Справа № 380/6793/20
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2020-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року справа №380/6793/20

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Шавель М.М. .

за участю:

представника позивача - Поліщук Р.А.

представника відповідача - Задорожко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "АВАЛОН ПЛЕЙС" до Головного управління Держгеокадастру України у місті Києві про визнання неправомірною відмову, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВАЛОН ПЛЕЙС" (79057, вул. Ак. Сахарова,52, м. Львів) звернулося в суд з позовом до Головного управління Держгеокадастру України у місті Києві (03150, вул. Велика Васильківська,69, м. Львів) про визнання неправомірною відмову, зобов`язання вчинити дії, в якому просить суд:

- відстрочити сплату судового збору до ухвалення судом рішення у цій справі;

- визнати неправомірною відмову Головного управління Держгеокадастру України у місті Києві № ПВ-020 від 21.07.2020 року у зміні виду використання: для будівництва та обслуговування житлового будинку земельної ділянки загальною площею 0,1015 га, яка розташована за адресою: вул. Старонаводницька, 9 у м. Києві, кадастровий номер - :82:186:0009 в межах категорії земель: житлової та громадської забудови на вид використання: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код КВЦПЗ 02.03);

- зобов`язати відповідача на підставі заяви від 17.07.2020 року вх. № 1454 внести зміни до Державного земельного кадастру про земельну ділянку за адресою: вул. Старонаводницька, 9 у м. Києві, кадастровий номер - :82:186:0009, в якому зазначити вид використання: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код КВЦПЗ 02.03);

- стягнути з відповідача судові витрати;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно прийнято рішення про відмову у внесені відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки державний реєстратор дійшов хибних висновків щодо ототожнення понять «зміна цільового призначення земельної ділянки» та «зміна виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель». Відтак, враховуючи викладені у адміністративному позові обставини позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 26 серпня 2020 року у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору відмовлено.

Ухвалою суду від 26 серпня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 07 вересня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Протокольною ухвалою суду від 30 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник відповідача, Головного управління Держгеокадастру у м. Києві, подав відзив на позовну заяву, де просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАЛОН ПЛЕЙС» є власником земельної ділянки кадастровий номер :82:186:0009, яка розташована за адресою: вул. Старонаводницька, 9 у м. Києві. Представник позивача звернувся із заявою, в якій просив внести зміни до Державного земельного кадастру щодо зміни виду використання земельних ділянок з «Для будівництва та обслуговування житлового будинку» на «Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку» зі зміною коду КВЦПЗ з 02.01 на 02.03. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється з дотриманням відповідної процедури. Зміна цільового призначення відбувається виключно після прийняття органом місцевого самоврядування рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення, яке фіксується у рішенні уповноваженого органу. Іншого порядку зміни виду цільового призначення земельної ділянки (в т.ч. і коду КВЦПЗ) чинним законодавством не передбачено. Посилання позивача на частину 5 статті 20 Земельного кодексу України, яка регулює зміну виду використання земельної ділянки з підстав ініціативи власника/користувача такої земельної ділянки в межах вимог, встановлених законом для використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою, яка не регулює порядок зміни виду та коду цільового призначення земельної ділянки. Факт того, що позивач в даному випадку фактично змінює цільове призначення спірної земельної ділянки разом із видом використання, а не лише вид використання підтверджується заявами ТОВ «Авалон Плейс» від 17.06.2020 року та 17.07.2020 року, інформацією, яка міститься в пояснювальній записці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу, розробленого у 2018 році ФОП ОСОБА_1 та нотаріально посвідченою заявою ТОВ «Авалон Плейс». Тобто, Позивач безпідставно фактично ототожнив зовсім різні за своєю правовою суттю та процедурою зміни поняття «зміна виду використання земельної ділянки» та «зміна цільового призначення земельної ділянки».

Щодо відмови державного кадастрового реєстратора Джурило О.І. № ПВ-020 від 21.07.2020 року, то така прийнята відповідно до пункту 70 Порядку ведення Державного земельного кадастру відповідно до якої Державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє: 1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; 2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; 3) розташування об`єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень; 4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. У разі звернення за внесенням відповідних відомостей (змін до них) неналежної особи (особи, яка не може бути заявником відповідно до цього Порядку), подання заявником не повного пакета документів та/або розташування об`єкта Державного земельного кадастру на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора Державний кадастровий реєстратор відмовляє такій особі, заявникові у прийнятті заяви безпосередньо у момент її подання або у день надходження рекомендованим листом зазначених документів за формою згідно з додатком 13 із зазначенням рекомендацій щодо усунення причин, що є підставою для такої відмови, зокрема найменування та місцезнаходження органу, до повноважень якого належить внесення відомостей (змін до них) про об`єкт Державного земельного кадастру. Державним кадастровим реєстратором виявлено що до зазначеної заяви не додано рішення органу місцевого самоврядування про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення у зв`язку з чим сформовано оскаржуване повідомлення. Враховуючи вище наведе, можна констатувати, що державний реєстратор діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача через канцелярію суду подав відповідь на відзив, де зазначив наступне. Відповідно до частини 5 статті 20 Земельного кодексу України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Отже, єдина умова, яку встановлюють положення вище наведеної норми при самостійному визначенні виду використання земельної ділянки її власником/користувачем є дотримання вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, та необхідність урахування містобудівної документації та документації із землеустрою.

Представник відповідача на поштову адресу суду надіслав заперечення наступного змісту. Позивач фактично звернувся до відповідача із заявами про зміну цільового призначення та коду цільового призначення земельної ділянки (КВЦПЗ) з «02.01» на « 02.03», передбаченого Класифікацією видів цільового призначення земель, що вкотре доводить, що Позивач не змінює вид використання земельної ділянки, а змінює вид цільового призначення земельної ділянки. Доказами зазначеного є заява ТОВ «Авалон Плейс» від 17.06.2020 року та від 17.07.2020 року, нотаріально посвідчена заява директора ТОВ «Авалон Плейс» від 30.10.2018 року та інформація, яка міститься у пояснювальній записці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу, розробленого у 2018 році ФОП ОСОБА_1 згідно яких змінюють вид цільового призначення спірної земельної ділянки, які станом на даний час позивачем не спростовані.

В судовому засіданні 20 листопада 2020 року представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши в сукупності письмові докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАЛОН ПЛЕЙС» є власником земельної ділянки кадастровий номер :82:186:0009, яка розташована за адресою: вул. Старонаводницька, 9 у м. Києві.

Відповідно до відомостей Державного земельного кадастру (категорія земель) цільовим призначенням земельної ділянки є: землі житлової та громадської забудови. Видом використання земельної ділянки, відповідно до відомостей Державного Земельного кадастру є: для будівництва та обслуговування житлового будинку, що відповідає коду 02.01 Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548.

17 червня 2020 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАЛОН ПЛЕЙС» звернувся до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві із заявою (вх. № 1454 від 17.06.2020 року) про внесення змін до Державного земельного кадастру щодо зміни виду використання земельних ділянок з «Для будівництва та обслуговування житлового будинку» на «Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку» зі зміною коду КВЦПЗ з 02.01 на 02.03.

У відповідь на вище вказане звернення Головне управління Держгеокадастру у м. Києві листом від 16.07.2020 № 19-26-0.22-2784/2-20 «Про розгляд заяви» відмовило позивачу у зміні виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель.

В подальшому 17 липня 2020 року представник позивача звернувся до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві через Центр надання адміністративних послуг із заявою про надання адміністративної послуги «Внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про земельну ділянку».

Повідомленням № ПВ-020 від 21.07.2020 відмовлено в прийнятті заяви про внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про земельну ділянку у зв`язку із поданням документів не в повному обсязі, а саме відсутності рішення про затвердження документації із землеустрою.

Позивач вважає прийняте рішення таким, що порушує його законні права та інтереси, а тому звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні даного спору суд керується наступним.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 19 Земельного Кодексу України закріплює такі категорії земель: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; зеті рекреаційного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; а також землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму. Так, земельні ділянки, віднесені до однієї категорії, можуть використовуватися за різними видами цільового призначення.

Згідно з частиною третьою статті 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради

Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 ЗК України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених ст. ст. 31, 33-37 ЗК України. Земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України "Про використання земель оборони".

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки №НВ-020 земельна ділянка відносяться до категорії земель житлової та громадської забудови.

Відповідно до статті 38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального, користування.

На виконання пункту «г» статті 15 та статті 19 Земельного кодексу України, пункту «ґ» статті 14 Закону України «Про землеустрій», підпункту 11 пункту 4 Положення про Державний комітет України із земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2008 № 224, та з метою забезпечення обліку земель за видами їх цільового призначення у Державному земельному кадастрі наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548 затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель (далі - Класифікація видів цільового призначення земель).

Так, зазначеною Класифікацією до секції В «Землі житлової та громадської забудови» віднесено за кодом (розділом) 02 Землі житлової забудови (землі, які використовуються для розміщення житлової забудови (житлові будинки, гуртожитки, господарські будівлі та інше); землі, які використовуються для розміщення гаражного будівництва), куди увійшли землі для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) - код 02.01, а також, землі для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку - код 02.03.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру нормативно закріплені в Законі України «Про Державний земельний кадастр».

Відповідно до ст. 15 зазначеного Закону, до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стаття 20 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлює, що внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.

Відповідно до ч.2 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр», серед основних вимог щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру законодавцем віднесено внесення відомостей про цільове призначення земельних ділянок, які включають в себе дві складові, а саме:

п. «а» ч.2 ст. 21 Закону - щодо категорії земель: на підставі відповідної документації і з землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення; на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель;

п. «б» ч.2 ст. 21 Закону - щодо виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі письмової заяви власника (користувача) земельної ділянки державної чи комунальної власності. - у разі зміни виду використання земельної ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони); на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яким передбачена зміна її цільового призначення.

Статтею 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр», визначено, що Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку, зокрема, цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель).

Відповідно до ч.4 ст. 26 Закону, для внесення змін до відомостей Поземельної книги щодо цільового призначення земельної ділянки, складу угідь, нормативної грошової оцінки, а також до відомостей про межі земельної ділянки (у разі їх встановлення (відновлення) за фактичним використанням земельної ділянки) заявник подає до органу, який здійснює ведення Поземельної книги: заяву за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; оригінали документації із землеустрою, технічної документації з оцінки земель, які згідно з цим Законом є підставою для внесення таких змін (крім випадків зміни виду використання земельної ділянки в межах певної категорії земель, що згідно з цим Законом не потребує розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки); документацію із землеустрою, на підставі якої вносяться зміни до відомостей Державного земельного кадастру, у формі електронного документа (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

Згідно ч.5 ст. 26 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державний кадастровий реєстратор, який здійснює ведення Поземельної книги, протягом чотирнадцяти робочих днів з дати реєстрації заяви вносить до Поземельної книги інформацію про зміну Відомостей про земельну ділянку або надає мотивовану відмову у внесенні таких відомостей.

Згідно ч. 6 ст. 26 вищевказаного Закону, відмова у внесенні до Поземельної книги змін до відомостей про земельну ділянку надається у разі, якщо: земельна ділянка розташована на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; із заявою звернулася неналежна особа; подані документи не відповідають вимогам законодавства; заявлені відомості вже внесені до Поземельної книги.

Процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру унормовані Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051.

Відповідно до пункту 116 Порядку ведення Державного земельного кадастру, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровану земельну ділянку здійснюється шляхом внесення таких відомостей до відповідної Поземельної книги.

Відповідно до пункту 118 Порядку ведення Державного земельного кадастру, внесення до Поземельної книги відомостей (змін до них) про зареєстровану земельну ділянку (крім .випадків, зазначених у пункті 119 цього Порядку) здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності відповідно до документації, що є підставою для внесення відповідних відомостей (змін до них) (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

Пунктом 121 Порядку ведення Державного земельного кадастру встановлено, що для внесення до відомостей про земельну ділянку змін щодо цільового призначення земельної ділянки, складу угідь, нормативної грошової оцінки, а також до відомостей про межі земельної ділянки (у разі їх встановлення (відновлення) за фактичним використанням земельної ділянки) Державному кадастровому реєстраторові подаються: 1) заява за формою згідно з додатком 12; 2) оригінал документації із землеустрою або оцінки земель, яка є підставою для внесення таких змін (крім випадків зміни виду використання земельної ділянки в межах земель певної категорії); 3) електронний документ (крім випадків внесення відомостей про зміну виду використання).

Відповідно до пункту 122 Порядку ведення Державного земельного кадастру, підставою для відмови у внесенні до Поземельної книги змін до відомостей про земельну ділянку є:1) розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; 2) звернення із заявою неналежної особи;3) невідповідність поданих документів вимогам, зазначеним у підпунктах 1 і 2 пункту 111 цього Порядку, 4) наявність заявлених відомостей у Поземельній книзі.

Відповідно до абз. 1 та 2 п. 67 Порядку ведення Державного земельного кадастру, внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку. Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Як, встановлено судом у ході розгляду адміністративної справи представник Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАЛОН ПЛЕЙС" звернувся до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві із заявою про внесення змін до Державного земельного кадастру щодо зміни виду використання земельної ділянки з «Для будівництва та обслуговування житлового будинку» на «Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку» зі зміною коду КВЦПЗ з 02.01 на 02.03.

При цьому, Земельним кодексом України встановлено, що зміна категорії (основного цільового призначення) земельної ділянки приватної власності та зміна виду її використання (в межах однієї категорії) відбуваються за різними процедурами: зміна основного цільового призначення (категорії) земельної ділянки здійснюється рішенням органу державної влади чи органу місцевого самоврядування за проектом землеустрою щодо її відведення, який має бути погоджений у встановленому законом порядку та затверджений , відповідним органом; зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) здійснюється рішенням власника такої ділянки, яке він приймає самостійно, без розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, без його подальшого погодження і затвердження.

У свою чергу. ч.5 статті 20 ЗК України встановлює, що будь-які напрямки використання земельної ділянки, що не виходять за межі однієї категорії земель, є не різними цільовими призначеннями, а різними видами використання в межах одного основного цільового призначення, водночас за проектами землеустрою та за рішенням відповідного органу здійснюється зміна цільового призначення земельних ділянок, тобто переведення земельної ділянки з однієї категорії, визначеної у ч. 1 ст. 19 ЗК України, в іншу. Отже, зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель (за виключенням земель сільськогосподарського призначення та земель оборони), здійснюється її власником самостійно.

З аналізу норм вищезазначених статей встановлено, що зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не є зміною її цільового призначення, а отже, не потребує проходження процедур, які згідно з ч. 1 - ч. 3 ст. 20 Земельного кодексу України застосовуються при зміні цільового призначення земельної ділянки (розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, отримання погоджень органів влади тощо).

Таким чином, суд приходить до висновку, що зміна відомостей про земельну ділянку у Державному земельному кадастрі, яку просив здійснити Позивач: зміни виду використання земельних ділянок з «Для будівництва та обслуговування житлового будинку» на «Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку» зі зміною коду КВЦПЗ з 02.01 на 02.03, у розумінні статті 20 ЗК України, не є зміною її цільового призначення, а є зміною виду її використання, яке відбувається в межах однієї категорії земель та у відповідності до містобудівної документації, що підтверджено витягом з містобудівного кадастру Києва.

З огляду на викладене, рішення від 21.07.2020 року № ПВ-020 не ґрунтується на згадуваних нормах законодавства, є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позову в частині зобов`язання внести зміни до Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :82:186:0009, яка знаходиться за адресою: вул. Старонаводницька, 9 у м. Києві, з «Для будівництва та обслуговування житлового будинку» на «Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку» та змінити код КВЦПЗ з 02.01 на 02.03, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративні суди не наділені повноваженнями приймати судові рішення про внесення змін до Державного земельного кадастру.

При цьому необхідно звернути увагу на те, що згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № 11(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 19$0 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність, закріпленим ч. З статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Проте, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі Олссон проти Швеції від 24 березня 1988 року), вбачається, що запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Таким чином, повноваження Головного управління Держгеокадастру у м. Києві у контексті позовних вимог щодо внесення зміни до Державного земельного кадастру щодо виду використання земельної ділянки є дискреційними повноваженнями такого органу державної влади, тобто відносяться до його виключної компетенції, а тому адміністративний суд не може перебирати на себе його функцій, окрім випадку, зазначеного у наведених положеннях судової практики Європейського суду з прав людини, наявність якого в межах розгляду даної справи доведена позивачем, з огляду на викладене, позов в частині зобов`язання внести зміни до Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :82:186:0009, яка знаходиться за адресою: вул. Старонаводницька, 9 у м. Києві, з «Для будівництва та обслуговування житлового будинку» на «Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку» та змінити код КВЦПЗ з 02.01 на 02.03, підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАЛОН ПЛЕЙС" у повному обсязі.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, шляхом подання звіту суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлюючи строк для подання звіту, суд повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно з судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Позивач не зазначив жодних обставин, які б вказували, що відповідач уникатиме виконання рішення.

Таким чином, суд вважає необґрунтованим клопотання позивача щодо здійснення контролю за виконанням судового рішення, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 128, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у місті Києві №ПВ-020 від 21.07.2020 у зміні виду використання: для будівництва та обслуговування житлового будинку земельної ділянки загальною площею 0,1015 га, яка розташована за адресою вул. Старонаводницька, 9 у м.Києві, кадастровий номер - :82:186:0009 в межах категорії земель: житлової та громадської забудови на вид використання: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код КВЦПЗ 02.03).

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у місті Києві на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАЛОН ПЛЕЙС" від 17.07.2020 внести зміни до Державного земельного кадастру з видачею витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за адресою : вул. Старонаводницька,9 у м.Києві, кадастровий номер - :82:186:0009, у якому зазначити вид використання: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код КВЦПЗ 02.03) .

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВАЛОН ПЛЕЙС" судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4 204 ( чотири тисячі двісті чотири) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у місті Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Львівського апеляційної адміністративного суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АВАЛОН ПЛЕЙС" (79057, вул. Ак. Сахарова,52, м. Львів, ).

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у місті Києві (03150, вул. Велика Васильківська,69, м. Київ , ).

Повне судове рішення складено 30.11.2020 року.

Суддя Кухар Н.А.