Справа № 320/2174/20
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року м. Київ справа №320/2174/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської обласної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , Комунальне некомерційне підприємство Миронівської міської ради «Лікарня відновного лікування», про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Київської обласної ради (далі - відповідач), в якому просить суд (з урахуванням заяви про зміну предмета позову):

- визнати неправомірним та скасувати рішення (розпорядження) в.о. Голови Київської обласної ради від 2 січня 2020 р. № 16 "Про оголошення конкурсу на посаду Генерального директора Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради "Київська обласна лікарня відновного лікування" та початку формування персонального складу конкурсної комісії";

- визнати протиправним та скасувати рішення конкурсної комісії на зайняття вакантної посади Генерального директора Комунального некомерційного підприємства "Київська обласна лікарня відновного лікування" від 25 лютого 2020 р. про визначення переможця ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовано наступним. Конкурс на цю посаду не міг бути ні призначений, ні проведений, оскільки посада не була вакантною. Це обумовлено тим, що після розірвання з позивачем контракту як з головним лікарем йому повинні були запропонувати посаду або генерального директора, або медичного директора цієї лікарні. Хоча цей обов`язок органом управління виконано не було, позивач мав переважне право у разі реорганізації підприємства зайняти посаду генерального або медичного директора. Конкурс оголошено несвоєчасно, оскільки зареєстровано медичний заклад 27 грудня 2019 р., строк для оголошення конкурсу 3 дні, фактично оголошено конкурс 2 січня 2020 р. Склад конкурсної комісії сформовано з порушеннями - до її складу уведено представників громадських організацій, яких не було погоджено громадською радою при Київській обласній раді.

Вказує, що конкурсною комісією Київської обласної ради 25 лютого 2020 р. з подальшими порушеннями проведено конкурс на зайняття вакантної посади Генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Київська обласна лікарня відновленого лікування», за результатом якого переможцем конкурсу обрано ОСОБА_2 . Так, при визначенні умов проведення конкурсу не враховано особливості роботи лікарні із джерелом іонізуючого випромінювання - радоном, що потребувало окремого зазначення в рішенні щодо конкурсу у переліку документів та у вимогах до претендентів. Звертає увагу, що при розгляді документів конкурсною комісією на засіданні не встановлено наявність у ОСОБА_2 документів щодо наявності вищої освіти ІІ рівня за ступенем магістра спеціальності в одній з необхідних галузей знань «Управління та адміністрування», «Публічне управління та адміністрування», «Право», «Соціальні та поведінкові науки», «Гуманітарні науки», «Охорона здоров`я» та спеціалізацією «Організація і управління охороною здоров`я».

Зазначає, що ОСОБА_2 має досвід загальної лікарської діяльності переважно в сільській місцевості і не має необхідного рівня досвіду і знань, обов`язкових та необхідних для виконання функцій керівника підприємства - лікувального закладу із небезпечними умовами роботи, не має вищої освіти ІІ рівня за ступенем магістра в одній із визначених галузей знань, не має необхідного стажу роботи на керівній посаді 7 років.

Вважає, що конкурсною комісією порушено порядок допуску претендентів до участі в конкурсі та порядок їх повідомлення. За умови дотримання комісією цього порядку ОСОБА_2 не могла бути допущена до участі, а тому і не могла бути обрана переможцем конкурсу. Усупереч встановленого порядку рішення комісії про результати конкурсу не було складено на наступний день після його проведення.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

22 травня 2020 р. від відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, а в подальшому ним подано відзив на уточнену позовну заяву, в яких він позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити у повному обсязі. Стверджує, що на офіційному сайті Київської обласної ради було опубліковано відповідне оголошення про проведення конкурсу на зайняття вакантної посади Генерального директора Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна лікарня відновного лікування» із зазначенням дати проведення конкурсу - 25 лютого 2020 р. і визначенням місця проведення конкурсу. Зазначає, що до конкурсної комісії надійшло 2 пакета документів від претендентів - позивача та ОСОБА_2 . У зв`язку з відсутністю інших претендентів в ході одного засідання було проведено розгляд документів щодо відповідності вимог до претендентів, до конкурсної пропозиції та прийняття рішення про допуск до участі у конкурсі; заслуховування програм претендентів та співбесіда; прийняття рішення щодо переможця конкурсу, що відповідає затвердженому порядку денному. Під час прийняття рішення про переможця конкурсу результати голосування розподілилися наступним чином: за ОСОБА_1 - «за» - три голоси, «проти» - 1 голос; «утримались» - 5 голосів та за ОСОБА_2 - «за» - 6 голосів; «проти» - 3 голоси; «утрималось» - 0 голосів. Той факт, що позивач працював на посаді головного лікаря «Київської обласної лікарні відновного лікування» протягом останніх 12 років не дає йому жодних гарантій щодо перемоги у конкурсі. Вказав, що претендент на посаду ОСОБА_2 мала необхідний стаж роботи на керівній посаді, оскільки відповідно до трудової книжки з 2002 р. по 2005 р. обіймала посаду головного лікаря лікарні, а з 2005 р. по 2012 р. - головного лікаря амбулаторії сімейної медицини, з 2013 р. і до перемоги у конкурсі була заступником головного лікаря. Тому твердження позивача про відсутність у неї стажу роботи на керівних посадах 7 років не відповідає дійсності. Зазначає, що на час призначення та проведення конкурсу посада генерального директора закладу була вакантною, а позивача було тимчасово призначено виконувачем обов`язків генерального директора згідно з поданою ним заявою. Вказує, що вимоги щодо наявності у керівника закладу навичок роботи із джерелами іонізуючого випромінювання нормативними актами не передбачено і тому відсутні. Погодження кандидатів до складу конкурсної комісії від представників громадських організацій із громадською радою при Київській обласній раді не здійснювалося, оскільки такого органу при обласній раді взагалі немає. Оскільки лише дві особи (позивач та ОСОБА_2 ) подали документи на конкурс, то питання щодо їх допуску до участі в конкурсі та рішення про результати конкурсу було вирішено на одному засіданні 25 лютого 2020 р. Протокол цього засідання було складено своєчасно, проте три особи зі складу конкурсної комісії, які є працівниками лікарні і голосували за позивача - ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 - відмовилися його підписувати, про що складено відповідний акт. Вважає, що відповідач діяв відповідно до вимог законодавства як при підготовці та проведенні конкурсу, так і при обранні та призначенні на посаду переможця конкурсу. Крім того, відповідач навів заперечення щодо поданого представником позивача розрахунку витрат на професійну правничу допомогу.

1 червня 2020 р. до суду від представників сторін надійшли клопотання про залучення до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 та Комунальне некомерційне підприємство Київської обласної ради "Київська обласна лікарня відновного лікування". Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 1 червня 2020 р. залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 (далі - третя особа-1) та Комунальне некомерційне підприємство Київської обласної ради "Київська обласна лікарня відновного лікування" (далі - третя особа-2).

2 липня 2020 р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву. Позивач зазначив, що відповідачем не спростовано, що посада генерального директора була вакантною, це не виключає обов`язок органу управління перевести позивача на рівнозначну посаду. Вказує, що ОСОБА_2 у 2011 р. та у 2016 р. проходила навчання в Національній медичній академії післядипломної освіти ім. П.Л.Шупика. Разом з тим, ця академія згідно з її офіційним сайтом лише з 12 грудня 2019 р. отримала дозвіл підготовки здобувачів вищої освіти на другому магістерському рівні за спеціалізацією «Публічне управління та адміністрування». Отже, ОСОБА_2 не мала відповідної освіти магістра у певній галузі знань, яка передбачалася умовами конкурсу. Зазначає, що період роботи ОСОБА_2 на посаді заступника головного лікаря з 2013 р. не може бути зарахований, оскільки відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників ця посада не відноситься до керівних посад. Отже, відповідачем не доведено відповідність ОСОБА_2 встановленим виторгам щодо стажу роботи на керівних посадах та наявності освітнього рівня магістр спеціальності у певній галузі знань. Зазначає, що відповідно до «Основних санітарних правил забезпечення радіаційної безпеки України» керівник такого медичного закладу здійснює контроль стану радіаційної безпеки та забезпечує перевірку системи дозиметричного контролю закладу, який він очолює. Тому виконання цих функцій потребує спеціальних знань і навичок, проте про них не вказано в умовах конкурсу і в документах, поданих ОСОБА_2 . Вказує, що відповідачем не надано доказів відсутності громадської ради при Київській обласній раді та не надано акт про відмову від підпису трьох членів конкурсної комісії при підписанні протоколу від 25 лютого 2020 р., хоча копія протоколу із зазначенням про наявність всіх підписів до суду подавалася.

У подальшому позивач зазначив також, що відеозапис засідання конкурсної комісії всупереч встановленому порядку не було оприлюднено саме на офіційному веб-сайті органу управління.

У судовому засіданні 28 серпня 2020 р. позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Зазначили, що відповідач не мав права приймати документи ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що вона не має необхідної освіти для зайняття цієї посади, не мала навиків для керування лікувально-оздоровчим закладом, який здійснює контроль стану радіаційної безпеки, не мала відповідного досвіду роботи на керівних посадах, тому дійшли помилкових висновків.

Представник відповідача у судовому засіданні 28 серпня 2020 р. проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні. Зазначив, що відповідачем дотримано всі вимоги щодо відбору кандидатів та проведення відкритого та справедливого конкурсу на зайняття вакантної посади Генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Київська обласна лікарня відновленого лікування».

28 серпня 2020 р. в судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про виклик у якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були членами конкурсної комісії відповідача від Комунального некомерційного підприємства «Київська обласна лікарня відновленого лікування». Протокольною ухвалою суду від 28 серпня 2020 р. це клопотання судом задоволено.

У своєму поясненні ОСОБА_2 вказала, що у 2001 р. здобула вищу освіту за рівнем «спеціаліст», а у 2016 р. їй присвоєно вище категорію зі спеціальності «Організація і управління охороною здоров`я». Відповідно до Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про вищу освіту» освіта за рівнем спеціаліста після набрання чинності цим законом прирівнюється до освіти за рівнем ступеня магістра. Вказує, що мала необхідний стаж роботи на керівній посаді понад 7 років, що підтверджується її трудовою книжкою. Зазначила, що вимог щодо навичок роботи з радіоактивними речовинами нормативні акти та умови конкурсу не містили.

21 вересня 2020 р. до суду від третьої особи-1 надійшла заява про розгляд справи без участі третьої особи. Крім того, у цій заяві третя особа-1 зазначила, що на даний час її вже звільнено з посади генерального директора Комунального некомерційного підприємства «Київська обласна лікарня відновленого лікування», вона не має трудових відносин із вказаною установою та будь-якого відношення до даної установи. Зазначила, що проти позову не заперечує.

21 вересня 2020 р. в судовому засіданні допитано в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Вони повідомили, що були членами конкурсної комісії відповідача від Комунального некомерційного підприємства «Київська обласна лікарня відновленого лікування». Під час розгляду пакетів документів, які були подані конкурсантами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ними було встановлено, що ОСОБА_2 не було надано повного пакета документів, зокрема не надано документа про освіту магістра певної галузі знань, виникли сумніви щодо компетенції та достатніх навиків ОСОБА_2 . В судовому засіданні свідки повідомили, що проголосували проти кандидатури ОСОБА_2 та підтримали кандидата ОСОБА_1 . Показали, що 25 лютого 2020 р. під час проведення конкурсу, та на наступний день, їм, як членам комісії, не було надано на підпис протокол засідання комісії. Цей протокол їм було запропоновано підписати головою комісії лише 25 квітня 2020 р., проте вони відмовилися підписувати цей протокол із зазначенням дати 25 лютого 2020 р. та сказали, що можуть його підписати, зазначивши дату 25 квітня 2020 р. В результаті протокол ними підписано не було.

10 листопада 2020 р. до суду від третьої особи-2 надійшла заява про заміну в порядку правонаступництва третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, з Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна лікарня відновленого лікування» на Комунальне некомерційне підприємство Миронівської міської ради «Лікарня відновного лікування». У зв`язку з надходженням вказаної заяви протокольною ухвалою суду від 11 листопада 2020 р. заяву задоволено та замінено третю особу-2 з Комунального некомерційного підприємства «Київська обласна лікарня відновленого лікування» на Комунальне некомерційне підприємство Миронівської міської ради «Лікарня відновного лікування» через зміну засновника. У цій заяві третя особа-2 також просить суд подальший розгляд справи здійснювати без її участі.

11 листопада 2020 р. позивач та представник позивача заявили клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження. Представник відповідача не заперечив щодо цього клопотання і залишив вказане питання на розсуд суду.

У зв`язку з поданими клопотаннями про розгляд справи в порядку письмового провадження протокольною ухвалою суду від 11 листопада 2020 р. на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України вирішено здійснювати подальший судовий розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

27 січня 2017 року з позивачем органом управління укладено контракт № 9 про призначення його Головним лікарем Комунального закладу Київської обласної ради «Обласної лікарні відновного лікування». Контракт укладено по 15 грудня 2018 року включно.

Відповідно до листа Київської обласної ради від 26 грудня 2018 року № 2842/10- 06 підтверджено подовження виконання повноважень позивачем за цим контрактом як головного лікаря Комунального закладу Київської обласної ради «Обласної лікарні відновного лікування».

Відповідно до статті 16 Основ законодавства України про охорону здоров`я, підпункту 8 пункту 4 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року N267, Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 31. жовтня 2018p. № 1977 внесено зміни до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 78 «Охорона здоров`я».

Унаслідок цих змін, зокрема, розмежовано повноваження загального управління медичним закладом та керівництво медичним напрямком діяльності установи та замість посади «Головного лікаря», яка об`єднувала обидві функції, уведено дві нові посади: «Генерального директора» і «Медичного директора».

25 липня 2019 року відповідачем ухвалено рішення №617-29-VII «Про реорганізацію Комунального закладу Київської обласної ради «Обласної лікарні відновного лікування» шляхом перетворення у підприємство Київської обласної ради «Обласна лікарня відновного лікування».

19 вересня 2019 р. відповідачем прийнято рішення № 663-30-VII «Про затвердження Порядку призначення на посаду та звільнення із займаної посади керівників закладів охорони здоров`я, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Київської області».

27 грудня 2019 р. зареєстровано Статут Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна лікарня відновного лікування» та внесено відповідний запис до державного реєстру.

2 січня 2020 р. розпорядженням відповідача № 35 призначено ОСОБА_1 виконуючим обов`язки генерального директора Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна лікарня відновного лікування» на підставі поданої ним заяви з 2 січня 2020 р. до призначення керівника даного підприємства.

2 січня 2020 р. на підставі розпорядження відповідача оголошено конкурс на посаду генерального директора Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна лікарня відновного лікування» та оголошено про початок формування персонального складу конкурсної комісії.

Вимогами конкурсу, визначеними конкурсною комісією, а також відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 78 «Охорона здоров`я», передбачено, що Генеральний директор (начальник) закладу охорони здоров`я, зокрема, повинен знати профіль, спеціалізацію й особливості структури закладу охорони здоров`я, можливості ефективного використання виробничих потужностей, наявних технологічних процесів, їх реструктуризації або заміни тощо.

Судом встановлено, що подали документи для проходження конкурсу на посаду генерального директора Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна лікарня відновного лікування» два кандидата: ОСОБА_1 та ОСОБА_2

25 лютого 2020 р. відбулося засідання конкурсної комісії з проведення конкурсу на посаду Генерального директора КНП КОР «Київська обласна лікарня відновного лікування», про що складено протокол.

Згідно з цим протоколом результати голосування такі: за кандидата ОСОБА_1 «за» - три голоси; «проти» - один голос; «утримались» - 5 голосів; за кандидата ОСОБА_2 «за» - 6 голосів; «проти» - 3 голоси; «утримались» - 0 голосів. Комісією вирішено обрати ОСОБА_2 переможницею конкурсу на посаду Генерального директора КНП КОР «Київська обласна лікарня відновного лікування».

17 березня 2020 р. відповідачем прийнято рішення № 826-34-VII «Про деякі питання щодо трудових відносин з керівниками комунальних некомерційних підприємств спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Київської області», яким призначено ОСОБА_2 на посаду Генерального директора Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київська обласна лікарня відновного лікування» терміном на 5 років на умовах контракту, як таку, що перемогла у конкурсі.

18 березня 2020 р. на підставі розпорядження відповідача № 179 було припинено дію контракту № 9 від 25 січня 2017 р. з головним лікарем Комунального закладу Київської обласної ради «Обласна лікарня відновного лікування» ОСОБА_1 .

22 червня 2020 р. рішенням відповідача № 890-35-VII безоплатно передано Комунальне некомерційне підприємство Київської обласної ради «Київська обласна лікарня відновного лікування» у комунальну власність Миронівської міської об`єднаної територіальної громади.

18 серпня 2020 р. наказом Комунального некомерційного підприємства Миронівської міської ради «Лікарня відновного лікування» № 127-к/тр звільнено ОСОБА_2 із займаної посади генерального директора Комунального некомерційного підприємства Миронівської міської ради «Лікарня відновного лікування» з 18 серпня 2020 р. за згодою сторін.

15 жовтня 2020 р. розпорядженням Виконавчого комітету Миронівської міської ради Миронівського району Київської області № 97-к призначено ОСОБА_1 з 16 жовтня 2020 р. на посаду генерального директора Комунального некомерційного підприємства Миронівської міської ради «Лікарня відновного лікування» як такого, що успішно пройшов конкурсний відбір на цю посаду.

Не погоджуючись з оголошенням та результатами конкурсу від 25 лютого 2020 р., позивач звернувся до суду з цим позовом.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Конституцією України, Основами законодавства України про охорону здоров`я, Кодексом законів про працю України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин 7-9 ст. 16 Основ законодавства України про охорону здоров`я керівником закладу охорони здоров`я незалежно від форми власності може бути призначено лише особу, яка відповідає єдиним кваліфікаційним вимогам, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я (ч.7). Призначення на посаду та звільнення з посади керівника закладу охорони здоров`я здійснюються відповідно до законодавства (ч.8). Керівники державних та комунальних закладів охорони здоров`я призначаються на посаду уповноваженим виконавчим органом управління власника закладу охорони здоров`я на конкурсній основі шляхом укладання з ними контракту на строк від трьох до п`яти років. Порядок проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я та порядок укладання контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров`я, а також типова форма такого контракту затверджуються Кабінетом Міністрів України (ч.9).

Порядок проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 р. № 1094 (з відповідними змінами, в редакції на час вчинення правовідносин) (далі - Порядок №1094).

Згідно зі ст.4 Порядку №1094 підставою для проведення конкурсу є рішення органу управління, яке приймається протягом трьох робочих днів з моменту виникнення вакантної посади.

Статтею 5 цього Порядку визначено, що конкурс складається з таких етапів: 1) прийняття рішення про проведення конкурсу; 2) формування конкурсної комісії (у разі необхідності оновлення її складу); 3) підготовка до проведення конкурсу (оприлюднення оголошення про проведення конкурсу, прийняття документів від осіб, які бажають взяти участь у конкурсі, перевірка поданих документів на відповідність установленим вимогам); 4) проведення конкурсу (заслуховування конкурсної пропозиції та проведення співбесіди з кандидатами (претендентами), визначення переможця конкурсу); 5) оприлюднення результатів конкурсу.

Відповідно до ст.6 Порядку №1094 орган управління тимчасово (з дня виникнення вакантної посади до призначення керівника закладу за результатами конкурсу) покладає виконання обов`язків керівника закладу на особу з числа штатних працівників закладу.

Згідно з приписами ст.11 Порядку №1094 до складу конкурсної комісії входять у рівній кількості: представники органу управління; представники трудового колективу відповідного закладу, обрані на загальних зборах трудового колективу; представники громадської ради органу управління або особи (за згодою), делеговані громадськими об`єднаннями з питань захисту інтересів громадян у сфері охорони здоров`я та/або у сфері запобігання корупції і антикорупційної діяльності (за умови реєстрації таких громадських об`єднань не менш як за два роки до дати рішення про проведення конкурсу) та погоджені громадською радою при органі управління - по одній особі від кожного громадського об`єднання.

Приписами ст.15 вказаного Порядку визначено, що формою роботи конкурсної комісії є засідання. Засідання конкурсної комісії є правоможним у разі участі в ньому не менш як двох третин її складу.

Згідно з ст.23 Порядку №1094 рішення конкурсної комісії приймаються більшістю голосів її членів, присутніх на засіданні. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос головуючого на засіданні конкурсної комісії. Рішення оформлюється протоколом не пізніше наступного робочого дня після проведення засідання та підписується усіма присутніми на засіданні членами конкурсної комісії. Кожен член конкурсної комісії має право додати до протоколу окрему думку щодо змісту та обставин засідання конкурсної комісії не пізніше наступного дня після ознайомлення з протоколом. Надана окрема думка до протоколу засідання конкурсної комісії є невід`ємною частиною такого протоколу. Конкурсна комісія оприлюднює на офіційному веб-сайті органу управління інформацію про рішення конкурсної комісії не пізніше наступного робочого дня після підписання протоколу.

Вимогами ст.24 Порядку №1094 визначено, що конкурсна комісія: оприлюднює оголошення про проведення конкурсу; встановлює вимоги до претендентів з урахуванням установлених законодавством вимог; встановлює вимоги до конкурсних пропозицій; оприлюднює результати засідань конкурсної комісії та результати конкурсу; перевіряє документи, подані претендентами щодо відповідності установленим вимогам; приймає рішення про допуск претендентів до конкурсу або відхилення їх кандидатур; забезпечує відкритість конкурсу відповідно до вимог цього Порядку; оцінює професійний досвід, знання, якості та конкурсні пропозиції учасників конкурсу; відбирає шляхом голосування з числа учасників одну кандидатуру на посаду керівника закладу, оформлює відповідне рішення конкурсної комісії та вносить подання керівникові органу управління, який призначає такого кандидата на посаду керівника закладу; здійснює інші повноваження, передбачені цим Порядком.

Приписами ст.26 Порядку передбачено, що ведення та оформлення протоколів покладено на секретаря комісії.

Статтею 27 Порядку визначено, що комісія не пізніше ніж протягом трьох днів після формування її складу оприлюднює на офіційному веб-сайті органу управління оголошення про проведення конкурсу.

Відповідно до ст.30 Порядку №1094 документи для участі у конкурсі приймаються у строк не менше 14 календарних днів, але не більше 30 календарних днів після дати оприлюднення оголошення та реєструються як вхідна кореспонденція органу управління.

Зміст документів, поданих претендентами, не розголошується до початку засідання комісії, на якому проводиться їх розгляд. Конкурсні пропозиції претендентів не розглядаються на першому засіданні конкурсної комісії і не розголошуються до початку їх заслуховування. Членам конкурсної комісії забороняється виготовляти паперові, електронні (фото) копії конкурсних пропозицій, будь-яким чином розголошувати їх зміст.

Приписами ст.31 Порядку №1094 визначено, що за рішенням конкурсної комісії претендент не допускається до участі в конкурсі у разі: неподання ним необхідних документів; його невідповідності встановленим комісією вимогам до претендентів та конкурсних пропозицій; наявності у претендента незнятої або непогашеної в установленому законом порядку судимості, заборони займати відповідні посади або провадити певні види діяльності; наявності судового рішення, яке набрало законної сили, за яким претендент визнаний винним у вчиненні корупційного правопорушення або правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Претенденти, допущені до участі в конкурсі, є його учасниками. Про прийняте конкурсною комісією рішення претенденти та учасники повідомляються секретарем конкурсної комісії протягом трьох робочих днів з дня проведення засідання з розгляду документів.

Згідно з вимогами ст.32 Порядку №1094 документи, подані (надіслані) претендентами для участі у конкурсі, не розглядаються у разі: 1) подання їх особисто в останній день строку після закінчення робочого часу; 2) надіслання їх поштою після закінчення строку подання; 3) надіслання їх поштою протягом установленого строку подання та надходження до конкурсної комісії менше ніж за три робочих дні до дати проведення засідання з розгляду заяв та доданих до них документів.

Відповідно до ст.34 Порядку №1094 конкурсна комісія заслуховує на засіданні конкурсну пропозицію учасника конкурсу, проводить з ним співбесіду та враховує відповідність учасника конкурсу та його конкурсної пропозиції встановленим вимогам.

Згідно з ст.37 цього ж Порядку орган управління забезпечує ведення відеозапису засідання конкурсної комісії під час заслуховування конкурсних пропозицій учасників.

Відеозапис такого засідання конкурсної комісії оприлюднюється на офіційному веб-сайті органу управління не пізніше наступного дня з дати проведення засідання та зберігається на відповідному веб-сайті не менше одного року.

Статтею 38 Порядку №1094 визначено, що за результатами заслуховування конкурсних пропозицій і проведених співбесід конкурсна комісія шляхом голосування відбирає з числа учасників конкурсу одну кандидатуру, яка відповідає встановленим вимогам, - переможця конкурсу, після чого вносить відповідне подання керівникові органу управління, що здійснює призначення переможця конкурсу на посаду керівника закладу. Рішення про призначення на посаду та укладення контракту на строк від трьох до п`яти років, приймається протягом одного місяця з дня внесення конкурсною комісією відповідного подання.

Згідно з приписами ст.40 Порядку №1094 рішення за результатами конкурсу може бути оскаржене в передбаченому законодавством порядку.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права на працю визначає Кодекс законів про працю України.

Згідно з вимогами п. 1 ч. першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до вимог статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, наданим доказам та аргументам учасників справи, суд зазначає про таке.

Щодо позовної вимоги про визнання неправомірним та скасування рішення (розпорядження) в.о. Голови Київської обласної ради від 2 січня 2020 р. № 16 "Про оголошення конкурсу на посаду Генерального директора Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради "Київська обласна лікарня відновного лікування" та початку формування персонального складу конкурсної комісії" суд бере до уваги наступне.

Ці позовні вимоги ґрунтуються на твердженні позивача про те, що конкурс на посаду генерального директора медичного закладу не міг бути призначений та проведений, оскільки посада не була вакантною. Крім того, конкурс оголошено несвоєчасно, оскільки зареєстровано медичний заклад 27 грудня 2019 р., строк для оголошення конкурсу 3 дні, фактично оголошено конкурс 2 січня 2020 р., тобто у строк понад 3 дні. Склад конкурсної комісії сформовано з порушеннями - до її складу уведено представників громадських організацій, яких не було погоджено громадською радою при Київській обласній раді.

Суд зазначає, що твердження позивача про те, що посада генерального директора медичного закладу не була вакантною не відповідають дійсності і є помилковими. Фактично посада генерального директора вказаного медичного закладу була вакантною, оскільки жодну особу за результатами конкурсу на цю посаду не було призначено, позивача тимчасово призначили виконувачем обов`язків генерального директора відповідно до ст.6 Порядку №1094 за поданою ним заявою.

Наведені позивачем норми КЗпП України та правові позиції Верховного Суду стосуються правового захисту осіб, які підлягають звільненню при реорганізації установи, підприємства. Разом з тим, позивач з такими вимогами (за захистом порушених прав при звільненні) до суду у цій справі не звертався, а зазначений у позові предмет спору у даній справі є іншим, оскільки він пов`язаний виключно з призначенням, проведенням та визначенням результатів конкурсу. Це означає, що правові підстави для призначення відповідачем конкурсу на вакантну посаду були.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини 9 ст. 16 Основ законодавства України про охорону здоров`я керівники комунального закладу охорони здоров`я призначаються на посаду уповноваженим виконавчим органом управління власника закладу охорони здоров`я на конкурсній основі.

Оскільки призначення на посаду генерального директора передбачалося цією статтею виключно на конкурсній основі, то вказані позивачем норми КЗпП України у даному випадку для його призначення на цю посаду при реорганізації, а також правові позиції Верховного Суду застосуванню не підлягали.

Орган управління на виконання вимог цієї статті Основ законодавства України про охорону здоров`я повинен був забезпечити позивачу право взяти участь у конкурсі, що і було ним виконано.

За таких обставин наведені вище твердження позивача є безпідставними, обумовлені помилковим тлумаченням і застосуванням норм матеріального права, а тому до уваги судом не беруться.

Крім того, твердження позивача про несвоєчасність оголошення конкурсу також не відповідає дійсності, оскільки позивачем не враховано, що строк обчислюється саме у робочих днях, зареєстровано медичний заклад 27 грудня 2019 р. у п`ятницю, строк починає обчислюватися з наступного робочого дня, строк для оголошення конкурсу 3 робочих дні, при цьому позивачем не враховано наявність вихідних і неробочих днів до 2 січня 2020 р. (дня оголошення конкурсу).

Суд погоджується з доводами позивача про те, що склад конкурсної комісії сформовано з порушеннями, оскільки до її складу уведено представників громадських організацій, яких не було погоджено громадською радою при Київській обласній раді. Той факт, що за твердженнями відповідача при Київській обласній раді не утворено такої громадської ради, не звільняє відповідача від виконання приписів ст.11 Порядку №1094 про необхідність погодження таких представників громадських організацій.

Надаючи оцінку вказаній позовній вимозі в цілому, суд звертає увагу на таке.

Згідно з частиною п`ятою ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Гарантоване ст. 55 Конституції України право на захист можливе лише у разі його порушення, тому логічною вимогою при захисті такого права є обґрунтування такого порушення. Отже, порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» проголошує: «Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження».

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист; захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також у будь-який спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому суд бере до уваги, що спірне розпорядження про призначення конкурсу реалізовано, конкурс проведено, його результати визначено, у конкурсі безперешкодно взяв участь особисто позивач, при проведення конкурсу вищевказані позивачем обставини та порушення ним не оскаржувалися. Згідно з приписами ст.40 Порядку №1094 лише рішення за результатами конкурсу може бути оскаржене в передбаченому законодавством порядку.

Позивач стверджує, що факт порушення процедури є підставою для скасування спірного розпорядження, проте при цьому не вказує, яким саме способом ці порушення зачіпають його особисті права чи інтереси. Судом такого порушення прав чи інтересів позивача унаслідок видачі спірного розпорядження при розгляді справи також не встановлено.

Суд зазначає, що під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд визнає, що за наведених обставин, беручи до уваги, що спірне розпорядження про призначення конкурсу вже реалізовано, конкурс проведено, його результати визначено, то відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Отже, суд визнає, що підстави для задоволення вказаної позовної вимоги відсутні, а належним способом захисту порушених прав позивача є оскарження результатів конкурсу, як це і передбачено ст.40 Порядку №1094 і складає суть наступної позовної вимоги.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення конкурсної комісії на зайняття вакантної посади Генерального директора Комунального некомерційного підприємства "Київська обласна лікарня відновного лікування" від 25 лютого 2020 р. про визначення переможця ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що при визначенні умов проведення конкурсу не враховано особливості роботи лікарні із джерелом іонізуючого випромінювання - радоном, що потребувало окремого зазначення в рішенні щодо конкурсу у переліку документів та у вимогах до претендентів.

Судом встановлено, що основним лікувальним засобом КНП «Київська обласна лікарня відновного лікування» є використання мінеральної радонової води в поєднанні з іншими бальнеофізіотерапевтичними процедурами (п.3.1. Статуту).

3 жовтня 2016 р. Держпродспоживслужбою в Київській області лікарні видано дозвіл на право проведення робіт з джерелами іонізуючих випромінювань (санітарний паспорт № 51-16). У цьому дозволі зазначено, що КЗ КОР «Обласна лікарня відновлюваного лікування» використовує «Радон -222», природний.

Згідно з листом Держпродспоживслужби в Київської області від 18 травня 2020 р. № 10-04.3/3924-20 вимоги щодо поводження з джерелами іонізуючих випромінювань викладені в ДСП 54-2005 «Основні санітарні правила забезпечення радіаційної безпеки України», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 2 лютого 2005 р. № 54.

Дія Основних санітарних правил забезпечення радіаційної безпеки України (далі - Правил) поширюється на всі види виробничої діяльності, а також на всі ситуації втручання, в умовах яких відбувається чи може відбуватися опромінення людини на виробництві та/або в побуті будь-якими джерелами природного та/або штучного походження Правил поширюється на планування, проектування та здійснення практичної діяльності, а також на використання джерел іонізуючого випромінювання в рамках практичної діяльності, а саме: виробництво і використання джерел іонізуючого випромінювання або радіоактивних речовин у медицині; практичну діяльність, пов`язану з опроміненням від природних джерел, які визначено Правилами як такі, що вимагають контролю (п.1.2. Правил).

Відповідно до п. 5.3. Правил саме керівники в лікувально-оздоровчих закладах здійснюють контроль стану радіаційної безпеки.

Суд бере до уваги, що вимогами конкурсу, визначеними конкурсною комісією, а також відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 78 «Охорона здоров`я», передбачено, що Генеральний директор (начальник) закладу охорони здоров`я, зокрема, повинен знати профіль, спеціалізацію й особливості структури закладу охорони здоров`я, можливості ефективного використання виробничих потужностей, наявних технологічних процесів, їх реструктуризації або заміни тощо.

Незважаючи на це, ні в умовах конкурсу, ні у вимогах до претендентів, про вказані особливості профілю закладу, технологічних процесів вказано не було.

Тому суд погоджується з доводами позивача та зазначає, що у вимогах на проведення конкурсу на посаду Генерального директора КНП «Київська обласна лікарня відновного лікування», повинні були бути враховані в розділі «перелік документів» та «вимоги до претендента» особливості забезпечення контролю роботи підприємства з джерелом іонізуючого випромінювання згідно з вимогами ДСП 54-2005 «Основні санітарні правила забезпечення радіаційної безпеки України», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 2 лютого 2005 р. № 54.

Із урахуванням наведеного суд відкидає як помилкові твердження відповідача та третьої особи-1 про відсутність необхідності зазначення такої інформації та вимог.

Щодо твердження позивача про помилковість визначення відповідності ОСОБА_2 вимогам щодо освіти суд бере до уваги таке.

Відповідно до частини сьомої статті 16 Основ законодавства України про охорону здоров`я керівником закладу охорони здоров`я незалежно від форми власності може бути призначено лише особу, яка відповідає єдиним кваліфікаційним вимогам, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

У ліцензійних умовах провадження господарської діяльності з медичної практики, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України 02 лютого 2011 року № 49 (з відповідними змінами), в розділі II «Організаційні вимоги» (п.2.7.г) зазначено, що необхідно: «призначати на посаду керівника закладу охорони здоров`я особу, яка відповідає єдиним кваліфікаційним вимогам».

Кваліфікаційні вимоги встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я - Міністерство охорони здоров`я України відповідно до Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 267, шляхом впровадження в дію Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 78 «Охорона здоров`я».

У підрозділі «Кваліфікаційні вимоги» розділу 1 Генеральний директор (директор)/начальник (завідувач) закладу охорони здоров`я) Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 78. «Охорона здоров`я» зазначено про такі кваліфікаційні вимоги:

До 1 січня 2022 року - вища освіта II рівня за ступенем магістра спеціальності галузі знань «Управління та адміністрування» або «Публічне управління та адміністрування», або «Право», або «Соціальні та поведінкові науки», або «Гуманітарні науки», або «Охорона здоров`я» та спеціалізацією «Організація і управління охороною здоров`я»;

- стаж роботи на керівних посадах: для закладів національного рівня - не менше 10 років, обласного рівня - 7 років, районного рівня - 5 років. Для керівників закладів охорони здоров`я, які надають тільки первинну медичну допомогу, - не менше 3-х років стажу за основною спеціальністю або одного року на керівних посадах.

Твердження відповідача і третьої особи ОСОБА_2 про те, що претендент на посаду генерального директора ОСОБА_2 мала освіту, яка прирівняна до освіти за рівнем магістра суд не заперечує.

Разом з тим, суд звертає увагу, що кваліфікаційними вимогами передбачено не просто наявність у претендента освіти за рівнем магістра, а наявність вищої освіти II рівня за ступенем магістра спеціальності галузі знань «Управління та адміністрування» або «Публічне управління та адміністрування», або «Право», або «Соціальні та поведінкові науки», або «Гуманітарні науки», або «Охорона здоров`я» та спеціалізацією «Організація і управління охороною здоров`я».

Тобто, визначено необхідність освіти за ступенем магістра спеціальності у певній чітко визначеній галузі знань.

Дослідивши пакет документів, який був поданий ОСОБА_2 до відповідача, судом встановлено, що переможець конкурсу ОСОБА_2 не надала доказів наявності вищої освіти II рівня за ступенем магістра спеціальності галузі знань «Управління та адміністрування» або «Публічне управління та адміністрування», або «Право», або «Соціальні та поведінкові науки», або «Гуманітарні науки», або «Охорона здоров`я» та спеціалізацією «Організація і управління охороною здоров`я».

Суд також бере до уваги, що Національна медична академія післядипломної освіти ім. П.Л.Шупика лише з 12 грудня 2019 р. отримала дозвіл підготовки здобувачів вищої освіти на другому магістерському рівні за спеціалізацією «Публічне управління та адміністрування», тоді як ОСОБА_2 проходила навчання в цій академії востаннє у 2016 р.

Наведені порушення та недоліки залишилися поза увагою конкурсної комісії, що обумовило помилкове прийняття комісією рішення щодо допуску вказаного претендента до участі у конкурсі та визначення його результатів.

Зазначені факти свідчать про обґрунтованість заявлених позовних вимог, безпосередньо впливають на визнання судом протиправності спірного рішення та обумовлюють наявність підстав для його скасування.

Суд звертає увагу, що приписами статей 34, 38 Порядку №1094 не заперечується проведення в межах одного засідання одночасного визначення відповідності учасника конкурсу та його конкурсної пропозиції встановленим вимогам та визначення результатів конкурсу, тому твердження позивача щодо порушень з цього приводу є помилковими.

Суд визнає обґрунтованим і твердження позивача про те, що відеозапис засідання конкурсної комісії не було оприлюднено на офіційному веб-сайті органу управління.

Щодо твердження позивача про те, що всупереч встановленого порядку рішення комісії про результати конкурсу не було складено на наступний день після його проведення, суд зазначає наступне.

Вказане твердження належними і достатніми доказами не підтверджено. Протокол від 25 лютого 2020 р. у справі наявний, а показання допитаних свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтверджують лише той факт, що саме їм було запропоновано підписати цей протокол 25 квітня 2020 р., а не те, що протокол складено в іншу дату, ніж 25 лютого 2020 р. При цьому згідно з приписами Порядку №1094 рішення приймається комісією більшістю від кількості присутніх, що за результатами голосування і було забезпечено під час прийняття рішення. Суд враховує також, що відповідно до вимог Порядку №1094 у разі незгоди з протоколом члени комісії повинні підписати його та викласти окрему думку.

Суд враховує, що позивач був присутнім на засіданні комісії і йому було відомо про прийняте рішення за результатами конкурсу у день його прийняття, а також те, що до суду подавалася копія протоколу із позначенням про наявність всіх підписів членів комісії.

За наведених обставин окремі порушення при складенні протоколу від 25 лютого 2020 р. є незначними і не впливають на визнання протиправним рішення та не утворюють підстав для його скасування.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення конкурсної комісії на зайняття вакантної посади Генерального директора Комунального некомерційного підприємства "Київська обласна лікарня відновного лікування" від 25 лютого 2020 р. про визначення переможця ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо інших доводів та аргументів учасників справи суд зазначає, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що відповідачем було порушено право позивача на належне проведення конкурсу та визначення його результатів, тобто не дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було у повному обсязі спростовано відповідачем. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими у вказаній частині, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. згідно з квитанцією від 27 травня 2020 р. № 72161. Суд, керуючись ч. 3 ст. 139 КАС України, беручи до уваги результат вирішення спору щодо часткового задоволення позовних вимог, присуджує позивачу 500 грн. 00 коп. понесених витрат з оплати судового збору за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення конкурсної комісії Київської обласної ради на зайняття вакантної посади Генерального директора Комунального некомерційного підприємства "Київська обласна лікарня відновного лікування" від 25 лютого 2020 р. про визначення переможця ОСОБА_2 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Київської обласної ради (код ЄДРПОУ - 24572267) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1 .

Відповідач - Київська обласна рада, адреса: площа Лесі Українки, 1, м. Київ, 01196, код ЄДРПОУ - 24572267.

Третя особа-1 - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_2 .

Третя особа-2 - Комунальне некомерційне підприємство Миронівської міської ради «Лікарня відновного лікування», адреса: вул. Піроженко, буд. 1, м. Миронівка, Миронівський район, Київська область, 08801, код ЄДРПОУ - 01994474.

Суддя Журавель В.О.

Дата складення рішення суду - 30 листопада 2020 р.