Справа № 420/3088/19
Суддя: Цховребова М.Г.
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3088/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Цховребова М.Г., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плюс-Граніт-Інвест» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов (з урахуванням ухвали суду від 26.11.2020 року) Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плюс-Граніт-Інвест», в якому позивач просить підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна відповідача, , згідно рішення позивача від 09.04.2019 року.

Ухвалами суду від 27.05.2019 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; від 19.06.2019 року: зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 420/2104/19; від 24.11.2020 року: поновлено провадження у справі.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 24.11.2020 року. (а.с.47, 50)

24.11.2020 року від представника позивача до суду електронною поштою надійшло клопотання, вхід. № ЕП/22189/20, в якому останній просить розглянути дану справу за відсутності представника позивача в порядку письмового провадження на основі наявних в матеріалах справи документів, що надавалися до позовної заяви. (а.с.51)

23.11.2020 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, вхід. № 49765/20, в якому останній просить, зокрема, розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача на підставі наявних у суду матеріалів. (а.с.57)

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч. 3 ст. 194, ч.ч. 1, 3, 9 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до змісту адміністративного позову, позивач обґрунтовує заявлені вимоги, із посиланням на пп.пп. 16.1.9, 16.1.13 п. 16.1 ст. 16, пп.пп. 20.1.4, 20.1.6, 20.1.9, 20.1.13 п. 20.1 ст. 20, ст. 94 Податкового кодексу України, Порядок застосування адміністративного арешту майна платників податків, із зазначенням таких фактичних обставин:

- 03.04.2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято наказ № 2503 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Плюс-Граніт-Інвест» (код ЄДРПОУ 40825989). На підставі вищезазначеного наказу та посвідчення на право проведення перевірки від 08.04.2019 № 2793/14-10, виданих ГУ ДФС в Одеській області, заступнику начальника відділу митного аудиту управління аудиту Головного управління ДФС в Одеській області, Чумак Олені Анатоліївні, головному державному ревізору-інспектору відділу митного аудиту управління аудиту Головного управління ДФС в Одеській області Кірсею Юрію Сергійовичу, 09.04.2019 року було здійснено вихід за юридичною адресою підприємства ТОВ «Плюс-Граніт-Інвест», (), 65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 11, з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Плюс-Граніт-Інвест», (), з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України товарів ТОВ «Плюс-Граніт-Інвест», () за митними деклараціями за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року. Представнику ТОВ «Плюс-Граніт-Інвест» Гуменюку А.В. о 11:00 годині 09.04.2019 року пред`явлено службові посвідчення та посвідчення на право проведення перевірки від 08.04.2019 №2793/14-10 (під розписку), а також вручено копію наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 03.04.2019 №2503. В порушення частини 4 статті 349 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (із змінами та доповненнями), представник ТОВ «Плюс-Граніт-Інвест», після ознайомлення вищезазначеними документами, відмовив у допуску та проведення документальної позапланової виїзної перевірки. Заявлена причина відмови від допуску та проведення документальної позапланової виїзної перевірки: «Незаконний наказ». Так, 09.04.2019 року о 11 годині 11 хвилин був складений акт № 359/15-32-14-10-11/40825389 про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки вимог законодавства України з питань державної митної справи;

- 09.04.2019 року о 17 годині 00 хвилин начальником ГУ ДФС в Одеській області було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Плюс-Граніт-Інвест»;

- враховуючи той факт, що відповідачем відмовлено від допуску посадових осіб органу ДФС до перевірки, наявні всі правові підстави для застосування адміністративного арешту майна ТОВ «Плюс-Граніт-Інвест»;

Згідно зі змістом відзиву на позовну заяву, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, із посиланням на п.п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20, п. 94.1 ст. 94, п.п. 94.6.1, 94.6.2 п. 94.6, п. 94.10, п.п. 94.19.1 п. 94.19 ст. 94 Податкового кодексу України, та постанову Верховного Суду від 18.04.2019 по справі № 820/2522/17.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши пояснення, надані учасниками справи, а також докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Наказом позивача від 03.04.2019 року № 2503 «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» ()» (а.с.14), відповідно до вимог п. 2 ч. 7 ст. 346 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (із змінами і доповненнями), та на підставі доповідної записки заступника начальника ГУ ДФС в Одеській області Бондаренка А.Б. від 27.03.2019 № 252/11/15-32-14-10-05, наказано, зокрема:

- провести документальну позапланову виїзну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України товарів ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» (, юридична адреса: 65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 11) за митними деклараціями за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 року з 9 квітня 2019 року тривалістю 30 робочих днів;

- перевірку провести за юридичною адресою ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» () за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 року: - головному державному ревізору-інспектору відділу митного аудиту управління аудиту Головного управління ДФС в Одеській області Чумак Олені Анатоліївні; головному державному ревізору-інспектору відділу митного аудиту управління аудиту Головного управління ДФС в Одеській області Кірсею Юрію Сергійовичу.

9 квітня 2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області складено акт «Про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи» № 359/15-32-14-10-11/40825989. (а.с.17-18)

Заступник начальника ГУ ДФС в Одеській області, керуючись п. 94.1 ст. 94 ПКУ, звернувся до начальника ГУ ДФС в Одеській області із зверненням від 9 квітня 2019 року (а.с.16), в якому просив застосувати умовний адміністративний арешт майна відповідача, з тих підстав, що розглянувши матеріали акту відмови від допуску до перевірки № 35915-32-14-10-11/40825989 від 09.04.2019 року, що підтверджують наявність обставин, передбачених пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), повідомлено, що: заявлена причина відмови від допуску та проведення документальної позапланової виїзної перевірки: «незаконний наказ».

Згідно з зазначеним зверненням, до нього додано копії: наказу ГУ ДФС в Одеській області від 03.04.2019 № 2503; посвідчення на право проведення перевірки від 08.04.2019 № 2793/14-10; акту відмови від допуску до перевірки від 09.04.2019 року № 359/15-32-14-10-11/40825989.

9 квітня 2019 року о 17 год. 00 хв. відповідачем прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (а.с.13), відповідно до змісту якого, начальник ГУ ДФС в Одеській області, ОСОБА_1 , розглянувши звернення та додані до нього матеріали управлінням аудиту ГУ ДФС в Одеській області, про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» (), на підставі яких були з`ясовані обставини, передбачені підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, зі змінами та доповненнями: відмова від допуску фахівців ГУ ДФС в Одеській області на проведення позапланової документальної виїзної перевірки, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 03.04.2019 № 2503 та посвідчення на право проведення перевірки від 08.04.2019 № 2793/14-10, виданих ГУ ДФС в Одеській області, вирішив:

1. Застосувати умовний адміністративний арешт майна платників податків ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» (), що перебуває за адресою: 65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, буд. 11.

2. Надіслати рішення з вимогою тимчасово зупинити відчуження майна ТОВ «ПЛЮС-ГРАНІТ-ІНВЕСТ» ().

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано копії (а.с.15, 19-26), зокрема:

- посвідчення на право проведення перевірки від 8 квітня 2019 року № 2793/14-10;

- довіреності від 14.03.2019 року, виданої ОСОБА_2 ;

- ідентифікаційних, реєстраційних та довідкових даних відповідача;

- доповідної записки;

- листа ГУ ДФС в Одеській області від 15.01.2019 року № 612/10/15-32-14-10-07, адресованого відповідачу;

- відповіді відповідача від 20.03.2019 року № 20-03-19/1 на запит позивача про надання інформації та копій документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням пункту 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Пунктом 94.2 цієї статті передбачено підстави для застосування адміністративного арешту майна, серед яких, зокрема, відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (підпункт 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України). Перелік таких підстав є вичерпним.

Згідно з підпунктом 94.6.1 пункту 94.6 статті 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

При цьому, відповідно до положень пункту 94.10 статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

За правилами підпункту 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 вказаного Кодексу припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для такого висновку. Так, за наявності відповідних умов, визначених у пункті 94.2 статті 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом в обов`язковому порядку протягом 96 годин. Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих саме підстав.

Отже, при встановленні обґрунтованості накладення адміністративного арешту на майно платника податків перевірці підлягає накладення арешту саме в межах вказаного 96-ти годинного строку та у випадку його пропуску арешт вважається припиненим.

Судом встановлено, що рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна відповідача прийнято 9 квітня 2019 року, тоді як звернення з позовною заявою, на підставі якої відкрито провадження у цій справі, мало місце 22.05.2019 року.

Відтак, оскільки з моменту прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна відповідача вже минуло 96 годин, встановлених законом для його перевірки, тому застосований адміністративний арешт є припиненим, відповідно до вимог підпункту 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 Податкового кодексу України, а тому позовні вимоги податкового органу є такими, що не підлягають задоволенню.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 25 травня 2018 року у справі № 820/2040/17, від 28 березня 2019 року у справі № П/811/1722/17, від 27 серпня 2019 року у справі № 520/11050/18.

На виконання вимог ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 18 листопада 2019 року по справі № 140/2485/18 (адміністративне провадження № К/ 9901/19620/19).

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування заявлених позовних вимог, які могли б потягнути зміну висновків суду щодо спірних правовідносин, позивач суду не навів та не надав.

При цьому слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.), відповідно

суд дійшов висновків, що:

- позиція позивача зі спірних питань є помилковою;

- законодавчих підстав для задоволення даного позову немає.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 78, 139, 194, 241-246, 250, 255, 258, 262, 295, Прикінцевими та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС в Одеській області (місцезнаходження: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044; ідентифікаційний код юридичної особи: 43142370) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плюс-Граніт-Інвест» (місцезнаходження: вул. Фонтанська дорога, 11, м. Одеса, 65009; ідентифікаційний код юридичної особи: 40825989) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків відмовити повністю.

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Г. Цховребова

.