Справа № 120/4120/20-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 листопада 2020 р. Справа № 120/4120/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сала П.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Слюсар О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області

про визнання протиправними та скасування актів суб`єкта владних повноважень,

ВСТАНОВИВ:

13.08.2020 до суду надійшла позовна заява фізиної особи ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про скасування постанови за № 198278 від 21.07.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн, Розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № б/н від 02.06.2020, акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових предметів № 235345 від 02.06.2020 та довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 043203 від 02.06.2020.

Ухвалою суду від 07.07.2020 вказану позовну заяву залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статтей 160, 161 КАС України.

18.08.2020 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви. Серед іншого, позивач подав уточнену позовну заяву, в якій визначив свій процесуальний статус як фізична особа-підприємець, а також змінив позовні вимоги.

Так, замість раніше заявлених позовних вимог, в уточненій позовній заяві позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № б/н від 02.06.2020 в сумі 2637,36 євро;

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 198278 від 21.07.2020 в сумі 17000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач здійснює перевезення вантажів згідно з КВЕД 49.41 "Вантажний автомобільний транспорт". 02.06.2020 посадовими особами Укртрансбезпеки складено акт про перевищення транспортним засобом, що належить позивачу, нормативних вагових параметрів. Відповідно до складеного акта при здійсненні вагового контролю автомобіля марки "DAF", модель "95.380", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки "LAMBERT", модель "LVFS-3E1R", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , виявлено перевищення нормативно допустимої величини навантаження на строєні осі на 10,8% (24,38 т при допустимих 22 т).

На підставі зазначеного акта перевірки відповідач прийняв постанову № 198278 від 21.07.2020 про застосування до позивача, як до автомобільного перевізника, адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн на підставі положень абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Крім того, у зв`язку з виявленим порушенням, щодо позивача складено Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № б/н від 02.06.2020 на суму 2637,36 євро.

Позивач із зазначеними актами суб`єкта владних повноважень не погоджується, вважає їх незаконними і такими, що підлягають скасуванню в судовому порядку.

Ухвалою суду від 28.09.2020 відкрито провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Цією ж ухвалою судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 28.10.2020.

Ухвалою суду від 28.10.2020 у відповідача витребувано докази проходження періодичної повірки (метрологічної атестації) зважувального обладнання при здійсненні вагового контролю щодо належного позивачеві автомобіля. У зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів у справі оголошено перерву до 16.11.2020.

На виконання вимог суду 12.11.2020 відповідач подав наступні документи (у вигляді засвідчених копій): постанову № 198278 від 21.07.2020 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн, повідомлення про розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт з відміткою про його отримання позивачем, акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт № 235345 від 02.06.2020, акт проперевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 024218 від 02.06.2020, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 043208 від 02.06.2020, Розрахунку плати за проїзд б/н від 02.06.2020, квитанція про зважування від 02.06.2020, товаро-транспортну накладну № 438 від 01.06.2020, щотижневий графік проведення рейдових перевірок в період з 01.06.2020 до 07.06.2020, направлення на рейдову перевірку № 000188 від 29.05.2020 та свідоцтво ДП "Київоблстандартметрологія" № П40М11205219 від 01.08.2019 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

У судове засідання від 16.11.2020 сторони не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Водночас позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та лікуванням. У зв`язку з цим розгляд справи перенесено на 26.11.2020.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримав та надав пояснення згідно з обґрунтуваннями, наведеними в уточненій позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився та подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його залученням до проведення рейдової перевірки в період з 25 до 29 листопада 2020 року.

Ухвалою суду від 26.11.2020, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, у задоволенні вказаного клопотання відмовлено на підставі п. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України (суд розглядає справу за відсутності належним чином повідомленого учасника справи у разі його повторної неявки в судове засідання, незалежно від причин неявки). Відтак розгляд справи вирішено здійснювати за відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування Розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № б/н від 02.06.2020, суд доходить висновку про наявність підстав для закриття провадження в адміністративній справі в цій частині.

Так, в силу вимог ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС публічно-правовий спір це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Разом з тим, надаючи оцінку наявності спору між сторонами та юрисдикційній належності такого спору, у випадку його існування, необхідно враховувати наступне.

Відповідно до частини першої, третьої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Поняття "юридичний спір" на законодавчому рівні не визначено, тому для його з`ясування та уяснення необхідно звернутися до доктрини права.

У теорії під поняттям "юридичний спір" розуміють правовий конфлікт між учасниками правовідносин, в якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права.

Правові спори виникають внаслідок порушення суб`єктивних прав у результаті протиправних дій, а також у разі невизнання або оспорювання суб`єктивних прав.

Отже, юридичний спір є різновидом конфліктних правовідносин, що виникає між учасниками правовідносин та не може існувати абстрактно, тобто поза межами самих правовідносин. Тому про наявність юридичного спору можна говорити тільки у випадку встановлення факту виникнення правових відносин між певними суб`єктами.

Відтак, для формування висновку про існування явища "юридичний спір", на який поширюється юрисдикція судів в контексті положень частини третьої статті 124 Конституції України, необхідно надати оцінку питанню про те, чи виникли правові відносини між його суб`єктами.

У теорії держави та права під правовідносинами, зазвичай, розуміють різновид передбачених юридичними нормами або зумовлених принципами права ідеологічні суспільні відносини, що встановлюються між суб`єктами права щодо об`єктів права на підставі юридичних фактів і виражаються у взаємних правах і обов`язках цих суб`єктів (див., наприклад: ОСОБА_3 . Основи загальної теорії права та держави. Навч. посібник. Вид. 9-те, зі змінами. Львів: Край, 2009. С. 133-136; Загальна теорія держави і права: (Підручник для студентів юридичних вищих навчальних закладів] / М. В. Цвік, О. В.Петришин, Л. В. Авраменко та ін.; За ред. д-ра юрид. наук, проф., акад. АПрН України М. В. Цвіка, д-ра юрид. наук, проф., акад. АПрН України О. В. Петришина. Харків: Право, 2009. С. 334-350).

Правовідносини мають свою структуру і включають в себе такі обов`язкові елементи: суб`єкти, об`єкт та зміст правовідносин. У випадку відсутності одного із вказаних елементів, правові відносини не виникають.

Водночас суб`єкти правовідносин це правоздатна і дієздатна особи, що є носіями юридичних прав і обов`язків: носій права та носій обов`язків.

Об`єкт правовідносин це реальне (матеріальне або нематеріальне) благо, з приводу якого суб`єкти вступають у правовідносини.

Зміст правовідносин це суб`єктивні права і юридичні обов`язки учасників правових відносин.

Разом з тим, суб`єктивне право це передбачена нормою права міра можливої поведінки особи. Зокрема, можливість діяти відповідно до свого бажання, можливість вимагати певних дій від інших суб`єктів, зобов`язаних на це, можливість звернутися до компетентного органу чи посадової особи за захистом свого суб`єктивного права.

Юридичний обов`язок це передбачений нормою права обов`язок певної поведінки особи. Наприклад, необхідність нести юридичну відповідальність за невиконання чи неналежне виконання передбачених нормою права дій. В будь-яких правовідносинах суб`єктивному праву одного учасника відповідає юридичний обов`язок іншого учасника. Право і відповідний йому обов`язок складають зміст правовідносин.

Таким чином, відсутність одного з обов`язкових елементів правових відносин (суб`єкти правовідносин, об`єкт правовідносин та зміст правовідносин), свідчить про відсутність правовідносин між суб`єктами в цілому, а відтак і про відсутність юридичного спору, на який може поширюватися юрисдикція (адміністративна, господарська, цивільна) суду.

Як видно з матеріалів справи, окрім іншого позивач заявив вимогу про визнання протиправним та скасування Розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № б/н від 02.06.2020 на суму 2637,36 євро.

Надаючи оцінку вказаній позовній вимозі, суд зазначає, що оскаржуваний розрахунок не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні положень статті 19 КАС України, безпосередньо не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, відтак у конкретному випадку відсутній зміст правовідносин. У зв`язку з відсутністю змісту правовідносин, відсутні підстави стверджувати про наявність спірних правовідносин. Водночас, беручи до уваги відсутність спірних правовідносин, відсутній і юридичний спір, як предмету судового розгляду.

Підсумовуючи, суд доходить висновку, що вимога позивача про визнання протиправним та скасування Розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 02.06.2020 № б/н не є юридичним спором. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, в тому числі адміністративного, про його оскарження, адже відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Оспорюваний розрахунок за своєю правовою природою є лише письмовим документом (засобом доказування), на підставі якого може мати місце стягнення у судовому порядку задокументованої в ньому плати.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки, щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

При вирішенні цієї справи суд враховує, що вимоги про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування були предметом оцінки Великої Палати Верховного Суду.

Так, у пункті 34 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 в справі № 803/3/18 зазначено, що "оскаржуваний розрахунок не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, тому він не може бути предметом спору. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначає, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду. З огляду на викладене такі вимоги не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду".

Вказана правова позиція Великої Палати Верховного Суду підтверджує обґрунтованість наведеного перед цим висновку суду про відсутність юридичного спору, на який поширюється судова юрисдикція в контексті частини третьої статті 124 Конституції України.

З огляду на викладене, а також беручи до уваги те, що позивач просить визнати протиправним та скасувати Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № б/н від 02.06.2020, який не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до переконання, що такі позовні вимоги не можуть бути предметом судового розгляду, а тому провадження у справі в цій частині вимог належить закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України (суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства).

У відповідності до ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Разом з тим, оскільки, як вже зазначалося, вимога про визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування не може бути предметом судового розгляду, відсутні підстави для роз`яснення заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд цієї вимоги, що узгоджується з правовим висновком, наведеним у вищезгаданій постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 під час розгляду справи № 803/3/18.

Водночас суд вважає необхідним роз`яснити позивачеві, що в силу приписів ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в частині позовних вимог, щодо яких провадження у справі закрито, суд виходить з таких мотивів.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 132 КАС України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 цього Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, для повернення сплаченої суми судового збору, заінтересованою особою до суду має бути подане відповідне клопотання.

Відтак при вирішенні питання про закриття провадження у цій справі в частині позовних вимог, рішення про повернення позивачу сплаченої за такими вимогами суми судового збору не приймається.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 19, 139, 238, 239, 248, 256, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі № 120/4120/20-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування актів суб`єкта владних повноважень в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування Розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № б/н від 02 червня 2020 року на суму 2637,36 євро.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала в повному обсязі складена та підписана суддею 30.11.2020.

Суддя Сало Павло Ігорович