Справа № 810/2104/16
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 810/2104/16

адміністративне провадження № К/9901/40706/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Юрченко В.П.,

суддів: Васильєвої І.А., Хохуляка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2017 (суддя - А.О. Кушнова) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017 (колегія суддів: Н.В. Безименна, В.О. Аліменко, А.Ю. Кучма) у справі № 810/2104/16 за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (далі - відповідач), в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 26.04.2017, просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.12.2015 №1376//272.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він не зобов`язаний сплачувати податок з прощеної йому ПАТ «Універсал Банк» суми кредиту, так як жодного повідомлення про анулювання (прощення) боргу він не отримував, з даним актом він особисто не ознайомлювався та його не підписував.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2017, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 29.12.2015 №1376//272.

Рішення судів було мотивовано тим, що під час розгляду справи не доведено наявності у позивача боргу у визначеній відповідачем сумі, а також встановлено, що підпис в акті від 14.02.2013 про припинення зобов`язань за кредитним договором №CL21765 від 27 лютого 2008 року виконаний не позивачем, а іншою особою, окрім того відсутні докази направлення/вручення Банком позивачу повідомлення про прощення боргу. Крім того, судом першої інстанції відзначено про невірний розмір загальної суми податкового повідомлення-рішення, з огляду на визначені ним, - основну суму податку та розмір штрафних санкцій.

Не погоджуючись з рішенням судів першої та апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, у задоволені позову відмовити. Вказується, що податковим законодавством не виокремлено пільг платникам щодо несплати податку з доходів фізичних осіб в разі отримання додаткового блага, в цьому разі у вигляді прощення банком тіла та процентів кредиту.

Письмового відзиву на вказані касаційні скарги до Верховного Суду не надходило, що не перешкоджає їх розгляду по суті.

Переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційних скарг, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 16.11.2015 по 20.11.2015 на підставі п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 78.1 ст. 78, ст. 79 ПК України, відповідно до повідомлення від 30.10.2015 №17661/14 виданого Білоцерківскою ОДПІ ГУ ДФС у Київській області та згідно наказу Білоцерківскої ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 30.10.2015 №1119, посадовою особою відповідача проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати належних сум до бюджету за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у додатку до акта. За результатами перевірки складений акт від 20.11.2015 №155/17-2/2733/04033/116.

В акті перевірки зазначено, що відповідно до отриманої інформації ПАТ «Універсал Банк» від 24.09.2015 за №2627 (вх. №15533/10 від 25.09.2015) зокрема, встановлено, що платник податків-фізична особа ОСОБА_1 в лютому 2013 року отримав дохід у вигляді додаткового блага у вигляді анулювання (прощення) боргу кредитором його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства до закінчення строку позовної давності в сумі 72 562,69 грн.

Вищезазначену суму отриманого додаткового блага у вигляді анулювання (прощення) боргу кредитором в сумі 72 562,69 грн. ОСОБА_1 не відобразив в декларації про майновий стан і доходи, отримані за 2013 рік та не нарахував податок на доходи фізичних осіб в сумі 12 106,26 грн.

Висновками акту перевірки встановлено порушення п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України від 02.10.2010 №2755 (зі змінами та доповненнями) за несвоєчасне подання податкової декларації про майновий стан та отримані доходи у 2013 році та абзацу «д» пп. 164.2.17 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України від 02.10.2010 №2755 (зі змінами та доповненнями), а саме: занижено базу оподаткування податком на доходи фізичних осіб у сумі 72 562,69 грн., у результаті занижено податок на доходи фізичних осіб в сумі 12 106,26 грн.

На підставі Акту перевірки Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 29.12.2015 №1376//272, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що справляється фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 14920,50 грн., з яких за основним платежем 11206,26 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 3196,56 грн.

Окрім того, за результатами перевірки відповідачем був складений протокол про адміністративне правопорушення №252 від 20.11.2015 серії АА№821069.

Згідно з підпунктами 163.1.1 та 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - ПК України) об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Так, відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Як установлено судами, між ВАТ «Універсал Банк» (Кредитор) та ОСОБА_1 (Позичальником) укладено кредитний договір від 27.02.2008 №CL21765, всього на 7000,00 доларів США.

Рішенням постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків (свідоцтво про реєстрацію Постійно діючого третейського суду №007-2005 від 21.06.2015) стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість вказаним кредитним договором у сумі 7563 долара 30 центів США, що за курсом НБУ станом на 21.06.2010 складає 59840 грн. 07 коп. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» 1003 грн. 85 коп. витрат пов`язаних з вирішенням спору Третейським судом.

В подальшому, позивачу від ПАТ «Універсал Банк» надійшла пропозиція по врегулюванню заборгованості, в якій, серед іншого було зазначено, що у разі оплати 16164,40 грн., у строк до 26 лютого 2013 року на рахунок ПАТ «Універсал Банк», решта заборгованості за Кредитним договором буде вважатись врегульованою. Позивачем для врегулювання заборгованості було сплачені кошти заявами на переказ готівки.

Проте, як правильно встановлено судами попередніх інстанцій під час розгляду даної справи, Банк не повідомив позивача про прощення (анулювання) боргу у спосіб визначений вимогами статті 164 ПК України.

Водночас Верховний Суд відзначає правильні дії та висновки судів попередніх інстанцій під час дослідження Акту від 14.02.2013 (Додаток №1 до Договору №CL21765) про припинення зобов`язань за Договором №CL21765 від 27 лютого 2008 року між ПАТ «Універсал Банк», яке є правонаступником ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 . Так, судами була призначена почеркознавча експертиза. Висновком експертів ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» від 27.03.2017 №29/17 встановлено, що підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Позичальник» в Акті від 14.02.2013 про припинення зобов`язань за Договором №CL21765 від 27.02.2008 виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1 .

Таким чином, суди попередніх інстанцій не допустили порушення вимог процесуального законодавства під час оцінки вказаного доказу, який як це було встановлено не є належним, у зв`язку із чим не взяли його до уваги під час вирішення справи.

Підсумовуючи наведене у позивача не було правових підстав декларувати і сплачувати відповідний податок з прощеної йому суми Банком.

Стосовно решти висновків, які були висловлені судом першої інстанції таких як, - невірний обрахунок загальної суми в спірному податковому повідомленні-рішенні і виключення пені з обліку в зворотній інтегрованій КПП, то в касаційній скарзі відсутні відповідні доводи в цій частині.

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про те, що податкове повідомлення-рішення є такими, що не ґрунтується на нормах закону, а тому підлягає скасуванню. Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області залишити без задоволення, а на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2017- без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіВ.П. Юрченко І.А. Васильєва В.В. Хохуляк