Справа № 727/8511/20
Суддя: Семенко О. В.
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/8511/20
Провадження № 2-а/727/112/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Семенко О.В.

секретар судового засідання Семенишин І.Д.

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м.Чернівці в порядку ст.286 КАС України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Тернопільській області (м.Тернопіль, вул.Котляревського, 24) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що 07.10.2020 року відносно нього, ОСОБА_1 , відповідачем, була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАМ №3249001, згідно якої «Водій керуючи тз в с.Березовиця, рухався із швидкістю 101 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20 серійний номер ТС000532, чим порушив п.12.9. б ПДР - перевищення водіями тз встановлених обмежень швидкості руху передбаченими знаками 3.29, 3.31, 30.3, ст.122 ч.3 КУпАП»

Вважає зазначену постанову необґрунтованою, постановленою без об`єктивної оцінки доказів, відповідач розуміючи про існування в приладі, яким встановлено перевищення швидкості похибки, достатньої для відсутності в моїх діях правопорушення передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, незаконно визнав його винуватим. Оскаржувана постанова ґрунтується на результатах вимірювання швидкості в ручному режимі здійснені на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000532.

Згідно із свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/17308 від 18.11.2019р. вищенаведений лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів має допустиму похибку при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах +/- 2 км./год. в діапазоні від 2 км./год. до 200 км./год.

Таким чином, враховуючи існуючу допустиму похибку до 2 км./год, реальна швидкість з яким рухався транспортний засіб під його керуванням могла становити і 99 км./год і 100 км./год., що не є перевищенням встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів, передбачених ч.3 ст. 122 КУпАП.

Інші докази порушення ним правил дорожнього руху, окрім результатів вимірювання швидкості приладом TruСАМ LTI 20/20 №ТС000532, в справі відсутні.

Крім цього, позивач вказав, що діями відповідача йому завдану моральну шкоду яка полягала в психічному переживанні викликаному несправедливістю та юридичною безпомічністю перед співробітником який на його доводи відповів одним словом «оскаржуйте».

Усвідомлення навмисних грубих порушень його прав з боку представника органу який має бути неупередженим, об`єктивним, приймати обґрунтовані рішення і мати бажання розібратись в ситуації, спричинило йому позивачу психологічну біль. Правовий нігілізм, зухвальство, та певний процесуальний цинізм з яким він зустрівся під час складання оскаржуваної постанови завдало суттєвого удару по існуючому у нього авторитету Влади.

Негативний досвід зустрічі з відповідачем, створив у його сприйнятті негативний образ який пошириться на всю правоохоронну систему. Асоціація будь якого співробітника поліції з особою, яка може безпідставно порушити його основні права є порушенням нормальних соціальних конструкцій.

Описані психологічні переживання, витрачений час на оскарження незаконних дій відповідача, перебування в статусі порушника на підставі лише припущення становлять моральну шкоду яку позивач оцінює у 2257 грн. Вважає таку суму справедливою, достатньою для поновлення його психологічного здоров`я і відновлення віри в правоохоронну систему.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАМ №3249001 від 07.10.2020 року та стягнути з відповідача на його користь заподіяну моральну шкоду в сумі 2257 грн. та понесені судові витрати у сумі 420,20 грн. судовий збір та 8,58 грн. комісію банку.

Згідно ст.286 ч.1 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

16 жовтня 2020 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці по даній справі відкрито провадження в порядку ст.286 КАС України, призначено справу до розгляду та надано відповідачу строк для подачі відзиву на адміністративний позов.

20 листопада 2020 року на адресу суду від відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву вказують, що твердження позивача не відповідають дійсності, вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а позовна заява не підлягає задоволенню.

Вказують, що під час несення служби на 331 км автодороги М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече» 07.10.2020 року працівниками управління патрульної поліції в Тернопільській області за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС 000532) було виявлено порушення ПДР, а саме водій транспортного засобу Hyundai Tuscon, з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 101 км/год при дозволеній 50 км/год, чим порушив п. 12.9 (б) ПДР України.

Вказують, що на підставі ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський подав сигнал про зупинку транспортного засобу, представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів. Встановивши факт адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП було прийнято рішення про складення адміністративних матеріалів щодо позивача. До матеріалів в якості доказів додається фотознімок на якому зафіксовано перевищення швидкісного режиму.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає географічні координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год., тобто при результатах замірів 101 км/год допустима похибка вже врахована приладом. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Відповідно до листа-роз`яснення Державної Служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 16.06.2010 № 4/4-2327 (копія додається) виробник приладу TruCam (LTI, СІЛА) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь- які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом.

Вказують, що листом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за вих. № 3423-08/3679-09 від 28.01.2019 року щодо надання інформації, засоби вимірювальної техніки, які буди введенні в експлуатацію до моменту виключення типу ЗВТ з Державного реєстру ЗВТ, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню.

Щодо стягнення моральної шкоди вказують, що не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду, а також що водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України. Вважають твердження у позовній заяві такими, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.15-17).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позові, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи. В поданому відзиві просили справу розглядати у відсутність представника відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу без представника відповідача на підставі наявних у ній матеріалів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію", поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2020 року о 11 год. 27 хв. поліцейським рядовим поліції батальйону №1 роти №1 УПП в Тернопільській області Касіян Назарієм Михайловичем винесено постанову про адміністративне правопорушення, серії ЕАМ №3249001, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.4).

Зі змісту вказаної постанови встановлено, що 07.10.2020 року, об 11 год. 13 хв. в смт.Березовиця Дорога М19 Доманове-Тереблече 331 км водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом в смт. Березовиця, рухався із швидкістю 101 км/год при дозволеній 50 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС000532, чим порушив п. 12.9.б. ПДР (а.с.4).

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Так, частиною 2 ст. 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Це означає, що ч.2 ст. 77 КАС України встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Крім того, ч. 3 ст. 79 КАС України зобов`язує відповідача надати всі наявні у нього докази разом із поданням відзиву, тим більше, що такі вимоги (про надання документів) вказані в ухвалі суду про відкриття провадження у справі.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАМ №3249001 від 07.10.2020 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП за перевищення швидкості руху більш як на п`ятдесят кілометрів на годину в смт.Березовиця «Дорога М19 Доманове-Тереблече 331 км».

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, пункт 12.4 В ПДР України встановлює, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

При цьому, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідні фотозображення та відеозапис були надані на дослідження суду.

З досліджених судом матеріалів справи встановлено, що вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM отримав сертифікат затвердження типу вимірювальної техніки 29 серпня 2012 року та був зареєстрований в реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Згідно із свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17308 чинним до 18.11.2020 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM» LTI 20/20 № ТС000532 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач з діапазоном вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год з максимально допустимою похибкою при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ± 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; ± 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

Відповідачем в якості доказів вини вчинення правопорушення надано суду роздруковані на паперовому носії файли із фото _К8000_1007_111028.jmt від 07.10.2020 року, час 11:10 год, геолокація АД М-19 331 км, із зображенням автомобіля д.н.з. НОМЕР_1 , з швидкісним режимом 101 км/год. (а.с.19-20).

Таким чином, враховуючи допустиму похибку ± 2 км/год згідно із свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, суд прийшов до висновку, що Відповідачем при винесенні постанови не враховано пояснення Позивача про те, що його швидкість могла становити 99 км/год чи 100 км/год, що не являється перевищенням встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів, передбачених ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідачем хоча і було надано на адресу суду відзив на позовну заяву проте, не було надано суду доказів на підтвердження своїх заперечень, які б підтверджували факт правомірності оскаржуваної постанови, а саме, що позивачем вчинено перевищення швидкості руху більше як на п`ятдесят кілометрів, а тому відповідач не довів правомірність своїх дій, під час складання оскаржуваної постанови.

Виходячи з наведеного, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, суд прийшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність за ч.3 ст.122 КУпАП. Вина позивача ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, не доведена.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає з метою гарантування дотримання і захисту прав, свобод та інтересів позивача необхідно скасувати постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд.

Враховуючи вищевказане та те, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, суд вважає за необхідне надіслати справу на новий розгляд, оскільки при розгляді справи інспектором необхідно врахувати пояснення та доводи позивача, із дотриманням вимог визначених ст. 268 КпАП України.

Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд зазначає, що моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

При цьому, у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. Доказами, які дозволять суду встановити наявність моральної шкоди, її характер та обсяг, в даному випадку можуть бути, зокрема, довідки з медичних установ, виписки з історії хвороби, чеки за оплату медичної допомоги та придбання ліків, тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 825/1030/17.

У позовній заяві позивач зазначив, що моральна шкода полягає в психічному переживанні викликаному несправедливістю та юридичною безпомічністю перед співробітником який на його доводи відповідав одним словом «оскаржуйте», що завдало суттєвого удару по існуючому у позивача авторитету Влади і цей негативний образ пошириться на всю правову систему.

Суд вирішуючи позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, прийшов до висновку, що всупереч вимогам ст.ст.72, 77, 79 КАС України позивачем не надано жодних доказів та не доведено, що діями працівників патрульної поліції УПП в Тернопільській області йому спричинено моральну шкоду. Доводи позивача не можуть слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди, оскільки моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За таких обставин понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 420,40 грн. підлягають стягненню з УПП в Тернопільській області.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 241-246, 255, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАМ №3249001 від 07 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 510 грн. та стягнення моральної шкоди в розмірі 2257 грн. - задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського рядового поліції Касіяна Назарія Михайловича батальйону №1 роти №1 УПП в Тернопільській області серії ЕАМ №3249001 від 07 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 510 грн. та надіслати справу на новий розгляд докомпетентного органу (посадової особи):Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Тернопільській області на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) - судовий збір сплачений позивачем при поданні позову до суду в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

В порядку ст.243 ч.3 КАС України, повний текст судового рішення складено 27 листопада 2020 року.

СУДДЯ О.В.Семенко