Справа № 640/18277/19
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року м. Київ № 640/18277/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (

АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ,

вул. Бульварно-Кудрявська, 16)

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (надалі по тексту - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви позивача про призначення/перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (надалі по тексту - Закон України №1058-IV) на пенсію за віком державним службовцям відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII (надалі по тексту - Закон України №889-VIII);

- зобов`язати відповідача зарахувати до стажу державної служби позивача періоди роботи (служби): з 13 листопада 1975 року по 09 листопада 1977 року - час служби в лавах Радянської Армії (01 рік 11 місяців 27 днів); з 01 серпня 1985 року по 01 червня 1987 року - час служби в органах внутрішніх справ Української РСР (01 рік 10 місяців 00 днів); з 28 травня 1987 року по 01 жовтня 1990 року - час роботи на посадах інструктора відділу пропаганди та агітації, інструктора ідеологічного відділу Чугуївського міськкому Компартії України (03 роки 04 місяці 00 днів); з 11 травня 1994 року по 14 травня 2002 року - час роботи народним депутатом України на постійній основі в Верховній Раді України, членом, головою підкомісії по перспективному прогнозуванню і науковому обґрунтуванню правових засобів боротьби з правопорушеннями Комітету Верховної Ради України з питань законності і правопорядку другого скликання Верховної Ради України та членом, головою підкомітету з питань судово-правової реформи Комітету Верховної Ради України з питань правової реформи третього скликання Верховної Ради України (08 років 00 місяців 03 дні); з 01 березня 2004 року по 01 травня 2016 року - час роботи на посаді як члена Центральної виборчої комісії (12 років 02 місяці 00 днів до 01 травня 2016 року);

зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок і виплату пенсії відповідно до Закону України №889-VIII, яку призначити та розрахувати відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII (надалі по тексту - Закон України №3723-XII), починаючи з 08 квітня 2019 року.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, він має право на пенсію за віком відповідно до Закону України №889-VIII, а відповідач протиправно відмовляє у призначенні позивачу такої пенсії. У позивача наявні всі підстави, документально підтверджені, необхідні для призначення пенсії за віком як державному службовцю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що позивач не має необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, оскільки основним критерієм, який визначає підстави для зарахування того чи іншого періоду роботи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу. Відповідно до записів трудової книжки позивача вперше позивачу призначено ранг державного службовця 14 травня 2002 року.

З огляду на викладене вище, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), на підставі наявних у справі матеріалів.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Постановою Верховної Ради України від 20 вересня 2018 року №2558-VIII звільнено з посади позивача як члена Центральної виборчої комісії у зв`язку із закінченням строку повноважень.

08 квітня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії, а саме про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України №1058-IV, на пенсію за віком державним службовцям відповідно до Закону України №889-VIII.

Листом від 25 червня 2019 року №137939/03 відповідач відмовив позивачу у переході з пенсії за віком відповідно до Закону України №1058-IV на пенсію за віком державним службовцям відповідно до Закону України №889-VIII. Відмова вмотивована тим, що пенсії відповідно до Закону України №889-VIII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців (стаття 37 Закону України №3723-XII) призначаються особам, які: досягли пенсійного віку; мають страховий стаж: чоловіки - 35 років, жінки - 30 років; не призначали пенсію відповідно до Закону України №3723-XII та на день набрання чинності Законом України №889-VIII мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України незалежно від факту роботи на державній службі станом на 01 травня 2016 року.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду із позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

01 травня 2016 року набув чинності Закон України №889-VIII, згідно з частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 62 Закону України №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України №1058-IV.

Тобто до 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України №889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України №889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України №1058-IV.

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону України №3723-XII передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України №3723-XII і Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII, та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону України №3723-XII вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Верховного Суду від 10 липня 2018 року у справі №591/6970/16-а.

Згідно з частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії трудової книжки позивача, станом на 01 травня 2016 року він займав посаду як член Центральної виборчої комісії.

Довідкою Центральної виборчої комісії від 18 вересня 2019 року №25-26/57 підтверджується, що загальний трудовий стаж позивача становить 44 роки 07 місяців 09 днів, з них - 27 років 04 місяці стаж державної служби.

Суд не погоджується з доводами представника відповідача стосовно того, що посилання позивача на норми законодавства, які були чинними на час зайняття ним певних посад, є помилковим, адже пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Зокрема, Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283 (надалі по тексту - Порядок №283), чинним до 01 травня 2016 року, тобто у період проходження позивачем служби, визначалися посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Так, пунктом 3 Порядку №283 було обумовлено, що до стажу державної служби включається також час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Тобто, до стажу державної служби осіб включають усі види військової служби, які вони проходили у Збройних Силах та інших військових формуваннях України та колишнього СРСР. А тому, період з 13 листопада 1975 року по 09 листопада 1977 року - час служби позивача в Радянській Армії, повинен бути зарахований до стажу державної служби.

Згідно з частиною 2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Отже, період з 01 серпня 1985 року по 01 червня 1987 року має бути зарахований до стажу державної служби, оскільки у вказаний період позивач проходив службу в органах внутрішніх справ Української РСР.

Період із 28 травня 1987 року по 01 жовтня 1990 року (робота на посадах інструктора відділу пропаганди та агітації, інструктора ідеологічного відділу Чугуївського міськкому Компартії України) також має бути зарахований до стажу державної служби позивача, оскільки до Переліку державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби, який є додатком до Порядку №283, включено такі державні органи як «Виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи; Місцеві органи державного управління міністерств і відомств УРСР та інших республік, а також СРСР».

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону України «Про статус народного депутата України» від 17 листопада 1992 року №2790-XII у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, час роботи народного депутата у Верховній Раді України зараховується до стажу державної служби. Отже, за період із 11 травня 1994 року по 14 травня 2002 року має бути зарахований як стаж державної служби, адже у вказаний період позивач був народним депутатом України.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» від 30 червня 2004 року №1932-IV у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, член Комісії є державним службовцем. На підставі викладеного, період з 01 березня 2004 року по 01 травня 2016 року має бути зарахований як стаж державної служби, адже у вказаний період позивач обіймав посаду як член Центральної виборчої комісії.

Таким чином, підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною відмови відповідача, оформленої листом 25 червня 2019 року №137939/03, позивачу у переході з пенсії за віком відповідно до Закону України №1058-IV на пенсію за віком державним службовцям відповідно до Закону України №889-VIII.

Також з метою відновлення порушеного права позивача необхідним є зобов`язання відповідача зарахувати відповідні періоди роботи позивача до стажу державної служби та зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивача відповідно до Закону України №1058-IV, яку призначити та розрахувати відповідно до Закону України №3723-XII, починаючи з 08 квітня 2019 року.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, оформлену листом від 25 червня 2019 року №137939/03, у переході ОСОБА_1 з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV на пенсію за віком державним службовцям відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи (служби): з 13 листопада 1975 року по 09 листопада 1977 року - час служби в лавах Радянської Армії (01 рік 11 місяців 27 днів); з 01 серпня 1985 року по 01 червня 1987 року - час служби в органах внутрішніх справ Української РСР (01 рік 10 місяців 00 днів); з 28 травня 1987 року по 01 жовтня 1990 року - час роботи на посадах інструктора відділу пропаганди та агітації, інструктора ідеологічного відділу Чугуївського міськкому Компартії України (03 роки 04 місяці 00 днів); з 11 травня 1994 року по 14 травня 2002 року - час роботи народним депутатом України, на постійній основі в Верховній Раді України, членом, головою підкомісії по перспективному прогнозуванню і науковому обґрунтуванню правових засобів боротьби з правопорушеннями Комітету Верховної Ради України з питань законності і правопорядку другого скликання Верховної Ради України та членом, головою підкомітету з питань судово-правової реформи Комітету Верховної Ради України з питань правової реформи третього скликання Верховної Ради України (08 років 00 місяців 03 дні); з 01 березня 2004 року по 01 травня 2016 року - час роботи на посаді як члена Центральної виборчої комісії (12 років 02 місяці 00 днів до 01 травня 2016 року).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, яку призначити та розрахувати відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №2723-ХІІ та пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII, починаючи з 08 квітня 2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) понесені ним документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук