Справа № 260/1736/20
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 260/1736/20 пров. № А/857/9082/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Матковської З.М., Улицького В.З.

за участю секретаря судового засідання Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ "Ощадбанк" на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року про закриття провадження (головуючий суддя в суді першої інстанції Микуляк П.П., м. Ужгород) у справі № 260/1736/20 за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ "Ощадбанк" до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча Олександр Васильович, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2020 року Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні позивача приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Лукеча Олександр Васильович, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради за № 139 від 11 березня 2020 року в частині відмови приватному виконавцю виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. у наданні дозволу на реалізацію належної ОСОБА_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язати виконавчий комітет Ужгородської міської ради розглянути в установленому порядку питання щодо надання дозволу приватному виконавцю виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. на звернення стягнення на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності з прийняттям відповідного рішення та з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі задоволено.

Провадження в адміністративній справі № 260/1736/20 за позовною заявою Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ "Ощадбанк" до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача - приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області - Лукеча Олександр Васильович, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, апелянт Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ "Ощадбанк" подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу №260/1736/20 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, без врахування принципу верховенства права з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Апелянт зазначає, що у даній справі не має ознак приватно-правового характеру та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки спір виник між сторонами, де одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, у зв`язку з неналежним виконанням такою стороною зазначених функцій виник публічно-правовий спір.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 27 березня 2008 року між АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_1 будо укладено кредитний договір № 82703/1. Відповідно до вказаного договору банк надав позичальнику кредит у розмірі 378750,00 грн. на споживчі потреби, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 26 березня 2018 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, між банком та позичальником був укладений іпотечний договір від 27 березня 2008 року, предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Позичальником порушено умови кредитного договору, тому АТ "Ощадбанк" звернувлося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27 березня 2008 року.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2012 року у справі № 712/6174/12, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 05 жовтня 2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Філії - Закарпатське обласне управління Відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" заборгованість у розмірі 621422,21 грн. та судові витрати у розмірі 1820,00 грн.

11 грудня 2012 року Ужгородським міськрайоним судом Закарпатської області видано виконавчий лист по справі № 712/6174/2012.

31 жовтня 2019 року приватним виконавцем Лукеча О.В. відкрито виконавче провадження № 60465367 з примусового виконання виконавчого листа Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі № 712/6174/2012.

Приватним виконавцем Лукеча О.В. отримано інформацію, що в квартирі, яка є предметом іпотеки з 16 листопада 2017 року проживають та мають право на користування квартирою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

21 лютого 2020 року приватний виконавець Лукеча О.В. звернувся до Служби у справах дітей Ужгородської міської ради за наданням попереднього дозволу на звернення стягнення на предмет іпотеки: квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю ОСОБА_1 та право користування ,якою мають діти ОСОБА_3 2005 р.н., ОСОБА_4 , 2006 р.н., ОСОБА_5 , 2008 р.н.

Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 11 березня 2020 року № 139 "Про надання дозволів (відмову) на вчинення правочинів про відчуження та набуття майна, право власності на яке або право користування, яким мають діти" відмовлено у наданні дозволу на реалізацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право на користування, якою мають малолітні: ОСОБА_3 2005 р.н., ОСОБА_4 , 2006 р.н., ОСОБА_5 , 2008 р.н.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Вказана позиція суду узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 809/846/18.

За практикою Європейського суду з прав людини (наприклад рішення у справі "Сокуренко і Стригун проти України") суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право коленого на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З фактичних обставин справи видно, що даний спір виник щодо правомірності рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 11 березня 2020 року № 139, як органу опіки та піклування, яким відмовлено в наданні дозволу приватному виконавцю на реалізацію квартири, що є об`єктом іпотеки та право користування, якою мають малолітні діти.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 червня 2018 року у справі № 308/5743/16-ц відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Оскаржене рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської прийняте за наслідками вчинення приватним виконавцем Лукечею О.В. виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 60465367 та таке рішення спрямоване на реалізацію майнових прав дітей, які проживають в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради спрямоване на реалізацію майнових прав дітей та за твердженням позивача, впливає на його права та інтереси щодо квартири, яка є предметом іпотеки, та кошти за реалізацію якої в рамках виконавчого провадження будуть спрямовані на погашення кредитної заборгованості ОСОБА_1 , суд приходить висновку, що спір у цій справі не є публічно-правовим і не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст.2 Цивільного процесуального кодексу завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229 ч. 4, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ "Ощадбанк" залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року про закриття провадження у справі № 260/1736/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді З. М. Матковська
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 27.11.20