Справа № 640/18364/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2020 року м. Київ № 640/18364/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області з позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про накладення штрафу від 22.07.2020 у ВП № 60875599.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно накладено на позивача штраф за повторне невиконання рішення суду, адже таке невиконання спричинене поважними підставами, а саме, зняттям стягувача з пенсійного обліку та переведенням на інший вид пенсії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі № 640/18364/20. З огляду на характер спірних правовідносин і предмет доказування розгляд справи судом вирішено здійснювати без повідомлення виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами та у порядку, визначеному положеннями статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач правом надати відзив на позовну заяву не скористався, надав суду матеріали виконавчого провадження № 60875599.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2019 по справі № 826/8234/18 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду в Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду в Київській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 під час її перерахунку з 89% від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду в Київській області здійснити з 01.01.2016 перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , виходячи з 89% від відповідних сум грошового забезпечення, та здійснити виплату такої перерахованої пенсії з урахуванням виплачених сум. Визнано протиправною бездіяльності, що полягає у непроведені Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області протягом 2018 року виплати різниці пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, що була нарахована за наслідками проведеного з 01.01.2016 перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням висновків суду у розмірі, який обчислено з урахуванням 100% суми підвищення до пенсії, починаючи з 01.01.2018. В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва набрало законної сили 03.10.2019.

На виконання рішення суду, 19.11.2019 Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист № 826/8234/18.

На підставі вказаного виконавчого листа головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозовою А.І. відкрито виконавче провадження, про що винесено постанову ВП № 60875599 від 13.12.2019 (а.с.49).

Указаною постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем боржника зобов`язано боржника протягом десяти робочих днів виконати рішення суду.

З матеріалів справи судом встановлено, що 10.01.2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області надіслано до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Міністерства юстиції у м. Києві листа, у якому Управління Пенсійного фонду повідомило державного виконавця про неможливість виконання рішення суду з огляду на те, що до набрання останнім законної сили ОСОБА_1 був знятий з обліку в Головному управління Пенсійного фонду України у Київській області. До вказаного листа позивачем долучено атестат про зняття ОСОБА_1 з обліку № 648.

У свою чергу, 31.01.2020 на адресу відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява від ОСОБА_1 про долучення до матеріалів виконавчого провадження довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 29.01.2020 № 313, згідно з якою ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області.

18.02.2020 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 5 100,00 грн. за невиконання рішення суду. Указаною постановою зобов`язано боржника протягом десяти робочих днів виконати рішення суду та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

Не погоджуючись з правомірністю даної постанови позивач оскаржив її до суду.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2020 у справі № 640/5491/20 у задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовлено повністю.

Суд зазначає, що на момент постановлення даного рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня інформація щодо набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2020 у справі № 640/5491/20.

З огляду на те, що інформація від боржника про виконання рішення суду не надійшла 22.07.2020 державним виконавцем було винесено оскаржувану постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 10 200,00 грн. за повторне невиконання без поважних причин боржником рішення суду.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини 2 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім:

1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною;

2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету;

3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону;

4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи;

5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини;

6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності;

7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб;

8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена;

9) рішень про конфіскацію майна;

10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання;

11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У силу приписів частини 1, пункту 1, 3 частини 2, пункту 22 частини 3 статті статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із абзацом 1 частини 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Приписами статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження, складає сукупність дій, спрямованих на виконання рішень судів у строки, визначені Законом. При цьому, у разі невиконання боржником без поважних причин рішення суду, державним виконавцем приймається постанова про накладення штрафу.

Як вже вище зазначалося судом, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2019 по справі № 826/8234/18 набрало законної сили 03.10.2019, та на його виконання 19.11.2019 судом видано виконавчий лист.

Судом установлено та не заперечується сторонами, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2019, стосовно якого розпочато виконавче провадження № 60875599, не було добровільно виконане боржником - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, у визначений законодавством строк.

Доводи позивача про те, що останнім не було виконано рішення суду з поважних причин, оскільки стягувача - ОСОБА_1 до набрання рішенням законної сили було знято з пенсійного обліку, у зв`язку з виходом на пенсію за іншим законом, суд вважає непереконливими з огляду на наступне.

Відповідно до норм чинного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження», поважними можуть вважатися лише об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником, та які не залежали від його власного волевиявлення.

Проте, дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що в матеріалах справи не міститься, а позивачем не надано, належних доказів поважності причин невиконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2019 по справі №826/8234/18.

Покликання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на обставину зняття ОСОБА_1 з обліку пенсійного органу з 31.05.2018 є безпідставними та не заслуговують на увагу, адже відповідно до довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 29.01.2020 №313, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області.

Оскільки, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2019 по справі №826/8234/18 позивачем виконане не було, постанова про накладення штрафу від 18.02.2020 в сумі 5100,00 грн. не скасована і відповідно до положень п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом, що підлягає примусовому виконанню, у суду відсутні підстави для скасування постанови про накладення штрафу від 22.07.2020 в розмірі 10200,00 грн. за повторне невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про накладення штрафу від 22.07.2020 у ВП № 60875599 слід відмовити, оскільки вказана постанова прийнята державним виконавцем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код: 22933548, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, буд. 40) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (ідентифікаційний код: 34691374, 03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32) про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Т.П. Балась