Справа № 160/7176/20
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2020 року Справа № 160/7176/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рищенка А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроавіасервіс» до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
01.07.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпроавіасервіс» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Сумській області (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову № СМ2152/1627/АВ/П/ТД-ФС від 02 січня 2020 року, винесену начальником Управління Держпраці у Сумській області Семеног Юрієм Дмитровичем, на підставі акту невиїзного інспектування від 12 листопада 2019 року № CM 2152/1627/АВ, про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпроавіасервіс» штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 125 190,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що проведення інспектування Управлінням Держпраці у Сумській області відбувалося з грубим порушенням законодавства України, а також посадовими особами Управління Держпраці у Сумській області передчасно, не у повній мірі, упереджено та необ`єктивно зроблені висновки щодо наявності у діях ТОВ «Дніпроавіасервіс» порушень вимог трудового законодавства, у зв`язку з чим, позивач вважає, що постанова про накладення штрафу № СМ2152/1627/АВ/П/ТД-ФС від 02.01.2020 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 позовну заяву ТОВ «Дніпроавіасервіс» було залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю останньої вимогам ст. 161 КАС України.
На виконання вимог ухвали суду, 27.07.2020 позивачем були усунуті недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2020 відкрито провадження у справі № 160/7176/20 та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
01.09.2020 ухвалою суду залишено без задоволення заяву представника відповідача про розгляд справи № 160/7176/20 в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції залишено без розгляду.
04.09.2020 представником відповідача надано до суду письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що всі вимоги закону під час винесення постанови про накладення штрафу були дотримані, а отже, оскаржувана постанова є обґрунтованою та такою, що складена згідно з вимогами чинного законодавства.
Згідно положень ст. 262 КАС України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06.11.2019 відповідачем було погоджено з керівником ТОВ «Дніпроавіасервіс» проведення невиїзного інспектування ТОВ «Дніпроавіасервіс», що підтверджується наявним в матеріалах справи листом № 18-28/04/8630/2019 від 06.11.2019
На підставі погодження керівника ТОВ «Дніпроавіасервіс» на невиїзне інспектування, відповідачем прийнято наказ № 1817 від 06.11.2019 та направлення на проведення невиїзного інспектування суб`єкта господарювання № 633/СМ2152 від 06.11.2019.
З 06.11.2019 по 12.11.2019 посадовими особами Управління Держпраці у Сумській області було проведено невиїзне інспектування ТОВ «Дніпроавіасервіс», щодо неоформлення трудових відносин з найманим працівником, за результатами якого було складено акт невиїзного інспектування юридичної особи, яка використовує найману працю від 12.11.2019 № СМ 2152/1627/АВ (далі - Акт невиїзного інспектування).
З урахуванням викладеного, посадовими особами відповідача було встановлено факт допущення ОСОБА_4 до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушено вимоги ч. 1 та ч. 3 ст. 24 КЗпП України.
12.11.2019 відповідачем було складено припис про усунення виявлених порушень № СМ 2152/1627/АВ/П, відповідно до якого зобов`язано директора ТОВ «Дніпроавіасервіс» ОСОБА_5 до 27.11.2019 усунути порушення зазначені в Акті перевірки.
02.01.2020 Управлінням Держпраці у Сумській області була винесена постанова № СМ2152/1627/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ТОВ «Дніпроавіасервіс» штрафу за порушення законодавства про працю у розмірі 125 190,00 грн.
Позивач вважає вищевказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Згідно з ст. 259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з положеннями п. п. 1, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого 11.02.2015 постановою Кабінету Міністрів України № 96, Державна служба України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю і здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Відповідно до п. п. 1 та 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого 21.08.2019 постановою Кабінету Міністрів України № 823 (далі - Порядок), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Відповіно до п. 5 Порядку, інспекційне відвідування проводиться, зокрема, за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин.
Пунктом 6 Порядку визначено, що під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання об`єктом відвідування законодавства про працю.
Документи, одержані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Відповідно до п. 15 Порядку за рішенням керівника органу контролю або його заступника, погодженим з об`єктом відвідування, інспектори праці за наявності підстав, визначених підпунктами 1, 4-11 пункту 5 цього Порядку, можуть проводити невиїзні інспектування у приміщенні відповідного органу контролю на підставі документів та пояснень, наданих об`єктом відвідування.
Згідно з п. 19 Порядку, за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) (далі - акт), і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення.
Згідно з п. 20 Порядку № 823, акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.
Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.
Відповідно до п. 21 Порядку № 823, якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.
Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дня, що настає за днем підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.
У відповідності до п. 23 Порядку № 823 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Згідно з п. 27 Порядку № 823, у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
Аналізуючи викладені приписи законодавства та беручи до уваги те, що керівником ТОВ «Дніпроавіасервіс» було надано відповідачу погодження не невиїзне інспектування, суд вважає за необхідне зазначити, що посилання позивача на необґрунтованість призначення невиїзного інспектування є недоречними, з урахуванням чого предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень законодавства, дотримання якого перевіряється контролюючим органом.
Вирішуючи питання щодо наявності порушення трудового законодавства збоку позивача, суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.
Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
За змістом ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.
З аналізу чинного законодавства вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва.
Взаємовідносини фізичної особи і роботодавця можуть виникати як на підставі трудового, так і на підставі цивільно-правового договору. При цьому сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами ст. 208 Цивільного кодексу України.
Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у ст. 626 Цивільного кодексу України. Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.
Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.
При цьому, виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.
Як вбачається з Акту невиїзного інспектування, посадовими особами відповідача встановлено, що ТОВ «Дніпроавіасервіс» допущено до роботи ОСОБА_4 , без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушено вимоги частини першої та третьої статті 24 КЗпП України.
За умовами договору Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи (надати послуги): виконання робіт з технічного обслуговування повітряних суден, які будуть вказані Замовником, у якості механіка з технічного обслуговування ПС (під контролем авіаційного персоналу) в строк з 01.07.2019 року по 20.07.2019 року (п. 1.1. Договору).
Виконавець виконує роботу згідно процедур, які передбачені Керівництвом організації по ТО, не підлягає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку. Сторони договору погодилися, оскільки цей договір є договором цивільно-правового характеру, Виконавець не має права вимагати від Замовника пільг, компенсацій та інших гарантій, передбачених для громадян України чинним законодавством про працю.
Виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи (п. 1.2. Договору).
Замовник зобов`язаний своєчасно прийняти й оплатити виконану Виконавцем роботу (п. 1.3. Договору).
За виконану роботу Замовник сплачує Виконавцеві винагороду у розмірі 7 000,00 грн. (п. 2.1. Договору).
Оплата виконується не пізніше 15 днів з дня прийняття Замовником роботи за актом (п. 2.2. Договору).
При цьому, слід зазначити, що згідно Акту звірки взаєморозрахунків на 31.12.2019 ОСОБА_4 та ТОВ «Дніпроавіасервіс» визначили та встановили, що за цивільно-правовим договором № 1 від 01.07.2019 ОСОБА_4 не виконав замовлені ТОВ «Дніпроавіасервіс» роботи, що в свою чергу, призвело до відсутності зобов`язання у ТОВ «Дніпроавіасервіс» сплатити вартість виконаних робіт.
Зазначене також пояснює відсутність підписаних між ОСОБА_4 та ТОВ «Дніпроавіасервіс» актів виконаних робіт, відсутність інформації у звітах про суми нарахованої заробітної плати, винагород за виконану роботу (надані послуги) за цивільно-правовим договором № 1 від 01.07.2019 та відповідно нарахованого єдиного соціального внеску стосовно ОСОБА_4 як встановлено в акті від 12.11.2019.
В силу приписів ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Аналізуючи викладене, суд вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку цивільно-правова угода, що укладена між позивачем та ОСОБА_4 не містить ознак трудового договору, зокрема: обов`язку виконавця бути присутнім на підприємстві у визначені робочі години; обов`язку дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку; регламентації процесу праці, часу та тривалості робочого часу.
При цьому, суд звертає увагу, що відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що вищезазначений договір, є трудовим договором.
Крім того, чинним законодавством не передбачено обмежень на укладання цивільно-правових договорів у разі якщо відповідні послуги стосуються основної діяльності суб`єкта господарювання.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 160/8664/18.
Крім викладеного, суд вважає за необхідне звернути увагу, на те, що відповідач під час прийняття постанови про накладення на позивача штрафу керувався документами, які були отримані у ході досудового розслідування, проте, суд звертає увагу на те, що дані докази та показання свідків не перевірялись та не досліджувались у судовому провадженні, а отже, на час розгляду справи неможливо встановити їх достовірність.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що твердження Управління Держпраці у Сумській області про порушення позивачем вимог ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України є помилковими, а тому прийнята на підставі цих висновків постанова № СМ2152/1627/АВ/П/ТД-ФС від 02.01.2020 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на ТОВ «Дніпроавіасервіс» у розмірі 125 190,00 грн. є необґрунтованою та такою, що прийнята без врахування всіх істотних обставин.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд,-
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпроавіасервіс» до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову № СМ2152/1627/АВ/П/ТД-ФС від 02.01.2020, винесену начальником Управління Держпраці у Сумській області Семеног Юрієм Дмитровичем, на підставі акту невиїзного інспектування від 12 листопада 2019 року № CM 2152/1627/АВ, про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпроавіасервіс» штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 125 190,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення суду складений 30 листопада 2020 року.

Суддя А. Ю. Рищенко