Справа № 826/10289/18
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Парінова А.Б.,

Беспалова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 квітня 2020 року (прийняте за наслідком розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження, суддя Мазур А.С.) у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Бета Лайт" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними дії, скасування податкового повідомлення-рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бета Лайт" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просило:

- визнати протиправним дії Державної фіскальної служби України Головного управління ДФС у м. Києві, скасувати податкове повідомлення - рішення № від 25.06.2018 на суму грошового зобов`язання у 183 931, 50 грн. в повному обсязі;

- визнати протиправним дії Державної фіскальної служби України Головного управління ДФС у м. Києві щодо проведення перевірки та складання акту № 122/26-15-14-07-01-10/38510784 від 01.06.2018;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України Головного управління ДФС у м. Києві відновити показники податкової звітності ТОВ «БЕТА ЛАЙТ» у період з 01.01.2014 по 29.07.2016 включно;

- заборонити Державній фіскальній службі України Головного управління ДФС у м. Києві використовувати акт №122/26-15-14-07-01-10/38510784 від 01.06.2018 та податкове повідомлення - рішення від 25.06.2018.

Позивач як підставу позову вказував те, що у контролюючого органу не було правових підстав для проведення документальної позапланової перевірки, а відомості викладені в акті є хибними, оскільки позивач не мав господарських відносин із підприємствами, які зазначені в акті, а відтак, вищевказане призвело до протиправного прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 квітня 2020 року позовні вимоги задоволено частково; визнано протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві щодо проведення перевірки та складання акта № 122/26-15-14-07-01-10/38510784 від 01.06.2018; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 25.06.2018, винесене Головним управління Державної фіскальної служби України у м. Києві на суму 183 931, 50 грн.; в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Головне управління Державної податкової служби у місті Києві (як правонаступник відповідача) подало апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.04.2020 та постановити рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної податкової служби у місті Києві вказує, що відповідно до п. 78.1 ст. 78 ПКУ документальна позапланова винна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки. В акті перевірки зазначено, що перевірка проводилась у зв`язку із надходженням ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва Демидовської А.І. від 01.08.2016 у справі №760/6919/16-к, винесеної в рамках кримінального провадження від 08.12.2015 №0000630 за ознаками кримінальних правопорушень, а враховуючи факт допущення позивачем посадових осіб контролюючого органу до перевірки, у спірних правовідносинах актом, що має певні правові наслідки, породжує права та обов`язки для платника податків, є рішення податкового органу (акт індивідуальної дії), прийняте за результатами проведеної перевірки.

Апелянт вказує, що позивачем не надано для перевірки документи, що стосуються фінансово-господарських відносин позивача із ТОВ «ЄС «Європейська-фасадна компанія», ТОВ «СТ Мідл», ТОВ «Коралсіті», ТОВ «Малаві», ТОВ «Форест Таун», крім того, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.08.2016 по праві №760/6919/16-к встановлено, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № №0000630 допитано ряд осіб, які рахуються керівниками та засновниками ТОВ «ЄС «Європейська-фасадна компанія», ТОВ «СТ Мідл», ТОВ «Коралсіті», ТОВ «Малаві», ТОВ «Форест Таун», зокрема, останніми було повідомлено про непричетність до реєстрації та фінансово-господарської діяльності підприємств. Крім того, згідно отриманих відповідей від ДПІ за місцями реєстрації вищевказаних підприємств встановлено, що підприємства за місцями реєстрацій не знаходяться, зареєстровані на осіб, які до їх діяльності відношення не мають. До того ж, зазначені підприємства, входять до складу однієї транзитно-конвертаційної групи.

27.10.2020 до суду апеляційної інстанції від товариства з обмеженою відповідальністю "Бета Лайт" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просить відмовити в задоволені в повному обсязі апеляційної скарги та залишити рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 квітня 2020 року без змін.

Крім того, в апеляційній скарзі Головного управління Державної податкової служби у місті Києві міститься клопотання про заміну сторони відповідача правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1. Реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2.

Відповідно до Переліку територіальних органів Державної податкової служби, що утворюються утворено Головне управління ДПС у м. Києві, а відповідно до Переліку територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються, до Головного управління ДПС у м. Києві приєднано Головне управління ДФС у м. Києві.

До Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис № 1 086626 від 30.07.2019 про державну реєстрацію Головного управління ДПС у м. Києві.

Згідно із розпорядженням Кабінету Міністрів України № 682-р від 21.08.2019 функції і повноваження Державної фіскальної служби з реалізації державної податкової політики, державної політики із адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби із правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань припинено, а контроль за дотриманням таких функцій та повноважень покладено на Державну податкову службу згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 р. N 227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" (Офіційний вісник України, 2019 р., N 26, ст. 900).

В контексті вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для заміни Головного управління ДФС у м. Києві на Головне управління ДПС у м. Києві в порядку правонаступництва.

Щодо заявленого апелянтом клопотання про виклик в судове засідання у якості свідка громадянку ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 з метою надання пояснень відносно здійснення підприємством ТОВ «Малаві» (код 39861589) фінансово-господарської діяльності, колегія суддів зазначає, що матеріали справи містять письмові докази з приводу обставин, які слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, а тому в даному випадку відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про виклик та допит свідка.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/6919/16-к від 01.08.2016, винесеною за клопотанням слідчого з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Київській області, в межах матеріалів кримінального провадження №0000630 від 08.12.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, було задоволено клопотання та надано дозвіл на проведення у кримінальному провадженні №0000630 позапланової документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства України, в тому числі ТОВ «Бета Лайт».

Відповідно до наказу ГУ ДФС у м. Києві від 14 травня 2018 року №8385 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Бета Лайт» (код 38510784)» відповідно до п.п.75.1.2 п. 75.1. ст. 75, п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України та у зв`язку із надходженням ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва Демидовської А.І. від 01.08.2016 у справі №760/6919/16-к, винесеної в рамках кримінального провадження від 08.12.2015 №0000630 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст.190 Кримінального кодексу України призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Бета Лайт» за період з 01.01.2014 по 29.07.2016 тривалістю 5 робочих днів з 18.05.2018 по дату завершення переврки.

На підставі наказу від 14.05.2018 №8385 у період з 18.05.2018 по 24.05.2018 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Бета Лайт» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Акротус-Систем», ТОВ «Арнад плюс», ТОВ «Ренесанс Славія Інвестмент», ТОВ «Драйв Денс Київ», ТОВ «ТІК Енергія», ТОВ «Біо Плюс», ТОВ «Світ Фуд», ТОВ «Металлсервіс Україна», ТОВ «Фондор Груп», ТОВ «СТ Мідл», ТОВ «Гран Бутік», ТОВ «Арабі кус», ТОВ «Барбадос ЛТД», ТОВ «Бром форс», ТОВ «Інтер Технолоджі», ТОВ «Елістар Компані», ТОВ «Марино Торг», ТОВ «Домініка Трейд», ТОВ «ТОВ «Бурж Ком», ТОВ «Бурбон Трейд», ТОВ «Вендер Проджект», ТОВ «Корал сіті», ТОВ «ВТК Сиріус», ТОВ «Мол грант», ТОВ «Мідленд Інвест», ТОВ «Гард Комьюніті», ТОВ «Білд Комьюніті», ТОВ «ТОВ «Бест Комьюніті», ТОВ «Консалтком», ТОВ «Ленсі Груп», ТОВ «Макао Союз», ТОВ «Ареал Софт Груп», ТОВ «Компанія Інвест Гарант», ТОВ «Кортес-плюс», ТОВ «Форест-таун 2015», ТОВ «Олмофо», ТОВ «Профбудкомплекс», ТОВ «ЄС Європейська будіельно-фасадна компанія», ТОВ «Енкод Констракшн», ТОВ «ТК Спектр», ТОВ «Фреш продакшн», ТОВ «Маджестик Лайн», ТОВ «Аматора», ТОВ «Сафарс», ТОВ «Альтерсвіфт», ТОВ «Врожай 2015», ТОВ «Стандарт промбуд», ТОВ «РЗХ Лімітед», ТОВ «Малаві», ТОВ «Наполі Груп», ТОВ «Багіра Фінанс», ТОВ «ІК «Дельта», ТОВ «Голд Трейд ТОВ «Шериф комфорт», ТОВ «Сурінам плюс», «Промомаркетгруп», ТОВ «БК «Нові Горизонти», ТОВ «Нова Горизонти», ТОВ «Нова Перспектива-2015», ТОВ «Інгер Буд», ТОВ «Будівельні технології «Кразбуд», ТОВ «Інтербілд Комьюніті», ТОВ «Ека Строй Плюс», ТОВ «Підлога-Бетон», ТОВ «Біз-лайн», ТОВ «ТД «Метрокепітал», ТОВ «Сільник», ТОВ «Фоса - Інтернешнл», ТОВ «Панорама-Скай», ТОВ «Омелюх груп», ТОВ «БК «Профбуд-2015», ТОВ «Гранді плюс», ПП «Будпостач-Закарпаття», ТОВ «Салем ЛТД», ТОВ «Аргенто Україна», ТОВ «Алтіма Трейд» за період з 01.01.2014 по 29.07.2016.

Актом від 01.06.2018 №122/26-15-14-07-01-10/38510784 про результати документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Бета Лайт» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "ЄС" Європейська будівельно-фасадна компанія" (код 36850050), ТОВ "СТ Мідл" (код 39165685), ТОВ "Коралсіті" (код 39472352), ТОВ "Малаві" (код 398б1589)-ТОВ "Форест-Таун 2015" (код 39882090) за період з 01.01.2014 по 29.07.2016 встановлено наступні порушення:

- п.п. 134.1.1. п. 134.1 от. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток за період з 01.01.2015 по 29.07.2016 на загальну суму 183 791 гривень, у тому числі: за 2015 рік у сумі 134 668 грн.; за 2016 рік у сумі 49 123 гривень;

- п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість за період з 01.01.2014 по 29.07.2016 на загальну суму 186 682 гривень, у тому числі: за травень 2015 року у сумі 64 061 грн.; за червень 2015 року у сумі 1839 грн.; за листопад 2015 року у сумі 83731 грн.; за червень 2016 року у сумі 21295 грн.; за липень 2016 року у сумі 15756 гривень, а також завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 17530 гривень за липень 2016 року.

- п. 44.1 ст. 44, п. 85.2. ст. 85 Податкового кодексу України в частині ненадання посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані із предметом перевірки.

25.06.2018 на підставі акту документальної позапланової виїзної перевірки 01.06.2018 №122/26-15-14-07-01-10/38510784 винесено податкове повідомлення - рішення № від 25.06.2018, форми «Р» за платежем: податок на додану вартість у сумі 183 932, 50 грн.

Не погоджуючись із прийнятими відповідачем рішеннями та результатами перевірки, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що:

- термін дії ухвали слідчого судді становив один місяць з моменту її постановлення та на момент винесення наказу про проведення документальної позапланової перевірки (14.05.2018) такий закінчився, а отже проведення перевірки поза межами строку дії вказаної ухвали є протиправним;

- ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01.08.2016 №760/6919/16-к скасована ухвалою Київського апеляційного суду від 19.12.2018;

- позапланова документальна перевірка є протиправною та такою, що нівелює її результати.

- наказ №8385 від 14.05.2018 є протиправним, отже, акт перевірки отриманий в результаті документальної позапланової виїзної перевірки є неналежним доказом, а тому податкове повідомлення - рішення № від 25.06.2018 підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час призначення позапланової документальної перевірки) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Згідно з підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (на який міститься посилання в наказі про призначення перевірки), документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Отже, підставою для прийняття контролюючим органом наказу про проведення документальної позапланової перевірки у відповідності до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України є, зокрема, отримання податковим органом рішення слідчого судді про призначення перевірки, а не про надання дозволу на проведення перевірки.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття Головним управлінням ДФС у м. Києві наказу від 14 травня 2018 року №8385 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Бета Лайт» (код 38510784)» є ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.08.2016 у справі №760/6919/16-к, винесеної в рамках кримінального провадження від 08.12.2015 №0000630 про надання дозволу на проведення позапланової документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства України, зокрема, ТОВ «Бета Лайт» при взаємовідносинах з певними суб`єктами господарювання за період з 01.01.2014 по 29.07.2016.

Таким чином, приймаючи спірний наказ про призначення перевірки gозивача на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу про проведення перевірки, контролюючий орган діяв всупереч вимог підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Аналогічна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 813/1302/16.

Крім того, за своїм характером призначення документальної позапланової перевірки на підставі рішення суду може розцінюватися як заходи забезпечення кримінального провадження, а також як специфічна слідча (розшукова) дія (статті 91, 92, 93 Кримінального процесуального кодексу України).

Проведення перевірки податковим органом в межах кримінальної справи на виконання ухвали, зокрема слідчого судді, є самостійною підставою її проведення, результати якої є доказом в кримінальному провадженні.

Згідно з частиною першою статті 132 Кримінального процесуального кодексу України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 164 Кримінального процесуального кодексу України в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено, зокрема, строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали.

Сплив строку дії ухвали постановленої в порядку кримінально-процесуального законодавства для забезпечення кримінального провадження в частині збирання доказів, свідчить про припинення дії такої для осіб, яких вона стосувалась і вчинення будь-яких дій на реалізацію такої, поза межами строку у ній зазначеному, не має правових підстав.

Наведений висновок щодо застосування вказаних правових норм викладений у постанові Верховного Суду від 05 листопада 2019 року у справі № 810/615/17.

За своїм змістом, наданий ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.08.2016 у справі №760/6919/16-к дозвіл на проведення перевірки згідно статті 93 КПК України є заходом кримінального провадження, який відповідно до статті 164 згаданого Кодексу не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали.

Відтак, на момент прийняття Головним управлінням ДФС у м. Києві наказу від 14 травня 2018 року №8385 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Бета Лайт» (код 38510784)» строк дії цієї ухвали суду від 01.08.2016 сплинув 01.09.2016.

У контексті наведеного судова колегія вважає за необхідне підкреслити, що у справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Системний аналіз наведених норм у своїй сукупності дає підстави для висновку, що акт перевірки, отриманий в результаті документальної виїзної перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених ч. 2 ст. 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками незаконної перевірки на підставі висновків акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 810/1438/17.

За таких обставин, колегія суддів, не обговорюючи питання щодо правильності висновків перевірки, приходить до висновку про необхідність визнання протиправним та скасування прийнятих за її наслідками оскаржуваних індивідуальних актів, як таких, що ухвалені на підставі недопустимих доказів.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлену вище відсутність правових підстав для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з огляду на не набуття контролюючим органом повноважень на проведення перевірки, судова колегія приходить до висновку про правильність твердження Окружного адміністративного суду міста Києва про необхідність часткового задоволення позову: визнання протиправними дій Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві щодо проведення перевірки та складання акту № 122/26-15-14-07-01-10/38510784 від 01.06.2018; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 25.06.2018.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність та необґрунтованість задоволених позовних вимог з огляду на те, що перевірка вже проведена контролюючим органом, а підприємство не скористалося правом на недопуск посадових осіб колегія суддів відхиляє, оскільки посадовими особами ГУ ДФС у Київській області було порушено процедуру проведення документальної позапланової виїзної перевірки, яка передбачена вимогами чинного на той час законодавства, що тягне за собою визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків її проведення.

При цьому, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що у указаній вже вище постанові Верховного Суду від 05.11.2019 у справі №810/615/17 суд підкреслив, що дотримання посадовими особами контролюючого органу законодавчо установлених обмежень щодо призначення податкової перевірки є обов`язковою передумовою реалізації податковим органом права на проведення перевірки. Передбачене пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України право платника не допустити посадових (службових) осіб до перевірки є лише додатковою гарантією захисту прав платника у сфері публічного права, яким платник вправі скористатися на власний розсуд.

Крім того, у постанові від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Системний аналіз наведених норм у своїй сукупності дає підстави для висновку, що акт перевірки, отриманий в результаті документальної невиїзної перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених ст. 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками незаконної перевірки на підставі висновків акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі №810/1438/17, від 05.03.2019 у справі №818/3887/15, від 14.05.2019 у справі №813/8011/14.

Таким чином, оцінюючи відповідність дій Головного управління ДФС у м. Києві щодо проведення перевірки на підставі наказу від 14 травня 2018 року №8385 та складання акту № 122/26-15-14-07-01-10/38510784 від 01.06.2018 приписам частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які закріплюють матеріально-правові засади діяльності суб`єкта владних повноважень, суд апеляційної інстанції приходить висновку, що оскаржувані дії та рішення ГУ ДФС у м. Києві прийнято не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а відтак, є протиправними.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в частині відмови у задоволенні позовних вимог, та апеляційна скарга не містить жодних доводів чи заперечень щодо таких вимог, то в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7 , відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Відтак, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не спростовують висновків суду першої інстанції, а, відтак, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді А. Б. Парінов

О. О. Беспалов