Справа № 420/8523/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8523/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Київського районного відділу у м.Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 03 вересня 2020 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Київського районного відділу у м.Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 08 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 залишено без руху. Встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

23 вересня 2020 року до суду від позивача за вх. №38588/20 надійшла заява з позовною заявою (у 3-х примірниках), в якій позовні вимоги викладені в наступній редакції:

1. Визнати протиправними дії Київського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (відповідь №5112-1154/5112.1-20 від 05.08.2020) щодо відмови у вклеюванні до паспорта громадянина України зразка 1994 року, який виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45 років;

2. Зобов`язати Київський районний відділ у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області вклеїти до паспорта громадянина України зразка 1994 року, який виданий на ім`я ОСОБА_1 , нову фотокартку у зв`язку з досягненням 45 років.

Ухвалою від 28 вересня 2020 року судом прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 (вх. №38588/20). Відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 після досягнення 45 років ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) у серпні 2020 року звернувся до Київського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з проханням щодо вклеювання до паспорта нової фотокартки. У вклеюванні нової фотокартки позивачу відмовлено. Вказує, що позиція органів міграційної служби України зводиться до того, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 про затвердження Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» (зі змінами, внесеними постановою №795 від 03.10.2018), обмін паспорта здійснюється у разі, якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток (п.6.6). Паспорт у цьому випадку має бути виключно за формою пластикової картки типу ID-1 (біометричний паспорт). Зазначає, що відповідно до Положення про паспорт громадянина України затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503, у ньому не зазначається про те, що, якщо позивач не звернувся у місячний строк після досягнення 45 років для вклеювання нових фотокарток у паспорт зразка 1994 року, паспорт може бути чи підлягає обміну на паспорт громадянина України у пластикової картки типу ID-1 (біометричний паспорт). Вказує, що категорично відмовляється від біометричного паспорта.

05 жовтня 2020 року до суду від представника Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що належним відповідачем у даній справі є Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області. Враховуючи той факт, що Київський РВ є територіальним підрозділом Головного управління, представництво його інтересів у суді належить до компетенції ГУ ДМС України в Одеській області. Вказано, що ГУ ДМС України в Одеській області ознайомившись зі змістом адміністративного позову вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Київський РВ ГУ ДМС України в Одеській області у межах строку визначеного ЗУ «Про звернення громадян» надав позивачу письмову відповідь на його заяву з відповідними роз`ясненнями щодо порядку вклеювання до паспорта громадянина України зразка 1994 року фотокартки у зв`язку із досягненням 45-річного віку. У наданій відповіді відповідач зазначив, що у ДМС та її територіальних органів/підрозділів відсутні законні підстави для вклеювання до паспорта громадянина України зразка 1994 року фотокартки у зв`язку із досягненням 45-річного віку відповідно до постанови Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII. Зазначено, що права позивача не порушено рішеннями, діями або бездіяльністю, заяву розглянуто у строки та порядок, передбачені законодавством про звернення громадян. Головним управлінням ДМС України в Одеській області не створено перешкоди позивачу у реалізації права на утримання паспорта громадянина України. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось 45 років 23.01.2020. ОСОБА_1 був зобов`язаний звернутись до Київського РВ з відповідною заявою про вклеювання фотокартки протягом місяця, тобто в строк до 23.02.2020. Відповідно до вимог ст. 197 КУпАП відповідний паспортний документ вважається не дійсним, а громадянин підпадає під адміністративний проступок. Відповідну заяву/звернення ОСОБА_1 направив до Київського РВ лише 29.07.2020.

Враховуючи викладене, представник Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області просила суд відмовити у задоволенні позову.

Інші заяви по суті до суду від сторін станом на момент прийняття даного рішення не надходили.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З наявної в матеріалах справи копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Київським РВ у місті Одесі ГУ ДМС України в Одеській області 25.12.2015 року (а.с.13) та з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.14) вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , отже ІНФОРМАЦІЯ_4 йому виповнилось 45 років.

У зв`язку з досягнення 45-річного віку позивач 29 липня 2020 року звернувся до Київського районного відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області із заявою (а.с.8), в якій в тому числі просив вклеїти до паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки нову фотокартку.

До вказаної заяви позивачем було додано паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , дві фотокартки ОСОБА_1 3,5х4,5 см. та свідоцтво про народження позивача.

За результатами розгляду вказаної заяви Київським районним відділом у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області листом №5112-1154/5112.1-20 від 05.08.2020 року (а.с.9-11) повідомлено позивача з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302, Положення про паспорт громадянина України затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-ХІІ та Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», що: «…Судове рішення у справі № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18), на яке Ви посилаєтесь, не може бути підставою для видачі Вам паспорта громадянина України зразка 1994 року, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, оскільки є індивідуальними актом, та стосується прав або інтересів визначеної в рішенні особи.

Додатково повідомляємо, що одночасно здійснити вклеювання фотокартки по досягненні 45 річного віку в паспорт громадянина України та оформити і видати паспорт громадянина України у формі книжечки - не є можливим, так як законодавством передбачена тільки одна із зазначених дій.

Звертаємо Вашу увагу на те, що при досягненні Вами 45-річного віку 23.01.2020 р., в місячний термін після настання цієї подій Ви повинні були звернутися для вклеювання фотокартки в паспорт громадянина України згідно чинного законодавства.

Враховуючи викладене, пропонуємо Вам звернутися для обміну паспорта на ID картку до Центру надання адміністративних послуг за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 9, або до Київського РВ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 15а».

Окрім цього, 25.08.2020 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області було направлено ОСОБА_1 лист №я-1522/6/5101-20/1500.4.1/8871-20 (а.с.12), у якому з посиланням на Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою КМУ 25.03.2015 № 302 та Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 червня 2019 року № 456 рекомендовано позивачу надати відповідне рішення суду для вирішення його питання.

Вважаючи, що Київський районний відділ у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області протиправно відмовив йому листом №5112-1154/5112.1-20 від 05.08.2020 року у вклеюванні в його паспорт громадянина України фотографії у зв`язку з досягненням ним 45 річного віку, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи дану адміністративну справу, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 1 статті 5 Закону України «Про громадянство України», документом, що підтверджує громадянство України, є паспорт громадянина України.

Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII затверджено, зокрема, Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення № 2503).

Відповідно до п.п. 1, 3, 5, 8, 9-11 Положення № 2503, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним. Паспорт, виготовлений у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), має розмір 80 х 60 мм. У інформаційний листок вклеюється фотокартка і вносяться відомості про його власника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження і особистий номер, а також дата видачі і код органу, що його видав. Інформаційний листок заклеюється плівкою з обох боків. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної картки, визначається Кабінетом Міністрів України. Бланки паспортів виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, з високоякісного паперу з використанням спеціального захист.

Згідно з пунктом 12 Положення про паспорт громадянина України видача та обмін паспорта провадяться у місячний термін за місцем постійного проживання громадянина. Вклеювання до паспорта нових фотокарток при досягненні громадянином 25 - і 45-річного віку провадиться у п`ятиденний термін.

Пунктом 15 Положення про паспорт громадянина України встановлено, що для вклеювання до паспорта нових фотокарток при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку подаються паспорт і дві фотокартки зазначеного розміру (35х45 мм).

Суд зазначає, що позивачем було додано всі необхідні документи для здійснення вклеювання у його паспорт громадянина України у формі книжечки фотокартки по досягненню 45-річного віку.

Однак, дослідивши зміст листа Київського районного відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №5112-1154/5112.1-20 від 05.08.2020 року, суд доходить висновку, що з вказаного листа фактично не вбачається, що таким суб`єктом владних повноважень було прийнято рішення по суті заяви позивача в частині, що стосується вклеювання до паспорта громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 нової фотокартки по досягненню ним 45-річного віку.

Натомість, Київським районним відділом у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області було запропоновано позивачу «звернутися для обміну паспорта на ID картку до Центру надання адміністративних послуг».

Таким чином суд вважає необґрунтованою вимогу позивача щодо визнання протиправними дії Київського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (відповідь №5112-1154/5112.1-20 від 05.08.2020) щодо відмови у вклеюванні до паспорта громадянина України зразка 1994 року, який виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45 років.

В той же час суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи визначає Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20 листопада 2012 року № 5492-VI (далі - Закон № 5492).

Відповідно до підпункту «а» пункту 1 частини 1 статті 13 Закону № 5492, документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на, крім іншого, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, до яких відноситься паспорт громадянина України.

Згідно зі ст. 14 Закону № 5492, документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону № 5492 паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Згідно з п.6 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 (в редакції чинній на станом на дату виповнення позивачу 45-річного віку) обмін паспорта здійснюється в порядку, встановленому для його первинного оформлення, у разі: 1) зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації); 2) отримання реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (РНОКПП) або повідомлення про відмову від прийняття зазначеного номера (за бажанням); 3) виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта; 4) закінчення строку дії паспорта; 5) непридатності паспорта для подальшого використання; 6) якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток; 7) наявності в особи паспорта зразка 1994 року (за бажанням).

Отже, за чинним законодавством громадянин України, який має паспорт у формі паспортної книжечки, зобов`язаний протягом місяця після досягнення 25 чи 45-річного віку звернутись до уповноважених державних органів із заявою про вклеювання до паспорту фотокартки.

Відповідно до матеріалів справи, позивачу виповнилось 45 років 23 січня 2020, тому він мав звернутися міграційного органу з відповідною заявою про вклейку фотокартки протягом місяця, тобто в строк до 23 лютого 2020 року. Проте таку заяву позивач подав лише 29 липня 2020 року.

Як зазначалось вище, до паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним (пункт 8 Положення № 2503-XII).

При цьому, суд зазначає, що паспорт, в якому не вклеєно фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним для встановлення відповідної особи, однак визнання паспорту недійсним немає наслідком його вилучення. Крім того, вказаними нормами не встановлено заборони для вклеювання фотокартки у паспорт після спливу тридцятиденного строку.

Вказана позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 31 січня 2020 року у справі №200/6627/19-а та від 10.09.2020 року по справі №420/7135/19-а.

Відповідно до рішення Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17 особі гарантується право на отримання паспорта у вигляді паспортної книжечки відповідно до вищенаведених норм, тоді як відповідач у спірних правовідносинах як вбачається з листа №5112-1154/5112.1-20 від 05.08.2020 року без вирішення питання щодо вклеювання до паспорта позивача фотокартки, фактично спонукає його до отримання позивачем паспорту у формі паспортної картки.

Суд звертає увагу на те, що відповідач безпідставно розглянув заяву позивача у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», оскільки із змісту заяви вбачається, що позивач звернувся з метою оформлення паспорта зразка 1994 року, а саме, вклеювання нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45 років, а не у формі звернення громадян.

Таким чином, суд вважає, що позивач має право на вклеювання до паспорта громадянина України зразка 1994 року нової фотокартки у зв`язку з досягненням ним 45 років.

При цьому навіть у випадку прийняття відповідачами рішення по суті за результатами розгляду заяви позивача, яким би йому було відмовлено у вклеюванні у його паспорт громадянина України нової фотокартки, за встановлених обставин справи та вищевказаних висновків суд вважає, що така відмова не відповідала б вимогам законності та обґрунтованості.

Відповідно до абз. 5 п. 3 постанови Кабміну України від 25 березня 2015 р. № 302 Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України встановлено, що Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 розроблено Тимчасовий порядок №456.

Згідно з п.5 Розділу І Тимчасового порядку №456 заява та документи для оформлення і видачі паспорта (у тому числі для вклеювання фотокартки) подаються заявником до територіального підрозділу ДМС за зареєстрованим місцем проживання особи.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Розділу V Тимчасового порядку №456 для вклеювання фотокартки при досягненні відповідного віку особа після спливу тридцятиденного строку заявник подає працівнику територіального підрозділу за місцем проживання заяву про вклеювання фотокартки, паспорт і дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см із зображенням, яке відповідає досягнутому нею віку, та відповідне рішення суду. Облік заяв про вклеювання фотокартки здійснюється в журналі реєстрації заяв про вклеювання фотокарток.

Відтак, з викладених норм вбачається, що за відсутності відповідного судового рішення оскаржувані правовідносини продовжують перебувати у невизначеному правовому стані, що буде мати наслідком продовження судової тяганини щодо питання, яке правомірно може бути вирішено у межах даної справи.

З урахуванням зазначеного, враховуючи, передбачене Положенням № 2503-XII право позивача на вклеювання фотокартки до паспорта громадянина України зразка 1994 року при досягненні 45-річного віку, можливість реалізації даного права, в тому числі шляхом застосування Тимчасового порядку №456, суд вважає за доцільне задовольнити позовну вимогу ОСОБА_1 в частині щодо зобов`язання Київського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області вклеїти до паспорта громадянина України зразка 1994 року, який виданий на ім`я ОСОБА_1 , нову фотокартку у зв`язку з досягненням 45 років.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом встановлено, що позивачем разом з позовною заявою надано до суду докази сплати 840,80 грн. судового збору згідно квитанції №0.0..1 від 03.09.2020 року.

Відтак, враховуючи часткове задоволення адміністративного позову, суд вважає за доцільне стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 291, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Київський районний відділ у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області вклеїти до паспорта громадянина України зразка 1994 року, який виданий на ім`я ОСОБА_1 , нову фотокартку у зв`язку з досягненням 45 років.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 ).

Відповідачі:

- Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (вул.Преображенська, 44, м.Одеса, 65014, );

- Київський районний відділ у м.Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (вул.Академіка Філатова, 15а, м.Одеса, 65080).

Суддя О.А. Вовченко