Справа № 160/15584/20
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 листопада 2020 року Справа 160/15584/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява (направлена засобами поштового зв`язку 17.11.2020 року) ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, в якій позивач просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни у не знятті арешту з банківського рахунку ОСОБА_1 ;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни зняти арешт з банківського рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії приватного виконавця ОСОБА_2 з приводу не зняття арешту з банківського рахунку № НОМЕР_1 є протиправними та незаконними, оскільки приватним виконавцем накладено арешт на рахунок, на який зараховується пенсія позивача. Арешт коштів на рахунку позивача, на які перераховується пенсійна виплата є неправомірним, оскільки позбавляє позивача можливості отримувати нараховану пенсію, що, в свою чергу, позбавляє її необхідних коштів на існування, чим порушує її права, передбачені Конституцією та Законами України.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.11.2020 року зазначена вище справа розподілена та 25.11.2020 року передана судді Пруднику С.В.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам статей 160, 161, 172 КАС, суд приходить до висновку, що позов подано з порушенням вимог закону.

Так, за результатами ознайомлення з даною позовною заявою судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, передбачених ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки норми зазначеної статті передбачають, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку.

Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно частиною другою статті 287 КАС України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, вищевказаними нормами встановлено спеціальні строки звернення до суду з оскарженням рішення та дій виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби.

Слід зазначити, що строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно - правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Позивач в поданому адміністративному позові просить суд визнати незаконною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни у не знятті арешту з банківського рахунку ОСОБА_1 та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни зняти арешт з банківського рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 . При цьому, підставою для виникнення спірного питання слугувала постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни від 09.06.2020 року про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, серед яких є банківський рахунок № НОМЕР_1 , на який перераховується пенсійна виплата.

Разом з тим, із даною позовною заявою ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду лише 17.11.2020 року тобто, із пропущенням десятиденного строку звернення до суду з позовом у категорії справ щодо оскарження дій, зокрема, державного виконавця.

Судом приймається до уваги, що позивач взагалі не отримувала постанову від 09.06.2020 року про арешт коштів боржника від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л.

Разом з цим, у поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 зазначає про те, що звернулась із проханням до приватного виконавця Павелків Т.Л. зняти арешт з банківської картки, на яку остання отримує пенсію. Так, до позову додана заява ОСОБА_1 від 25.09.2020 року, яка скерована на ім`я приватного виконавця Павелків Т.Л. із проханням щодо зняття арешту з банківського рахунку відкритого на її ім`я у АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_1 , на який відкрита банківська картка № НОМЕР_2 , надіслати постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Суд звертає увагу на те, що у заяві від 25.09.2020 року позивач взагалі не просила відповідача направити на їх адресу постанову про накладення арешту.

Листом від 07.10.2020 року приватний виконавець Павелків Т.Л. повідомила ОСОБА_1 про те, що відповідно у зв`язку з прийняттям банком постанови про арешт коштів боржника № 62296199 від 09.06.2020 року, рахунок позивача не відносяться до рахунків із спеціальним режимом використання або інших рахунків, звернення стягнення, на які заборонено законом. Крім того, відповідно до копії довідки, доданої позивачем до заяви б/н від 25.09.2020 року убачається, що на вказаний рахунок може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).Отже, арешт з рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», буде знятий у разі надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення. До означеної відповіді, приватним виконавцем Павелків Т.Л. долучено копію постанови про відкриття виконавчого провадження №62296199 від 09.06.2020 року, копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника №62296199 від 17.08.2020 року.

Адже, з наведеного слід дійти до висновку про те, що про факт накладення арешту на банківський рахунок, який відкрито на її ім`я у АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_1 та на який відкрита банківська картка № НОМЕР_2 , позивачу було відомо ще на дату звернення останньої із заявою до приватного виконавця Павелків Т.Л. щодо зняття арешту з банківського рахунку, тобто 25.09.2020 року.

У поданій до суду заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду позивач зазначає, що власноручно постанову про арешт коштів боржника не отримувала, дану постанову знайшла на сайті Автоматизованої системи виконавчого провадження, так як за її вимогою відповідач надіслала постанову про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу.

Однак, з наданих матеріалів справи не представляється можливим визначити дату обізнаності позивача стосовно накладення арешту на банківський рахунок, який відкрито на її ім`я у АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_1 та на який відкрита банківська картка № НОМЕР_2 , дату отримання листа приватного виконавця Павелків Т.Л. від 07.10.2020 року позивачем, дату роздрукування постанови про арешт коштів боржника від 09.06.2020 року із сайту Автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors).

Тобто, у даному випадку неможливо встановити чи дотримано позивачем строк звернення до суду, який визначено ст. 287 КАС України.

Слід зазначити, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року по справі №706/1272/14-ц висловлена позиція щодо необхідності доведення учасниками справи обставин пропуску строку звернення до суду.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини."

Верховний Суд у постанові від 20.11.2018 р. у справі № 907/50/16, зокрема вказав, що позовна давність не є інститутом процесуального права і не може бути відновлена. Позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Отже, у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду слід відмовити.

Також, відповідно до частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (надалі - Закон № 3674).

Частиною 2 ст. 4 Закону №3674-VI визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою-підприємцем розмір ставки судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14 листопада 2019 року №294-ІХ встановлено розмір прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб на 2020 рік, а саме у місячному розмірі з 1 січня - 2102 гривень.

Отже, розмір судового збору за подання позивачем до адміністративного суду вказаного позову становить 840 грн. 80 коп.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду докази сплати судового збору у розмірі 840,80 грн. сплаченого на наступні реквізити:

Отримувач коштів: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989253

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA 4004008

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Водночас, судовий збір позивачем не сплачено, при цьому, позивач просить її звільнити від сплати судового збору з огляду на відсутність доходів через накладення арешту на банківський рахунок, на який нараховується пенсія.

Розглянувши вказане клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

За приписами ч.1 ст.8 Закону України Про судовий збір встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення позивача сплати судового збору за подання означеної позовної заяви, суд з урахуванням правових позицій, викладених у постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 23.01.2015р. №2 Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011року №3674-УІ Про судовий збір, а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016р. №2 виходить із того, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Згідно з п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Між тим, позивачем не надано до суду відповідних письмових доказів, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (2019 рік), на надано документ, з якого можна буде визначити сукупний розмір її доходу за попередній рік (зокрема відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків за рік, що передує зверненню до суду, які надаються органами Державної податкової служби тощо), або документ про сплату судового збору.

Аналогічна правова позиція узгоджується в ухвалі Верховного Суду від 10.10.2019 року по справі №215/3329/19.

Будь-яких інших доказів на обґрунтування свого клопотання про звільнення від сплати судового збору, які б свідчили про неможливість сплати судового збору, позивач не надала.

З огляду на викладене, суддя не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, а тому клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору не належить задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України установлено що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відтак, позивачу слід надати суду вмотивовану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням підстав для поновлення такого строку та відповідні докази щодо дати обізнаності позивача стосовно накладення арешту на банківський рахунок, який відкрито на її ім`я у АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_1 та на який відкрита банківська картка № НОМЕР_2 ; дати отримання листа приватного виконавця Павелків Т.Л. від 07.10.2020 року позивачем, дати роздрукування постанови про арешт коштів боржника від 09.06.2020 року із сайту Автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors).

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, про залишення адміністративного позову без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали (ч. 2 ст. 169 КАС України).

На підставі наведеного та керуючись ст. 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку звернення до суду, які вказані в заяві про поновлення строку ОСОБА_1 .

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду:

- докази сплати судового збору у розмірі 840,80 грн. сплаченого на наступні реквізити:

Отримувач коштів: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989253

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA 4004008

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа);

- вмотивовану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням підстав для поновлення такого строку та відповідні докази щодо отримання дати обізнаності позивача (коли саме стало відомо про арешт, дата, місяць та число) стосовно накладення арешту на банківський рахунок, який відкрито на її ім`я у АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_1 та на який відкрита банківська картка № НОМЕР_2 ; дати отримання листа приватного виконавця Павелків Т.Л. від 07.10.2020 року позивачем (коли саме стало відомо про арешт, дата, місяць та число), дати роздрукування постанови про арешт коштів боржника від 09.06.2020 року (коли саме стало відомо про арешт, дата, місяць та число) із сайту Автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors).

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Прудник