Справа № 560/2396/20
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2396/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

19 листопада 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

секретар судового засідання: Чорнокнижник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року (ухвалене у м. Хмельницькому 26.08.2020 о 11:22, повний текст якого виготовлено 31.08.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницької обласної державної адміністрації, Департаменту економічного розвитку, курортів і туризму Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення компенсації та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Хмельницької обласної державної адміністрації, Департаменту економічного розвитку, курортів і туризму Хмельницької обласної державної адміністрації, в якому просила суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ №22-нк від 09.04.2020 про звільнення начальника відділу з питань розвитку підприємництва та регуляторної політики управління з питань розвитку підприємництва та споживчого ринку Департаменту економічного розвитку промисловості та інфраструктури Хмельницької обласної державної адміністрації Сліпко О.П.;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань розвитку підприємництва та регуляторної політики управління з питань розвитку підприємництва та споживчого ринку Департаменту економічного розвитку промисловості та інфраструктури Хмельницької обласної державної адміністрації або іншу рівнозначну займаній посаду;

- стягнути з Хмельницької обласної державної адміністрації та Департаменту економічного розвитку, курортів і туризму Хмельницької обласної державної адміністрації солідарно на користь ОСОБА_1 компенсацію за вимушений прогул з 10.04.2020 по день винесення рішення судом;

- стягнути з Хмельницької обласної державної адміністрації та Департаменту економічного розвитку, курортів і туризму Хмельницької обласної державної адміністрації солідарно на користь ОСОБА_1 компенсацію за спричинення моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.08.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.08.2020 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що наказ №22-нк від 09.04.2020 про звільнення начальника відділу з питань розвитку підприємництва та регуляторної політики управління з питань розвитку підприємництва та споживчого ринку Департаменту економічного розвитку промисловості та інфраструктури Хмельницької обласної державної адміністрації ОСОБА_1 є протиправним, адже звільнення позивача незаконне та таке, що здійснене із численними порушеннями чинного законодавства України. Зазначає, що підстава звільнення позивачки не відповідає виданим організаційним документам Хмельницької обласної державної адміністрації, оскільки з розпорядження №137/2020-р Хмельницької обласної державної адміністрації разом із додатком 1 та додатком 2 не витікає скорочення саме відділу з питань розвитку підприємництва та регуляторної політики або скорочення посади начальника цього відділу. Також звертає увагу, що спірний наказ не містить обґрунтування скорочення чисельності або штату працівників, а також не зазначено перелік посад, кількість та категорії працівників, які будуть виключені із штатного розпису. Наголошує, що такий наказ видається до письмового попередження працівників про можливе вивільнення, а не після їх письмового попередження. Список вакантних посад державної служби разом із повідомленням про можливе вивільнення роботодавцем позивачці не надавався. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем порушено строки розрахунку при звільненні та строки видачі трудових книжок, а також позивачка була звільнена під час запровадження карантину на всій території України.

Відповідачі подали відзиви на апеляційну скаргу позивача в яких вказали на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Згідно відзиву Департаменту економічного розвитку, курортів і туризму Хмельницької обласної державної адміністрації, директором Департаменту видано наказ від 01.04.2020 №І-н "Про затвердження структури та введення в дію штатного розпису на 2020 рік Департаменту економічного розвитку, курортів і туризму Хмельницької обласної державної обласної державної адміністрації", згідно з яким посаду начальника відділу з питань розвитку підприємництва та регуляторної політики управління з питань розвитку підприємництва та споживчого ринку, на якій проходила державну службу позивачка, ліквідовано. Щодо перебігу строку попередження позивачки про наступне звільнення, відповідач зазначає, що він складав 41 календарний день, що відповідає вимогам частини 3 етап і 87 Закону. Також зазначає, що твердження позивачки про необхідність застосування норм трудового законодавства та обов`язку директора Департаменту пропонування їй рівнозначної посади при звільненні на підставі пункту 1 частини 1 статті 87 Закон є безпідставними, необґрунтованими та такими, які суперечать чинному законодавству. Наголошує, що вимоги трудового законодавства порушені не були, позивачку звільнено відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону та пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України, а тому положення постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №256 щодо забезпечення трудових прав державних службовців на час встановлення карантину не застосовуються.

У відзиві Хмельницької обласної державної адміністрації також зазначено, що жодна із позовних вимог не стосуються Хмельницької ОДА, адже голова Хмельницької ОДА має повноваження з призначення та звільнення виключно керівника структурного підрозділу, затвердження штатного розпису, визначення граничної чисельності та фонду оплати праці працівників структурних підрозділів (Департаменту), оскільки структурні підрозділи є окремими юридичними особами публічного права, працівники якого призначаються і звільняються керівником такого структурного підрозділу.

Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала у повному обсязі, просила вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представник відповідача Департаменту економічного розвитку, курортів і туризму Хмельницької обласної державної адміністрації заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Від Хмельницької обласної державної адміністрації надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності її представника.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень осіб які з`явились для участі у судовому засіданні, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника Департаменту економічного розвитку, курортів і туризму Хмельницької обласної державної адміністрації, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходила державну службу на посаді начальника відділу з питань розвитку підприємництва та регуляторної політики управління з питань розвитку підприємництва та споживчого ринку Департаменту економічного розвитку промисловості та інфраструктури Хмельницької обласної державної адміністрації.

Відповідно до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 30.01.2020 №134/2020-р "Про перейменування окремих структурних підрозділів обласної державної адміністрації" Департамент економічного розвитку, промисловості та інфраструктури Хмельницької обласної державної адміністрації перейменовано у Департамент економічного розвитку, курортів і туризму Хмельницької обласної державної адміністрації.

Розпорядженням голови облдержадміністрації від 30.01.2020 №137/2020-р "Про структуру обласної державної адміністрації" затверджено структуру Хмельницької обласної державної адміністрації та граничну чисельність працівників структурних підрозділів обласної державної адміністрації. З даним розпорядженням ознайомлено всіх працівників Департаменту, в тому числі і позивачку.

Згідно з наказом директора Департаменту від 26.02.2020 №10-нк "Про перейменування Департаменту економічного розвитку. промисловості та інфраструктури облдержадміністрації" 28.02.2020 всіх працівників Департаменту, в тому числі і позивачку, попереджено про можливе вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності працівників Департаменту.

Наказом директора Департаменту від 01.04.2020 №1-н "Про затвердження структури та введення в дію штатного розпису на 2020 рік Департаменту економічного розвитку, курортів і туризму Хмельницької обласної державної адміністрації" затверджено структуру та введено в дію штатний розпис Департаменту на 2020 рік.

03.04.2020 ОСОБА_1 запропоновано посаду головного спеціаліста відділу фінансового аналізу, регуляторної політики та підприємництва управління розвитку споживчого ринку, підприємництва та фінансового аналізу Департаменту.

06.04.2020 від запропонованої посади ОСОБА_1 відмовилась.

Наказом директора Департаменту від 09.04.2020 №22-нк "Про звільнення ОСОБА_1 " позивачку звільнено із займаної посади відповідно до частини 1 пункту 1 статті 87 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (Закон №889-VIII), пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності працівників Департаменту.

Вважаючи, що своє звільнення незаконним, позивач звернулася до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу з питань розвитку підприємництва та регуляторної політики управління з питань розвитку підприємництва та споживчого ринку здійснено відповідно до вимог чинного законодавства. Під час судового розгляду спору відповідач довів правомірність наказу № 22-нк від 09.04.2020.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Згідно з частиною 2 статті 5 Закону №889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини третьої статті 5 Закону №889-VIII дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 87 Закону №889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема, скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Пункт 1 частини 1 статті 40 КЗпП України, в редакції Закону від 19.09.2019 №113-IX, чинній на час надіслання попередження про звільнення, передбачає, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною 2 статті 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 частини 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до частини 4 статті 40 КЗпП України особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 цієї статті, а також особливості застосування до них положень частини другої цієї статті, статей 42, 42-1, частин 1, другої і 3 статті 49-2, статті 74, частини 3 статті 121 цього Кодексу, встановлюються законом, що регулює їхній статус.

Згідно з частиною 3 статті 118 Конституції України склад місцевих державних адміністрацій формують голови місцевих державних адміністрацій.

Відповідно до частини 2 статті 5 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999 №586-ХІV у межах бюджетних асигнувань, виділених на утримання відповідних місцевих державних адміністрацій, а також з урахуванням вимог статті 18 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", їх голови визначають структуру місцевих державних адміністрацій.

Пунктом 12 Положення про Департамент економічного розвитку, курортів і туризму Хмельницької обласної державної і адміністрації, затвердженого розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 18.03.2020 №260/2020-р (Положення) передбачено, що граничну чисельність, фонд оплати праці працівників Департаменту визначає голова Хмельницької обласної державної адміністрації у межах відповідних бюджетних призначень.

Підпунктом 12 пункту 9 Положення передбачено, що директор Департаменту подає на затвердження голові обласної державної адміністрації проекти кошторису; та штатного розпису Департаменту в межах визначеної граничної чисельності та фонду оплати праці його працівників.

З урахуванням наведеного, голова обласної державної адміністрації формує склад, визначає структуру обласної державної адміністрації та граничну чисельність працівників Департаменту, а директор Департаменту розробляє штатний розпис та затверджує структуру Департаменту в межах визначених головою обласної державної адміністрації граничної чисельності та фонду оплати праці працівників Департаменту.

Тому є безпідставними доводи позивача щодо відсутності повноважень у директора Департаменту проводити скорочення посади начальника відділу з питань розвитку підприємництва та регуляторної політики управління з питань розвитку підприємництва та споживчою ринку Департаменту.

Відповідно до пункту 2 Розпорядження голови ОДА від 30.01.2020 №134/2020-р "Про перейменування окремих структурних підрозділів обласної державної адміністрації" функції із забезпечення реалізації державної промислової політики на території області передано Департаменту розвитку промисловості та агропромислового комплексу Хмельницької обласної державної адміністрації, а функції із забезпечення реалізації державної політики у сфері курортів і туризму на території області передано Департаменту.

Згідно з пунктом 2 Розпорядження голови ОДА від 30.01.2020 №136/2020-р "Про управління інфраструктури Хмельницької ОДА" функції із реалізації державної політики з питань розвитку інфраструктури передано управлінню інфраструктури Хмельницької ОДА.

Розпорядженням голови ОДА від 30.01.2020 №137/2020-р "Про структуру обласної державної адміністрації" затверджено граничну чисельність працівників структурних підрозділів ОДА. Гранична чисельність працівників Департаменту складає 31 штатну одиницю.

Згідно з розпорядженням голови ОДА від 20.09.2017 №і816/2017-р "Про оптимізацію структури обласної державної адміністрації" (із змінами, внесеними розпорядженням голови облдержадміністрації від 07.11.2018 №784/2018-р) гранична чисельність працівників Департаменту економічного розвитку, промисловості та інфраструктури ОДА складала 40 штатних одиниць.

Отже, розпорядженнями голови ОДА від 30.01.2020 №134/2020-р "Про перейменування окремих структурних підрозділів обласної державної адміністрації", від 30.01.2020 №136/2020-р "Про управління інфраструктури Хмельницької обласної державної адміністрації" та від 30.01.2020 №137/2020-р "Про структуру обласної державної адміністрації" здійснено перерозподіл повноважень між структурними підрозділами ОДА та змінено її структуру. Зокрема, Департаменту передано виконання функцій із забезпечення реалізації державної політики у сфері курортів і туризму на території області, а забезпечення виконання функцій із реалізації державної промислової політики на території області та державної політики з питань розвитку інфраструктури, виконання яких забезпечував Департамент, передано іншим структурним підрозділам обласної державної адміністрації та скорочено граничну чисельність працівників Департаменту на 9 штатних одиниць.

Враховуючи зазначені зміни, директор Департаменту видав наказ від 01.04.2020 №І-н "Про затвердження структури та введення в дію штатного розпису на 2020 рік Департаменту економічного розвитку, курортів і туризму Хмельницької ОДА", згідно якого ліквідовано управління економічного розвитку, управління промисловості та інфраструктури, управління з питань розвитку підприємництва та споживчого ринку і утворено управління економічною та інвестиційного розвитку, курортів і туризму та управління розвитку споживчого ринку, підприємництва та фінансового аналізу, тобто, посаду начальника відділу з питань розвитку підприємництва та регуляторної політики управління з питань розвитку підприємництва та споживчого ринку, на якій проходила державну службу позивачка, ліквідовано.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону №889-VIII підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вивільнення ОСОБА_1 здійснено відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону №889-VIII, відповідно, посилання позивачки на порушення вказаних норм є необґрунтованими.

Також апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції в частині дотримання строків попередження про звільнення ОСОБА_1 .

Так, частиною 3 статті 87 Закону №889-VIII передбачено, що суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини 1 цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

За загальним правилом початок перебігу строку обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про певний факт, подію та інше.

Встановлено, що на початку лютого місяця 2020 всіх працівників Департаменту, в тому числі і позивача, ознайомлено з розпорядженням голови ОДА від 30.01.2020 № 137/2020-р "Про структуру обласної державної адміністрації" відповідно до якого граничну чисельність працівників Департаменту зменшено на 9 штатних одиниць.

На виконання вимог наказу директора Департаменту від 26.02.2020 №10-нк "Про перейменування Департаменту економічного розвитку, промисловості та інфраструктури облдержадміністрації" 28.02.2020 ОСОБА_1 попереджено про можливе вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності працівників Департаменту, що підтверджується її підписом.

Таким чином, перебіг строку попередження позивача про наступне звільнення починається з 28.02.2020 і на день звільнення - 09.04.2020 він складав 41 календарний день, що відповідає вимогам частини 3 статті 87 Закону №889-VIII та спростовує твердження позивача про порушення вказаних норм.

Частиною 3 статті 87 Закону України "Про державну службу" передбачено, що суб`єкт призначення або керівник державної служби може пропонувати державному службовцю будь-яку вакантну посаду державної служби у тому самому державному органі (за наявності).

Згідно з роз`ясненнями Національного агентства України з питань державної служби від 20.02.2020 №86 р/з "Щодо процедури вивільнення державних службовців у зв`язку з припиненням державної служби за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 Закону України "Про державну службу")" процедура звільнення державних службовців у зв`язку з припиненням державної служби за ініціативою суб`єкта призначення, зокрема, відповідно до пункту 1 чи пункту 1-1 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу", наразі врегульована Законом, а тому положення статті 49-2 КЗпП України, зокрема щодо переважного права на залишення на роботі, не застосовуються.

Тобто, пропонування державному службовцю будь-якої вакантної посади державної служби, при його звільненні відповідно до пункту 1 чи пункту 1-1 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу", є правом суб`єкта призначення або керівника державної служби, а не обов`язком.

Таким чином, твердження позивача про необхідність застосування норм трудового законодавства та обов`язку директора Департаменту пропонування їй рівнозначної посади при звільненні на підставі пункту 1 частини 1 статті 87 Закону №889-VIII є безпідставними.

Частиною 5 статті 87 Закону №889-VIII передбачено, що оформлення і видача трудової книжки, а також розрахунок при звільненні проводяться протягом семи днів з дня звільнення.

Відповідно до Положення Департамент є юридичною особою публічного права та утримується за рахунок коштів державного бюджету.

У день звільнення позивачки 09.04.2020 на рахунках Департаменту були відсутні кошти для виплати їй всіх сум.

Після звернення відповідача до Департаменту фінансів ОДА щодо наближення кошторисних призначень, після надходження на рахунки Департаменту відповідних коштів ОСОБА_1 15.04.2020 виплачено всі суми.

Отже, Департаментом дотримано вимоги статті 87 Закону №889-VIII, розрахунок при звільненні позивачки проведено протягом семиденного терміну з об`єктивних причин, які не залежали від Департаменту.

Відповідно до частини 1 статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 "Про трудові книжки працівників" передбачено, що трудові книжки зберігаються па підприємствах, в установах і організаціях, у представництвах іноземних суб`єктів господарювання, а при звільненні працівника трудова книжка видається йому під розписку в журналі обліку.

Встановлено, що ОСОБА_1 отримала трудову книжку 09.04.2020, тобто в день звільнення, що підтверджується її підписом в Журналі обліку трудових книжок і вкладок до них працівників Департаменту.

Відтак, Департамент не порушив вимоги чинного законодавства під час видачі позивачу трудової книжки.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання позивача на недотримання відповідачами вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №256 "Деякі питання забезпечення трудових прав державних службовців, працівників державних органів, підприємств, установ та організацій на час встановлення карантину у зв`язку із загостренням ситуації, пов`язаної з поширенням випадків гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2".

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №256 "Деякі питання забезпечення трудових прав державних службовців, працівників державних органів, підприємств, установ та організацій на час встановлення карантину у зв`язку із загостренням ситуації, пов`язаної з поширенням випадків гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARA-CoV-2" врегульовано питання щодо забезпечення трудових прав працівників, які виконують визначену трудовим договором роботу вдома, та рекомендовано не звільняти працівників, які виконують визначену трудовим договором роботу вдома, та працівників, які перебувають у відпустці без збереження заробітної плати на період карантину, з підстав, установлених пунктами 3, 4 і 5 частини першої статті 40 КЗпП України.

Разом з цим, позивача звільнено з посади начальника відділу з питань розвитку підприємництва та регуляторної політики управління з питань розвитку підприємництва та споживчого ринку Департаменту відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону№889-VIII та пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України, положення постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №256 в даному випадку не застосовуються.

З урахуванням наведеного у сукупності, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу з питань розвитку підприємництва та регуляторної політики управління з питань розвитку підприємництва та споживчого ринку здійснено відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 27 листопада 2020 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.