Справа № 1718/2-а-577/11
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 1718/2-а-577/11 пров. № А/857/12300/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Бруновської Н.В., Матковська З.М.

за участю секретаря судового засідання Мельничук Б.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 01 вересня 2020 року (головуючий суддя в суді першої інстанції, Березень Ю.В., м. Сарни) у справі № 1718/2-а-577/11 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі про визнання дій протиправними та зобов"язання здійснити перерахунок і виплату пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

11 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суд із заявою в якій просив в порядку ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства замінити позивача ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 та замінити відповідача управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області його правонаступником Головне управління Пенсійного фонду у Рівненській області.

В обґрунтування заяви вказує на те, що постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 05 серпня 2011 року, зміненою постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06.08.2012 року у справі № 1718/2-а-577/11 зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 . Вказана постанова суду набрала законної сили. Проте не дочекавшись виконання рішення він помер, а присудженні йому виплати судовим рішенням не були виплачені. Заявник вважає, що як син та спадкоємець стягувача на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом має право на спадкування неотриманих його батьком сум пенсії, а тому просить заяву про заміну сторони у справі задовольнити.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області 01 вересня 2020 відмовлено у задоволенні заяви про заміну сторони у справі.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржив позивач ОСОБА_1 , який вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального права та без урахування всіх обставин справи. Тому просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про заміну сторони правонаступником задовольнити.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, без врахування принципу верховенства права з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що питання заміни сторони її правонаступником на стадії виконання судового рішення повинно вирішуватись в порядку, передбаченому ст.379 КАС України, в тому числі за наявності доказів, що допомога була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак не отримана померлим, тому підстави для заміни стягувача правонаступником у справі №1718/2-а-577/11 відсутні.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з ч.1,4 ст.379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Ст.1219 ЦК України визначає права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст.608 цього Кодексу.

Згідно зі ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.<…>. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч.2,3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

З системного аналізу наведених норм матеріального права можна дійти висновку про те, що суми соціальних виплат (у даному випадку підвищення до пенсії) передаються членам сім`ї спадкодавця. При цьому, сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, необхідно вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, який не виконав у добровільному порядку судове рішення, яке набрало законної сили, і яким його (пенсійний орган) було зобов`язано провести нарахування та виплату доплати до пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до ст.39,51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім того, згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1,2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягув,ачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Ч.5 ст.15 цього Закону передбачає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

У контексті наведених положень ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» необхідно зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених ст.39 цього Закону.

При цьому виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

Крім того, цей Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абз. 2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Враховуючи наведене вище, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 16 березня 2020 року у справі №673/544/19, від 27 серпня 2020 року у справі №804/536/18, від 02 жовтня 2020 року у справі №169/380/17.

Станом на 11 серпня 2020 року (день звернення заявника із заявою про заміну стягувача правонаступником) постанова Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2012 року у справі 1718/2-а-577/11 є невиконаною, доказів протилежного суду не представлено.

Як встановлено, що ОСОБА_2 помер відповідно до свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , а його спадкоємцем за законом є його син ОСОБА_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Сарненської районної державної нотаріальної контори у спадковій справі №490/2018.

Відповідно до вищезазначеного Свідоцтва про право на спадщину, спадщина, на яку видано свідоцтво складається, зокрема, з нарахованої пенсії та грошової допомоги на виконання постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 05 серпня 2011 року у справі №1718/2-а-577/11 зміненої постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 06 серпеня 2012 року.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що заява про заміну стягувача у справі №1718/2-а-577/11 на її правонаступника є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджується факт того, що заявник є сином померлого ОСОБА_2 , а також його спадкоємцем за законом, тобто правонаступником ОСОБА_2 , який вибув у зв`язку зі смертю.

Крім того апеляційний суд зазначає також про необхідність заміни боржника у справі Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, оскільки колегія суддів вважає такі підставними, адже відповідно до Постанов Кабміну таке реорганізовано шляхом приєднання, а тому є достатні підстави для задоволення заяви про заміну боржника її правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Таким чином, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги підставними і такими, що спростовують висновки суду першої інстанції з наведених вище мотивів.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для заміни сторони у справі №1718/2-а-577/11 ОСОБА_2 на її правонаступника ОСОБА_1 з підстав звернення в порядку ст.52 КАС України, а не ст.379 КАС України, оскільки намірний формалізм не може бути перешкодою для захисту прав особи, а судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 та його спадкоємцем за законом, що підтверджується копією Свідоцтва про право на спадщину за законом у спадковій справі №490/2018, а тому є усі достатні підстави для задоволення заяви про заміну сторони її правонаступником.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а заяву про заміну сторони у справі №1718/2-а-577/11 на її правонаступника ОСОБА_1 та управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області задовольнити.

Керуючись ст.52, 242,243,246,250,310,315,317,321,322,325, 379 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 01 вересня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони правонаступником у справі №1718/2-а-577/11 скасувати та прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 про заміну позивача та відповідача правонаступником задовольнити.

Замінити в справі № 1718/2-а-577/11 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, позивача ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Замінити в справі № 1718/2-а-577/11 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, відповідача управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі Рівненської області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області ( вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028, ).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді Н. В. Бруновська
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 27.11.2020 року