Справа № 640/4895/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4895/19 Суддя першої інстанції: Бояринцева М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алай» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алай» до Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Алай» (далі - позивач та/або ТОВ «Алай») з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач та/або контролюючий орган/ГУ ДФС у м. Києві) та просить суд визнати протиправними дії по проведенню документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Алай» за період з 01.01.2015 року по 30.09.2018 рік.

Мотивуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення контролюючим органом порядку проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Алай». Окрім цього, позивач вказує про наявність відомого йому лише одного наказу ГУ ДФС у м. Києві № 17096 від 19.11.2018 року щодо проведення документальної планової виїзної перевірки із тривалістю 10 робочих днів, однак контролюючим органом за відсутності наказу на проведення перевірки, закінчення строків проведення перевірки визначних наказом № 17096 від 19.11.2018 року, відсутності правових підстав для повторної перевірки за період з 01.01.2015 року по 30.09.2018 рік здійснено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Алай».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.10.2020 р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тими ж підставами, що й позовна заява.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2020 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.11.2018 року Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято наказ № 17096 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Алай», яким наказано провести документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Алай» з 30.11.2018 року по дату завершення перевірки, тривалістю 10 робочих днів. Перевірку провести з метою дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 року по 30.09.2018 рік, валютного за період з 01.01.2015 року по 30.09.2018 рік, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 року по 30.09.2018 рік (далі - наказ № 17096).

19.11.2018 року контролюючим органом вручено генеральному директору ТОВ «Алай» повідомлення №549/26-15-14-01-03, наказ №17096.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи ГУ ДФС у м. Києві сформовано 29.11.2018 року направлення на перевірку №2007/26-15-14-01-03, направлення №2006/26-15-14-01-03, направлення №2981/26-15-14-03-04 та від 05.12.2018 року №3450/26-15-14-06-05.

29.11.2018 року до ГУ ДФС у м. Києві надійшло звернення ТОВ «Алай» вих. № 137 від 28.11.2018 року з проханням відкласти терміни перевірки до моменту виходу на роботу посадових осіб підприємства.

Судом встановлено, що 30.11.2018, 03.12.2018 та 04.12.2018 з метою здійснення перевірки та ознайомлення посадових осіб з направленнями контролюючим органом було здійснено виїзди на податкову та фактичну адресу та встановлено, що посадові особи не знаходяться за місцем знаходження підприємства, про було складено акт від 30.11.2018 року №2196/26-15-14-01-03, акт від 03.12.2018 року №2204/26-15-14-01-03, акт від 05.12.2018 року №2206/26-15-14-01-03.

05.12.2018 року до контролюючого органу надійшло повідомлення про втрату бухгалтерської документації та перенесення строків початку проведення перевірки.

Наказом Головного управління ДФС у м. Києві від 19.12.2019 року №18387 «Про перенесення терміну проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Алай» наказано перенести термін проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Алай» з 19.12.2018 року до дати відновлення та надання документів у межах термінів визначених пунктом 44.5 статті 44 Податкового кодексу України (кінцева дата відновлення документів - 18.03.2019 року).

Вказаний наказ отримано директором ТОВ «Алай» 19.12.2018 року.

Між тим, як повідомлено контролюючим органом 19.03.2019 року було здійснено виїзд на фактичну адресу ТОВ «Алай» і вручено направлення на перевірку №2007/26-15-14-01-03 від 29.11.2018 року, направлення на перевірку від 29.11.2018 року №2006/26-15-14-01-03, направлення на перевірку від 29.11.2018 року №2981/26-15-14-03-04 та направлення на перевірку від 05.12.2018 року №3450/26-15-14-06-05 директору позивача особисто, про що міститься підпис останнього у відповідних направленнях.

В подальшому, ГУ ДФС у місті Києві сформовано наступні запити: №1 про надання документів (копій документів) від 19.03.2019 року; №2 про надання документів (копій документів) від 19.03.2019 року; №3 про надання документів (копій документів) від 19.03.2019 року; №53926/10/26-15-14-01-06 від 25.03.2019 року (про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень); №1 про надання документів (копій документів) від 26.03.2019 року; №4 про надання документів (копій документів)) від 26.03.2019 року; №5 про надання документів (копій документів) від 26.03.2019 року; №6 про надання документів (копій документів) від 01.04.2019 року; №59836/10/26-15-14-01-06 від 01.04.2019 року (про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)); №7 про надання документів (копій документів) від 01.04.2019 року.

Окрім цього, 22.03.2019 року відповідачем складено акт №456/26-15-14-01-06/35648326 про ненадання або надання не в повному обсязі документів (її копій), пояснень, довідок та інформації; акт від 26.03.2019 року №480/26-15-14-01-06/35648326 про ненадання або надання не в повному обсязі документів (її копій), пояснень, довідок та інформації; акт від 28.03.2019 року №499/26-15-14-01-06/35648326 про ненадання або надання не в повному обсязі документів (її копій), пояснень, довідок та інформації; акт від 29.03.2019 року №500/26-15-14-01-06/35648326 про ненадання або надання не в повному обсязі документів (її копій), пояснень, довідок та інформації; акт від 01.04.2019 року №504/26-15-14-01-06/35648326 про ненадання або надання не в повному обсязі документів (її копій), пояснень, довідок та інформації; від 08.04.2019 року №534/26-15-14-01-06/35648326 про ненадання або надання не в повному обсязі документів (її копій), пояснень, довідок та інформації; від 02.04.2019 року №511/26-15-14-01-06/35648326 про ненадання або надання не в повному обсязі документів (її копій), пояснень, довідок та інформації; від 03.04.2019 року №513/26-15-14-01-06/35648326 про ненадання або надання не в повному обсязі документів (її копій), пояснень, довідок та інформації; акт від 04.04.2019 року №522/26-15-14-01-06/35648326 про ненадання або надання не в повному обсязі документів (її копій), пояснень, довідок та інформації; від 05.04.2019 року №526/26-15-14-01-06/35648326 про ненадання або надання не в повному обсязі документів (її копій), пояснень, довідок та інформації.

Слід вказати, що представником позивача у відповіді на відзив на позовну заяву вказано про те, що перевірка є правомірною, оскільки включена в план-графік, про що повідомлено ТОВ «Алай» відповідним повідомленням від 19.11.21018 року та наказом від 19.11.2018 року про призначення перевірки, а в подальшому здійснено перенесення строків перевірки наказом від 19.12.2018 року, яка поновлена 19.03.2019 року.

Однак, ТОВ «Алай» посилаючись на положення п. 81.1 ст. 81 ПК України вказує про відсутність прийнятого відповідачем розпорядчого акту протягом періоду з 30.11.2018 року по 13.12.2018 рік, з огляду на що вважає відсутніми правові підстави для здійснення документальної планової виїзної перевірки з 19.03.2019 року.

Зазначене і зумовило звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ГУ ДФС у м. Києві не було допущено порушень п. 81.1 ст. 81 ПК України.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно із положеннями підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Положеннями пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

У відповідності до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна планова перевірка, в контексті положень пункту 77.1 статті 77 ПК України, повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Згідно із пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відповідно до пункту 82.1 статті 82 ПК України тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.

Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів.

Згідно із пунктом 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Між тим, у відповідності до пункту 44.5 статті 44 ПК України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до висновку, що загальний строк здійснення документальної планової виїзної перевірки щодо суб`єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів, який може бути продовжений за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів та/або за рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу до дати відновлення та надання платником податків документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків у відповідності до пункту 44.5 статті 44 ПК України.

Судом першої інстанції визнано необґрунтованими доводи позивача щодо неправомірності призначення документальної планової виїзної перевірки і подальшого перенесення строків її проведення у зв`язку із втратою ним первинних бухгалтерських документів, оскільки в матеріалах справи міститься повідомлення ТОВ «Алай» про втрату первинних документів, яке надійшло до контролюючого органу 05.12.2018 року, тоді як наказ щодо перенесення строків здійснення документальної планової виїзної перевірки позивача, у зв`язку із втратою ним первинних документів прийнято 19.12.2018 року.

Суд першої інстанції зауважив, що наказ від 19.12.2018 року дійсно прийнято за межами строків проведення перевірки, визначених наказом №17096 (13.12.2018 року), однак відповідне повідомлення ТОВ «Алай» надійшло до ГУ ДФС у м. Києві 05.12.2018 року, тобто, в межах строку проведення перевірки, визначених наказом №17096.

Однак, суд зауважив, що норми ПК України не встановлюють строків прийняття контролюючим органом рішення про перенесення/не перенесення строків здійснення документальної перевірки платника податків, у разі надходження повідомлення від останнього про втрату первинних документів.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано визнав доводи ТОВ «Алай» щодо неправомірного початку перевірки з 19.03.2019 року безпідставними.

При цьому, суд наголосив, що строк на відновлення втрачених документів ТОВ "Алай" сплив 18.03.2019 року, з урахуванням положень пункту 44.5 статті 44 ПК України, а відтак початок здійснення відповідачем документальної позапланової виїзної перевірки з 19.03.2019 року є правомірним.

Окрім цього, наказ Головного управління ДФС у м. Києві від 19.12.2019 року №18387 "Про перенесення терміну проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Алай"" в судовому порядку не скасований.

Згідно із пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

При цьому, непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Матеріалами адміністративної справи підтверджено обставини вручення Товариству з обмеженою відповідальністю «Алай» наказу №17096 від 19.11.2018 року, направлення на перевірку від 29.11.2018 року №2007/26-15-14-01-03, направлення на перевірку від 29.11.2018 року №2006/26-15-14-01-03, направлення на перевірку від 29.11.2018 року №2981/26-15-14-03-04 та направлення на перевірку від 05.12.2018 року №3450/26-15-14-06-05, наказу від 19.12.2019 року №18387, наказу №3873.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що норми ПК України не встановлюють обов`язок контролюючого органу, за наслідком спливу терміну на який перенесено строк документальної перевірки платника податків, приймати потворно наказ на її здійснення.

Водночас, в матеріалах справи наявний наказ №3873 про продовження строків здійснення документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Алай" на 5 робочих днів з 02.04.2019 року по дату завершення перевірки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем не було допущено порушень положень пункту 81.1 статті 81 ПК України.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в позовній заяві, з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга позивача не містить.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 244, 250, 257, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Алай» залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.О. Костюк

О.Є. Пилипенко