Справа № 140/13120/20
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року ЛуцькСправа № 140/13120/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП-ОЙЛ» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області, позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП-ОЙЛ» (далі - ТзОВ «ВІП-ОЙЛ», відповідач) про стягнення податкового боргу з рахунків платника податків у банках в сумі 24390,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконує вимоги податкового законодавства щодо своєчасності сплати податків в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України (далі - ПК України). За відповідачем обліковується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб в загальному розмірі 24390,03 грн.

Позивач надіслав відповідачу податкову вимогу № 14095-17 від 20.09.2017, проте вказані заходи не спричинили погашення податкового боргу відповідачем.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20, пункту 95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків на суму податкового боргу або його частини.

Позивач просить стягнути із банківських рахунків ТзОВ «ВІП-ОЙЛ» податковий борг в сумі 24390,03 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 35).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 22.10.2020 (а. с. 53-55) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні. При цьому, зазначає, що ТзОВ «ВІП-ОЙЛ» в адміністративному порядку було подано скаргу на податкове повідомлення-рішення від 15.08.2017 № , яке рішенням ДФС України про результати розгляду скарги від 16.11.2017 № 26426/6/99-99-11-03-01-25 залишено без змін. Проте, з огляду на те, що рішення від 09.10.2017 про продовження строку розгляду скарги позивачу не надсилалося, тому скарга є такою, що повністю задоволена на користь платника податків.

Крім того, розмір податкового боргу був визначений рішенням Господарського суду Волинської області від 21.03.2018 по справі № 903/686/17 та повністю сплачений.

24.11.2020 до суду надійшли додаткові пояснення, у яких позивач вказує, що до стягнення заявлений податковий борг в сумі 24903,03 грн., з урахуванням сплати коштів згідно з платіжним дорученням від 24.04.2018 № 401 в сумі 7298,58 грн., а покликання відповідача на рішення Господарського суду Волинської області від 21.03.2018 по справі № 903/686/17 є безпідставним, оскільки у межах вказаної господарської справи була стягнута заборгованість за договором оренди, тоді як у цій справі заявлено до стягнення податковий борг, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень (а. с. 68).

Інших заяв по суті справи від учасників справи до суду не надходило.

Суд також звертає увагу, що у відзиві на позовну заяву відповідач поставив питання щодо витребування з Господарського суду Волинської області справи № 903/686/17. Проте, оскільки заяви та клопотання подаються до суду окремо в письмовій формі з дотриманням вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а відповідач вказаних вимог не дотримав, підстави вирішувати по суті ухвалою суду питання про витребування справи були відсутні.

Ухвалою суду від 16.10.2020 заяву ТзОВ «ВІП-ОЙЛ» проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження залишено без задоволення (а. с. 49-50).

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 КАС України дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами, з урахуванням строків, визначених статтею 258 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ТзОВ «ВІП-ОЙЛ» зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку як платник податків, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 21.06.2019 № (а. с. 3-5), має відкриті рахунки в банківських установах (а. с. 6).

Станом на 04.09.2020 за відповідачем обліковується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у загальній сумі 24390,03 грн., про що зазначено ГУ ДПС у Волинській області в інформаційній довідці про наявність податкового боргу (а. с. 6), в розрахунку сум податкового боргу ТзОВ «ВІП-ОЙЛ» (а. с. 7) та підтверджується зворотнім боком облікової картки платника по вказаному платежу (а. с. 19-22).

Податковий борг з орендної плати з юридичних осіб виник внаслідок несплати грошових зобов`язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями № від 15.08.2017 на суму 68715,44 грн., № від 27.07.2018 на суму 1459,70 грн. (а. с. 9, 15). Крім того, за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань нарахована пеня в сумі 889,26 грн., та у зв`язку з переплатою в сумі 39375,86 грн., податковий борг з орендної плати з юридичних осіб становить 24390,03 грн., в т. ч.: недоїмка 23500,77 грн., пеня 889,26 грн.

Позивач відповідно до статті 59 ПК України надіслав відповідачу податкову вимогу за формою «Ю» від 20.09.2017 № 14095-17, яка була вручена платнику 03.10.2017 (а. с. 8).

Згідно із підпунктами 14.1.39, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:

грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За приписами пунктів 95.1 - 95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Отже, оскільки за відповідачем обліковується податковий борг, щодо якого не надано доказів його сплати, вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом прийняття рішення про стягнення податкового боргу у вказаному вище розмірі з рахунків платника податків у банках.

При цьому, суд не бере до уваги доводи відзиву на позовну заяву, з огляду на таке.

Так, рішенням Господарського суду Волинської області від 21.03.2020 у справі № 903/686/17 за позовом Маневицької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Маневицької районної державної адміністрації, Цмінівської сільської ради до ТзОВ «ВІП-ОЙЛ» про стягнення 7298,51 грн., розірвання договору оренди землі від 21.11.2007 та повернення земельної ділянки позов задоволено повністю, зокрема, стягнуто з ТзОВ «ВІП-ОЙЛ» на користь Цмінівської сільської ради 7298,51 грн. заборгованості (а. с. 59-62).

Тобто, у межах вказаної господарської справи № 903/686/17 була стягнута заборгованість за договором оренди, тоді як у цій справі заявлено до стягнення податковий борг, який виник з інших підстав, а саме на підставі податкових повідомлень-рішень № від 15.08.2017 на суму 68715,44 грн., № від 27.07.2018 на суму 1459,70 грн., а сплачені відповідачем кошти в сумі 7298,51 грн. (які стягнуті за рішенням Господарського суду Волинської області від 21.03.2020 у справі № 903/686/17) враховані при обрахунку податкового боргу у цій справі.

Крім того, суд враховує, що податкові повідомлення-рішення № від 15.08.2017 та № від 27.07.2018 ТзОВ «ВІП-ОЙЛ» в судовому порядку не оскаржило, а визначені у них суми грошових зобов`язань є узгодженими. При цьому, рішенням ДФС України від 09.10.2017 було продовжено до 16.11.2017 строк розгляду скарги ТзОВ «ВІП-ОЙЛ» на податкове повідомлення-рішення № від 15.08.2017 із направленням його копії платнику (а. с. 71-72), а рішенням ДФС України від 16.11.2017 залишено без змін податкове повідомлення-рішення № від 15.08.2017, а скарга платника податків - без задоволення (а. с. 69). При цьому, суд звертає увагу, що якщо відповідач вважає, що його скарга на податкове повідомлення-рішення № від 15.08.2017 є задоволеною з огляду на неотримання рішення про продовження строку розгляду скарги, він мав право з вказаних підстав звернутися до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Проте, доказів скасування в судовому порядку зазначених вище податкових повідомлень-рішень до суду не подано.

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, оскільки у цій справі задоволено позов суб`єкта владних повноважень, тому судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в сумі 2102,00 грн. згідно із платіжним дорученням від 11.09.2020 № 1402 (а. с. 33) з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП-ОЙЛ» (43018, Волинська область, м. Луцьк, вул. Львівська, 152 В, ідентифікаційний код 34524107) у банках, що обслуговують такого платника податків, податковий борг в загальному розмірі 24390 гривень 03 копійки (двадцять чотири тисячі триста дев`яносто гривень три копійки).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх