Справа № 425/3012/20
Суддя: Овчаренко О. Л.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2020 року Провадження №2-а/425/134/20

Справа№425/3012/20

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Овчаренко О.Л.

за участю секретаря Гайворонської І.В.

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, в якій просив скасувати постанову серії ЕАМ №3338366 від 25 жовтня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25 жовтня 2020 року о 21:30 годині, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21093 днз НОМЕР_1 , він рухався по пр. Московському в м. Рубіжне та був зупинений працівниками патрульної поліції. На вимогу патрульного поліцейського сержанта Кислова М.Д. щодо пред`явлення документів він надав посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Оскільки в нього був відсутній паперовий варіант полісу обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, то він почав шукати його в електронному вигляді. Зазначив, що у вказаному районі міста дуже погано зі зв`язком, тому для пошуку електронного варіанта полісу йому був потрібен час. Однак інспектор поліції не став чекати та почав розглядати справу, вимагаючи в нього пояснення. В цей момент він знайшов поліс обов`язкового страхування, але інспектор поліції це проігнорував та виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення. Із зазначеною постановою він не згоден, бо вважає себе невинним, постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

09 листопада 2020 року судом постановлено ухвалу про прийняття позову до розгляду, відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, надав пояснення аналогічні викладеному в позові. Додатково пояснив, що дійсно 25.10.2020 ввечері керував автомобілем, що належить його батькові, на якому не горіла права фара. У нього при собі дійсно не було страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у паперовому виді. Однак, у нього в телефоні був наявний такий поліс в електронному вигляді. Він одразу не зміг пред`явити поліс у електронному вигляді, оскільки не зміг його завантажити через нормальну роботу Інтернету на місці зупинки. А коли батько прислав йому поліс у додатку «Вайбер», то поліцейський вже склав постанову. Він одразу не сказав поліцейському про наявність у нього полісу у електронному вигляді, а почав шукати його в автомобілі у паперовій формі, оскільки розгубився.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду клопотання, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, справу розглянути у його відсутність.

Дослідивши письмові матеріали справи та електронні докази, вислухавши пояснення позивача, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

25 жовтня 2020 року поліцейським батальйону №1 роти №1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Кисловим М.Д. було винесено постанову серії ЕАМ №3338366 у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 425,00 грн. Згідно спірної постанови, 25 жовтня 2020 року о 21:34 год. в м. Рубіжне по пр. Московському, 22, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21093 днз НОМЕР_1 , у якого не працювала права фара в темну пору доби, лівий стопсигнал, а також не мав при собі чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1. «ґ» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, в тому числі у випадку, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.п. 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

З пункту 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України вбачається, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно пункту 21.1 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Пунктом 21.3 статті 21 вказаного Закону встановлено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Частиною першою статті 126 КУпАП визначено що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зауважує, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Така правова позиція неодноразово була викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, у справі № 465/6677/16-а від 21 листопада 2018 року, у справі № 524/126/17 від 16 серпня 2019 року, у справі № 127/19283/17 від 25 вересня 2019 року, у справі № 545/3654/16-а від 19 лютого 2020 року. У частині першій та другій статті 77 КАС вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Заперечуючи проти позовних вимог, на підтвердження своєї позиції відповідач надав суду DVD-R диск із відеозаписом, з якого вбачається, що 25 жовтня 2020 року о 21:30 годині автомобіль патрульної поліції рухається за автомобілем ВАЗ 21093 днз НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Після зупинки вказаного транспортного засобу відповідач представився, пред`явив водію вимогу про надання документів, передбачених п.2.1 ПДР України. Також поліцейський повідомив водія про причину зупинки, а саме несправність правої фари в темну пору доби та лівого стопсигналу. На це ОСОБА_1 повідомив, що такі несправності автомобіля дійсно наявні, але вони сталися вже під час руху додому. На вимогу поліцейського водій надав посвідчення водія на право керування транспортним засобом та реєстраційний документ на транспортний засіб. Щодо полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ОСОБА_1 зазначив, що автомобіль належить його батькові, тому він не знає де знаходиться чинний поліс. Після цього ОСОБА_1 телефонує батькові та продовжує пошуки полісу в автомобілі. Далі зазначає, що у паперовому виді поліс при ньому відсутній та пропонує інспектору поліції ознайомитись з даним полісом «в базі». Через 10 хвилин після пред`явлення вимоги надати полісобов`язкового страхування, яка не була виконана водієм, поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде розглянуто справу за порушення підпункту «ґ» пункту 2.1. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та склав постанову. Проаналізувавши зазначений відеозапис, суд дійшов висновку, що ним спростовуються посилання позивача на наявність у нього при собі полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у електронному вигляді, а також про ненадання йому поліцейським часу, достатнього для пред`явлення полісу. Суд зауважує, що на вимогу поліцейського пред`явити поліс позивач шукав його саме в салоні автомобіля в паперовому вигляді, телефонував батькові, щоб дізнатись де знаходиться поліс. При цьому позивач до моменту складення постанови у справі про адміністративне правопорушення жодного разу не наголосив, що у нього наявний при собі поліс у електронному вигляді або про неможливість його пред`явити з будь-яких причин. Також з відеозапису вбачається, що позивачу було надано достатньо часу для того, щоб знайти та пред`явити поліс як в паперовому, так і в електронному вигляді, якщо він дійсно мав його при собі. Такого висновку суд дійшов, оскільки з моменту пред`явлення вимоги надати поліс і до початку розгляду справи про адміністративне правопорушення минуло 10 хвилин. Однак, протягом цього часу і в період розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення позивач поліс так і не пред`явив. Щодо посилань позивача на те, що в Централізованій базі даних МСТБУ наявні відомості про поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд зазначає наступне. Зі змісту пунктів 2.1, 2.4 (а) Правил дорожнього руху вбачається, що відомості про наявність поліса в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України, мають перевірятися працівником поліції лише після того, як водій механічного транспортного засобу пред`явив чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії). За таких обставинсудом встановлено, що у діях позивача, які мали місце 25 жовтня 2020 року, був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позов без задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 139 КАС України суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено, а отже судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 241, 246, 255, 286, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Залишити без задоволення адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а постанову серії ЕАМ №3338366 від 25 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, - залишити без змін.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017 року) рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, буд. 8.

Суддя О.Л. Овчаренко