Справа № 640/29342/20
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення матеріалів без руху

26 листопада 2020 року м. Київ № 640/29342/20

Суддя Окружного адміністративного суду м. Києва Кармазін О.А., розглянувши матеріали, що надійшли через систему "Електронний суд" від

ОСОБА_1
до Центрального Міжрегіонального Управління Державної Міграційної Служби у місті Києві та Київській області в особі Подільського районного відділу
про визнання неправомірним рішення про відмову в обміні паспорта громадянина України (про визнання протиправним та скасування повідомлення про відмову в первинному оформленні паспорта громадянина України та зобов`язання вчинити дії),-

В С Т А Н О В И В:

Перевіркою системи КП "ДСС" встановлено, що через підсистему «Електронний суд» 25.11.2020 від ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) надійшли матеріали із назвами:

«Позовна заява про визнання неправомірним рішення про відмову в обміні паспорта громадянина України»

та одночасно

«Позовна заява про визнання протиправним та скасування повідомлення про відмову в первинному оформленні паспорта громадянина України та зобов`язання вчинити дії»,

які заявлені до Центрального Міжрегіонального Управління Державної Міграційної Служби у місті Києві та Київській області в особі Подільського районного відділу (04071, м. Київ, вул. Межигірська, 30; код ЄДР 42552598).

За вказаними матеріалами заявник просить:

- визнати протиправним та скасувати повідомлення про відмову в первинному оформленні паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № 8031-1527/8031.2-20 від 11.09.2020 року за підписом заступника начальника Подільського районного відділу Центрального Міжрегіонального Управління Державної Міграційної Служби у місті Києві та Київській області () Кордиш Наталії Іванівни.

- зобов`язати уповноважених осіб Подільського районного відділу Центрального Міжрегіонального Управління Державної Міграційної Служби у місті Києві та Київській області () прийняти рішення про оформлення та видачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який набув громадянство України, паспорта громадянина України у вигляді картки вперше по досягненню 18 річного віку за його заявою від 10 липня 2020 року.

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що 10 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до територіального підрозділу ДМС України - Подільського відділу ДМС України в місті Києві з метою оформлення паспорта громадянина України у вигляді картки вперше по досягненню 18 річного віку. Для оформлення паспорту подав копії документів, які в нього вимагались, зокрема довідку із закладу освіти де він навчався, копію свідоцтва про народження, автобіографію. Вказане територіальне відділення ДМС України ОСОБА_1 відвідав повторно 11 серпня 2020 року об 14.00, але паспорт ним не було отримано. 12 жовтня 2020 року при наступному відвідуванні відділу ДМС ОСОБА_1 отримав повідомлення про відмову в первинному оформленні паспорта громадянина України № 8031-1527/8031.2-20 від 11.09.2020 року за підписом заступника начальника Кордиш Н.І. (далі - Повідомлення).

Під час здійснення перевірок, передбачених пунктом 43-44 Порядку, встановлено, що ОСОБА_1 не є громадянином України. Додатково повідомлено, що відповідно до п. 101 Порядку у ОСОБА_1 є право повторно звернутися до територіального підрозділу ДМС або уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими було відмовлено в оформлені паспорта.

Заявник зазначає, що особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Як зазначено в свідоцтві про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є громадяни України: батько - громадянин України ОСОБА_2 , мати - громадянка України ОСОБА_3 .

Таким чином, на думку заявника, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 набув громадянство за народженням відповідно до п. 1, 8, 10 ч. 1 ст. 6 та ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України».

Відтак, заявник вважає відмову протиправною та просить задовольнити позов.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з цим слід зазначити наступне.

1. Відповідно до ч. 2 ст. 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 15.1., 15.3. Розділу VII «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи:

подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі.

Велика Палата Верховного Суду та Верховний Суд, посилаючись в ухвалах відповідно від 14.02.2019 та від 28.01.2019 (у справі №9901/43/19) на положення п. 15.1., 15.16. Розділу VII «Перехідні положення» КАС України зазначили, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі. Констатовано також, що Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему не запроваджено, що унеможливлює прийняття позовної заяви в електронній формі без наявності власноручного підпису позивача.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 16.07.2019 у справі №160/2676/19 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі. Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему не запроваджено, що унеможливлює прийняття апеляційної скарги та клопотань в електронній формі. Верховний Суд зазначив, що саме Законом передбачено, що вимога про подачу процесуальних та інших документів у письмовому вигляді, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, здійснюється у паперовій формі. Ця вимога, за висновком Верховного Суду, переслідує легітимну мету, яка полягає в дотриманні процесуальних прав інших учасників справи, як то отримання копій письмових документів. Крім того, за висновком Верховного Суду, не порушується принцип розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, тобто, відсутність процедури подачі документів в електронному вигляді до початку роботи Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи не позбавляє позивача можливості звернення до суду шляхом подання заяв та інших документів у письмовому вигляді. З цих самих підстав колегія судів зазначила, що не порушується принцип доступу до правосуддя. Звернута увага на те, що стаття 45 Регламенту Європейського суду з прав людини встановлює такі самі вимоги до форми скарги та передбачає, що будь-яка скарга, яка подана у відповідності до статей 33 або 34 Конвенції подається також у письмовій формі та повинна бути підписана заявником або його представником.

Однак, позивачем до суду не поданий позов у письмовій формі (на паперових носіях), як і додатки до нього, а відтак, враховуючи те, що функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи не розпочато, подання таким чином позовної заяви не відповідає встановленим вимогам, зазначеним вище та позивачу слід усунути цей недолік шляхом надання до суду позову та додатків до нього у паперовій формі.

Суд акцентує увагу заявника на те, що на даний час ЄСІТС не розпочала своє функціонування.

Наказом ДСА України від 1096 від 07.11.2019 "Про забезпечення створення і функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи", на виконання пункту 10 § 2 "Прикінцеві положення" розділу 4 Закону України від 03.10.21017 № 2147-VIII у частині створення та належного функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а також у зв`язку із відтермінуванням дати початку функціонування цієї системи, затверджено Концепцію побудови ЄСІТС у новій редакції.

Крім того, визнано такими, що втратили чинність:

наказ ДСА України від 02.03.2018 № 99 "Про забезпечення створення і функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи" (зі змінами);

наказ ДСА України від 13.04.2018 № 168 "Про затвердження Концепції Єдиної судової інформаційної-телекомунікаційної системи".

Відповідно до затвердженої наказом від 07.11.2019 Концепції, передбачено наступні етапи створення ЄСІТС, зокрема: Етап 2 (I - II квартали 2020 року), Етап 3 (III квартал 2020 року - IV квартал 2021 року, у т.ч. «Запуск пілотних проектів ЄСІТС в дослідну експлуатацію у визначених судах, органах та установах системи правосуддя»); Етап 4 (2021 - 2023 роки, зокрема «Забезпечення комплексного функціонування ЄСІТС…).

Наведене вище свідчить про відсутність ЄСІТС як такої та відповідно будь-яких її модулів, що можуть використовуватися як складові системи.

Відповідно до наказу ДСА України від 22.12.2018 № 628 "Про проведення тестування підсистеми "Електронний суд" у місцевих та апеляційних судах" з 22.12.2018 у всіх місцевих та апеляційних судах розпочалась експлуатація підсистеми "Електронний суд" в тестовому режимі.

Пунктом 2 цього наказу передбачено, що у частині функціонування підсистеми "Електронний суд" судам у ході її експлуатації в тестовому режимі необхідно керуватися вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02.03.2018 № 17 зі змінами).

Оскільки ані системи ЄСІТС, ані її модулі не існують, порядок тестування Державної судовою адміністрацією України судам не надавався, кожен учасник правовідносин визначає межі тестового використання самостійно.

Оскільки відповідно до ст. 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, ані накази ДСА України, ані рішення Ради суддів України не можуть використовуватися як джерела права при здійснення адміністративного судочинства.

Проведення тестування підсистеми "Електронний суд", як і будь-які накази ДСА України жодним чином не скасовують дії прямих та недвозначних норм процесуального закону, які підлягають обов`язковому виконанню судом - в силу ч. 2 ст. 19 Конституції України та учасниками процесу - в силу ч. 2 ст. 44 КАС України, які мають неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Накази ДСА України не є замінниками процесуального закону.

Таким чином, неподання позовної заяви та доданих до неї матеріалів у паперовій формі свідчить про недотримання вимог п. 15.1., 15.3. Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, є недоліком звернення до суду, який слід усунути шляхом подання до суду позову з додатками у паперовій по формі, у т.ч. для учасників справи.

Також суд зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (п. 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (п. 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

2. Згідно з п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Натомість, під викладом обставин розуміється обґрунтування порушених прав та інтересів позивача оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача у сфері публічно-правових відносинах.

Суд звертає увагу, що у свою чергу і рішення суду не може бути неконкретним або умовним (ч. 7 ст. 246 КАС України), що також зумовлює необхідність чіткого формулювання позовних вимог.

У даному випадку, як вже зазначалося, заявник подав звернення до суду одночасно із назвами: «Позовна заява про визнання неправомірним рішення про відмову в обміні паспорта громадянина України» та «Позовна заява про визнання протиправним та скасування повідомлення про відмову в первинному оформленні паспорта громадянина України та зобов`язання вчинити дії».

Тобто, має місце невизначеність у формулюванні змісту позовних вимог, яку слід усунути шляхом недвозначного формування категорії спору.

3. В контексті останнього слід додати, що відповідачем у справі визначено Центральне міжрегіональне Управління Державної Міграційної Служби у місті Києві та Київській області. Однак, у прохальній частині позову (предмет позову) заявник просить зобов`язати вчинити певні дії невизначених конкретизацією (невідомих суду) «уповноважених особам».

Враховуючи наведене, позивачу слід привести предмет позову у відповідність з заявленим відповідачем.

Підсумовуючи, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, вказані матеріали, які надіслані через електронний кабінет (підсистему «Електронний суд»), слід залишити без руху та позивачу на усунення недоліків слід надати до суду протягом десяти днів з дати отримання даної ухвали:

відповідно до вимог п. 15. Розділу VII «Перехідні положення» КАС України - позовну заяву у паперовій формі (вигляді) із додатками, які мають бути засвідчені належним чином та надані також для відповідача,

із однозначним формулюванням найменування позову,

із приведенням прохальної частини позову (щодо зобов`язання невідомих осіб вчинити певні дії) із заявленим відповідачем у справі.

Керуючись вимогами статей 160-162, ст. 171, 241-243, 248, п. 15. та п. 16 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

1. Матеріали, подані від ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) засобами телекомунікаційного зв`язку через підсистему «Електронний суд», залишити без руху.

2. Встановити заявнику строк - десять днів з дати отримання копії даної ухвали для усунення недоліків - як зазначено вище.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати заявнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала про залишення позову без руху не оскаржується.

Суддя О.А. Кармазін