміністративним судом 09.09.2020, про стягнення з боржника: Головного управління Національної поліції в Луганській області виконавчого збору у розмірі 18892,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Ірметова