Справа № 500/723/20
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 500/723/20 пров. № А/857/9914/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Довгополова О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року (головуючого судді Баранюка А.З. ухвалене у відкритому судовому засіданні о 11 год. 35 хв. за правилами спрощеного позовного провадження в м. Тернопіль повний текст рішення складено 21.07.2020) у справі №500/723/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 17.03.2020 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа Тернопільський обласний військовий комісаріат в якому просить визнати протиправними дії відповідача щодо проведення перерахунку та виплати пенсії в розмірі 70% грошового забезпечення за відповідною посадою, зобов`язати відповідача провести перерахунок призначеної пенсії з 01.01.2018 в розмірі 71 % грошового забезпечення за відповідною посадою заступника командира полку з тилу, з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, із врахуванням проведених виплат та виплатити пенсію з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 01.01.2018 однією сумою.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року задоволено позов частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду в частині відмови ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення змінити та задовольнити повністю позовні вимоги. Вказує, що судом не вірно враховані обставини справи, оскільки пенсію йому призначено з 01.02.2005 року за вислугу 25 років служби, а відповідач зобов`язаний був перерахувати пенсію під час виникнення таких обставин.

Апеляційну скаргу подано Головним управлінням Пенсійного фонду України у Тернопільській області на рішення суду, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення частково та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року з 04.09.2019 по 31.12.2019 (включно).

Сторони своїм правом на подання відзиву на апеляційні скарги не скористалися, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подані скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що з 01.02.2005 ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за вислугу 25 років служби (календарна вислуга 24 роки) у розмірі 65% від сум грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

ОСОБА_1 був зрахуваний на військову службу в Збройні Сили України під час мобілізації, на особливий період та проходив службу в період з 19.03.2014 по 05.04.2016.

Тернопільський обласний військовий комісаріат надіслав до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області документи для перерахунку пенсії ОСОБА_1 та 05.03.2018 за №XE12540 видано довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, за посадою начальник відділення офіцерів запасу і кадрів Теребовлянського РВК, становить посадовий оклад в сумі- 4650, 00, оклад за військовим званням (підполковник) 1410, 00, надбавка за вислугу років (50%) 3030,00, всього 9090,00 грн.

З 01.04.2018 Головним управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у відповідності до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі грошового атестату серії ЗУ №296059 від 25.04.2016, було здійснено перерахунок пенсії у розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення при вислузі 27 років служби.

Під час перерахунку пенсії позивача, були враховані наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення: надбавка за виконання особливо важливих завдань, щомісячна додаткова грошова винагорода та премія. Також, під час перерахунку враховані підвищення та надбавки: учасника АТО учасник бойових дій, а також посада позивача «Начальник відділення офіцерів запасу і кадрів Теребовлянського РВК».

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» позивачу було встановлено до виплати пенсію у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50%; з 01.01.2019 по 31.12.2019 75%; з 01.01.2020 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Вважаючи вищевказані дії відповідача протиправними позивач звернувся в суд з даним позовом.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянтів, що викладені у апеляційних скаргах, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (частина 4 статті 63 Закону № 2262-XII).

З наведеного слідує, що Кабінету Міністрів України делеговано право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсії звільненим із служби військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом.

Частина 18 статті 43 Закону № 2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до частини 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, внесено зміни до частини другої статті 13 Закону України № 2262-ХІІ, якими зокрема встановлено, що максимальний розмір пенсії обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

27.03.2014 Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII (набрав чинності з 01.04.2014) внесено зміни до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, якими максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, обмежено до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

У постанові у справі №240/5401/18 Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, що призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям осіб має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_1 до зарахування на військову службу в Збройні Сили України під час мобілізації, на особливий період отримував пенсію за вислугу 25 років у розмірі 65% від сум грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 01.02.2005.

В подальшому при здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2018 її відсоткове значення не зменшилося, оскільки при виході на пенсію її з розрахунку проводився у розмірі 65% від сум грошового забезпечення та був приведений у відповідність до вимог чинного Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 70 % грошового забезпечення в сторону збільшення після проходження служби в період з 19.03.2014 по 05.04.2016.

Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що при звільненні у 2016 році йому повинні перерахувати пенсію і її основний розмір повинен був бути 71 % (65%+6%) з урахуванням вищенаведеного є необґрунтованим та до задоволення відповідні вимоги не підлягають, адже чинна редакція частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» обмежує до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення та під час виходу на пенсію з 01.02.2005 року розмір був 65% від сум грошового забезпечення (календарна вислуга 24 роки) і після періоду служби у Збройних Силах України в період з 19.03.2014 по 05.04.2016 збільшився до 70%.

Колегія суддів зазначає, що порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Аналізуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 (із змінами, внесеними згідно з Постановою №103) ця постанова набирає чинності з 01 березня 2018 року.

З метою реалізації положень частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ, Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 прийнято постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103).

Пунктами 1, 2 Постанови №103 постановлено: перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Згідно з пунктом 6 Постанови №103 внесені зміни до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема, від 13.02.2008 №45, пункт 5 якого викладено в такій редакції: «Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням».

Проте, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 й зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

При цьому, залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі №826/3858/18 Верховний Суд у постанові від 12.11.2019, серед іншого вказав на те, що системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону №2262-ХІІ свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.

Відтак із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верхового Суду від 09.04.2020 у справі №640/19928/18.

Суд звертає увагу на те, що на момент здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року пункти 1 та 2 Постанови №103 були чинними та не скасованими.

За таких обставин у відповідача не було правових підстав для неврахування та незастосування до спірних правовідносин чинних на той час норм пунктів 1 та 2 Постанови №103, а також здійснення у інший спосіб виплати перерахованої пенсії.

Відтак, дії відповідача щодо проведення виплати позивачу перерахованої відповідно до пункту 1 Постанови №103 підвищеної пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 у розмірі 50 відсотків суми підвищення пенсії та за період з 01.01.2019 по 05.03.2019 у розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, не можуть вважатися протиправними, оскільки здійснення такої виплати за вказаний період проведено відповідачем на виконання пункту 2 Постанови №103, чинного до 05.03.2019.

У рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.08.2019 у справі №160/3586/19, залишеного без змін за результатами апеляційного перегляду постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020, зазначено, що у зв`язку із скасуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано. З огляду на викладене Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду вказав, що з 05.03.2019 пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100% суми підвищення пенсії.

Таким чином, враховуючи, що пункт 2 Постанови №103 втратив чинність з 05.03.2019, тому виплата позивачу пенсії в розмірі 75% суми підвищення пенсії за цим пунктом постанови з 05.03.2019 є безпідставною.

Щодо доводів апелянта в частині позовної вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за відповідною посадою заступника командира полку з тилу, з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до пункту 3 Порядку № 45, на підставі списків уповноважені органи, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою Згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Пенсійний фонд України та його головні управління мають право перевіряти правильність складення довідок (пункт 9 Порядку № 45).

З матеріалів справи вбачається, що Тернопільський обласний військовий комісаріат 05.03.2018 за №XE12540 видав довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, за посадою начальник відділення офіцерів запасу і кадрів Теребовлянського РВК, становить посадовий оклад в сумі - 4650, 00, оклад за військовим званням (підполковник) 1410, 00, надбавка за вислугу років (50%) 3030,00, всього 9090,00 грн.

З 01.04.2018 Головним управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у відповідності до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі грошового атестату серії ЗУ №296059 від 25.04.2016, було здійснено перерахунок пенсії у розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення при вислузі 27 років служби та під час перерахунку пенсії позивача, були враховані наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення: надбавка за виконання особливо важливих завдань, щомісячна додаткова грошова винагорода та премія. Також, під час перерахунку враховані підвищення та надбавки: учасника АТО учасник бойових дій, а також посада позивача «Начальник відділення офіцерів запасу і кадрів Теребовлянського РВК».

Колегія суддів погоджується із наведеним висновком суду першої інстанції, що органи Пенсійного фонду України не наділені правом самостійно визначати складові та розмір грошового забезпечення осіб, пенсії яких підлягають перерахунку згідно Закону № 2262-ХП, а лише відповідно до пункту 9 Порядку № 45 мають право перевіряти правильність складення довідок про розмір грошового забезпечення для перерахування пенсії щодо їх формального змісту, а відповідні довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком і відповідно така вимога щодо посади та складових грошового забезпечення, що мають бути вказані у довідці, може бути заявлена позивачем до Тернопільського обласного військового комісаріату, однак як встановлено апеляційним судом таких вимог і звернення від позивача не було.

Суд першої інстанції як і апеляційний суд враховує правовий висновок висловлений Верховним Судом у рішенні від 06.08.2019 у зразковій справі №160/3586/19, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020, що просить врахувати також ОСОБА_1 .

Суд не приймає доводи апелянта ОСОБА_1 , які ґрунтуються на висновках Верховного Суду, викладених в постанові №240/5401/18 від 16.10.2019, оскільки правовідносини в цій справі не є релевантними. Суд касаційної інстанції у справі №240/5401/18 висловив позицію щодо зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», при здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» відповідно до ст. 63 вказаного Закону на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Суд також не приймає доводи апелянта ОСОБА_1 , які ґрунтуються на висновках Верховного Суду, викладених в постанові Верховного Суду у справі №160/8324/19 від 24.06.2020, оскільки правовідносини в цій справі стосується визнання протиправними дій Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України щодо відмови в підготовці та наданні до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 1 квітня 2019 року основного розміру його пенсії та зобов`язання Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України підготувати та надати до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області нову довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 5 березня 2019 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 1 квітня 2019 року перерахунку основного розміру його пенсії.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта ОСОБА_1 стосовно порушень пенсійного органу при призначенні пенсії із нижчої посади та посилань на постанови Верховного Суду у справах №240/5401/18 від 16.10.2019, №160/3586/19 від 06.08.2019, №160/8324/19, позаяк такі посилання спростовуються вищевикладеними аргументами суду, а також висновками Верховного Суду наведеної в постанові 19 лютого 2020 року у справі № 240/6263/18.

Також, колегія суддів вважає посилання апелянта Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №804 необгрунтованими, оскільки нею встановлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

Норми Закону №2262-ХІІ та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не містять приписів щодо виплати призначеної/перерахованої пенсії частинами або у будь-яких відсотках від суми підвищення пенсії внаслідок її перерахунку.

Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 та від 14.08.2019 №804 містять положення, які регулюють процес виплати вже перерахованої пенсії, однак Закон №2262-ХІІ делегував Кабінету Міністрів України лише право встановлювати умови, порядок та розмір проведення перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Крім того, на момент вирішення спору по суті, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2020 у справі №640/19133/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020, визнано постанову Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» протиправною та нечинною повністю.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Відмова пенсійного органу у проведенні позивачу виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує гарантоване статті 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 року).

Зазначена позиція також підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 17.03.2004 №7-рп/2004, від 01.12.2004 №20-рп/2004, від 09.07.2007 №6-рп/2007.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі № 21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21-44а10).

Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановами Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі №134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі №140/1547/19, від 15.07.2020 у справі №520/3360/19, від 25.03.2020 у справі № 804/175/1638/18 (262СП/804/3953/18) та ухвалі Верховного Суду, зокрема від 18.06.2020 у справі № 240/12556/19, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини та висновки Верховного Суду, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, який ухвалив судове рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а апеляційні скарги не спростовують правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводяться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, тому задоволенню не підлягають.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржників.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року у справі №500/723/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

О.М. Довгополов