Справа № 235/6716/20
Суддя: Величко О. В.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/235/43/20
Справа №235/6716/20
30 листопада 2020 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
в складі: головуючого судді Величко О.В.
при секретарі - Алфьорової І.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Покровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Губко Олександра Івановича про визнання протиправним дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Губко Олександра Івановича про визнання протиправним дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що постановою серії БАА № 246033 в справі про адміністративне правопорушення від 03.10.2020 року інспектором Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., про що на місці було вручено зазначену постанову.
Згідно постанови від 03.10.2020 року ОСОБА_1 керував автомобілем MAZDA 323 в м. Покровськ по вул. Шевченко, який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив вимоги п. 31.3 Б ПДР України. Вважає, що дана постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки ПДР ним не порушувались , транспортний засіб не підпадає під перелік обов`язкового технічного огляду, жодної діяльності щодо перевезення пасажирів ним не здійснюється. Мої усні пояснення з приводу того, що автомобіль не підлягає технічному огляду, не були взяті до уваги. Позивач просить визнати дії інспектора Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Губко О.І. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, протиправними, скасувати постанову серії БАА № 2460-33 від 03.10.2020 року інспектора Селидівського ВП покровського ВП ГУНП в Донецькій області Губко О.І. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП України.
Відповідач не скористався правом відзиву на позовну заяву, передбачене ст. 162 КАС України.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.
Судом встановлено, що згідно постанови серії БАА № 246033 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобомMAZDA 323, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , 03.10.2020 року о 01 год 15 хв. керував зазначеним автомобілем , який підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3 Б ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП. ( а.с. 5).
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 є власником транспортного засобуMAZDA 323, реєстраційний номер НОМЕР_1 ( а.с. 7).
Позивач по справі ОСОБА_1 на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_3 керував транспортним засобомMAZDA 323, реєстраційний номер НОМЕР_1 ( а.с. 7).
Постанова підписана інспектором СП Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Губко О.І.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна(умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до частини третьої статті 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 31.3 б Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Статтею 29 вказаного нормативного акту встановлено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про дорожній рух" технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Поняття обов`язковості технічного контролю транспортних засобів розкрито положеннями статті 35 Закону України "Про дорожній рух". Зокрема, обов`язковому технічному контролю підлягають транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до чт. 35 Закону України « Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України";

Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Обов`язковий технічний контроль транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та зареєстрованих територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, здійснюють суб`єкти проведення обов`язкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища.

Перелік обладнання, необхідного для одержання права на здійснення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, а також документів, що подаються суб`єктами проведення обов`язкового технічного контролю для одержання такого права, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:

для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

Аналіз статті 35 Закону України "Про дорожній рух" дає підстави для висновку про те, що обов`язковому технічному контролю підлягають автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. Тобто, однією з визначальних обставин є мета фактичного використання автомобіля для перевезення пасажирів - з метою отримання прибутку.

Аналогічна правова норма закріплена в Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого Постановою КМУ від 30.01.2012 року за № 137, відповідно до якого порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі - Порядок) визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того факту, що транспортний засіб MAZDA 323, реєстраційний номер НОМЕР_1 використовувався позивачем як таксі , з метою перевезення пасажирів або з метою отримання прибутку.

Окрім того, ухвалою суду від 27.10.2020 року у відповідача суб`єкта владних повноважень витребувані належним чином засвідчена копія постанови про накладення адміністративного стягнення та додані до неї матеріали.

Ухвала суду отримана відповідачем 03.11.2020 року ( а.с. 27), проте станом на 19.11.2020 року не виконана.

Відповідно до ст. 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ПДР, за що передбачена відповідальність КУпАП. .

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання дій інспектора Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Губко О.І. щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправними; скасування постанови серії БАА № 246033 від 03.10.2020 року інспектора Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Губко О.І. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст.121 КУпАП України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктам владних повноважень всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області підлягає поверненню судовий збір в сумі 420,40 грн. на користь позивача ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 КУпАП, ст. ст. 2. 9, 11, 12, 86, 99, 100, 159, 160, 162, 163, 186, 247,251, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Губко Олександра Івановича про визнання протиправним дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Губко Олександра Івановича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Скасувати постанову серії БАА № 246033 від 03.10.2020 року інспектора Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Губко Олександра Івановича про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст.121 КУпАП .

Стягнути з Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесений судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач : ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , інспектор Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області, м. Селидове, вул. Пушкіна, 7.

Суддя: