Справа № 640/6759/20
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6759/20 Суддя (судді) першої інстанції: Пащенко К.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря Островської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року (м. Київ, дата складання повного тексту - 14.09.2020) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФА Інтертрейдінг Україна» до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФА Інтертрейдінг Україна» звернулося з позовом до суду, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.12.2019 №, прийняте ГУ ДПС у м. Києві.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в результаті подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2019 року контролюючим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку. Внаслідок перевірки та розгляду заперечень позивача контролюючим органом складено податкове повідомлення-рішення від 13.12.2019 №, яким відмовлено ТОВ «ФА Інтертрейдінг Україна» у поверненні бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 8,4 млн. грн. Позивач вважає, що прийняте рішення порушує його майнові права та інтереси, є необґрунтованим та незаконним, оскільки при поданні заяви про повернення суми бюджетного відшкодування платником податків дотримано усі вимоги на відповідний період.

Відповідач у відзиві на позовну заяви заперечував проти задоволення позову, зазначив, що оскільки на момент декларування бюджетного відшкодування податку на додану вартість в серпні 2019 року імпортований ТОВ «ФА Інтертрейдінг Україна» товар протягом грудня 2017 року - серпня 2019 року реалізовано, то від`ємне значення з ПДВ за грудень 2017 року, березень - травень 2018 року, липень 2018 року, січень - лютий 2019 року, яке зазначено у розрахунку бюджетного відшкодування (Д3) до декларації з ПДВ за серпень 2019 року на суму 8440228 грн відсутнє. Таким чином, у порушення вимог п. 200 ст. 200 Податкового кодексу України ТОВ «ФА Інтертрейдінг Україна» завищено бюджетне відшкодування за серпень 2019 року на 8440228 грн і, відповідно до п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України, позивачу відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість за серпень 2019 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Доводи апеляційної скарги повністю дублюють зміст відзиву на позовну заяву.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ «ФА Інтертрейдінг Україна» зареєстровано 22.12.2003 в органах державної реєстрації за №0051447 Печерською районною в місті Києві державною адміністрацію та взято на податковий облік в органах державної фіскальної служби від 24.12.2003 № 34148 в ДПІ у Печерському районі ГУ ДПС у м. Києві. Позивач є платником податку на додану вартість з 03.07.2007 по дату складення акта перевірки, записи про анулювання статусу відсутні.

30.09.2019 ТОВ «ФА Інтертрейдінг Україна» подано до ГУ ДПС у м. Києві у складі уточнюючого розрахунку до податкової декларації від 30.09.2019 № з ПДВ за серпень 2019 року заяву про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ за серпень 2019 року у розмірі 12 000 000,00 грн.

Відповідно до наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 16.10.2019 № 1975, відповідно до п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ФА Інтертрейдінг Україна» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за серпень 2019 року (податкова декларація з податку на додану вартість від 30.09.2019 №) з урахуванням показників уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

Висновками акта перевірки від 21.11.2019 № 287/26-15-05-04-01/32708773 встановлено порушення позивачем п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого, відповідно до п. 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України, ТОВ «ФА Інтертрейдінг Україна» відмовлено у бюджетному відшкодуванні ПДВ за серпень 2019 року на 11 288 046,00 грн, при цьому не встановлено порушень в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування на додану вартість за серпень 2019 року на 711 954,00 грн.

Заперечення на акт перевірки відповідачем задоволено частково, викладено висновки акта у наступній редакції:

« 4.1. Документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлено порушення ТОВ «ФА Інтертрейдінг Україна» (податковий номер 32708773) вимог п. 200.4 ст. 200 Кодексу в результаті чого, відповідно до п. 200.14 ст. 200 Кодексу ТОВ «ФА Інтертрейдінг Україна» (податковий номер 32708773) відмовлено у бюджетному відшкодуванні ПДВ за серпень 2019 року на 8 440 228,00 гривень.

4.2. Документальною позаплановою виїзною перевіркою не встановлено порушення ТОВ «ФА Інтертрейдінг Україна» (податковий номер 32708773) вимог Кодексу в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за серпень 2019 року на 3 559 772,00 гривень».

13.12.2019 ГУ ДПС у м. Києві на підставі акта перевірки від 21.11.2019 № 287/26-15-05-04-01/32708773 прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ «ФА Інтертрейдінг Україна» відмовлено у отриманні бюджетного відшкодування за період з серпня 2019 року на суму 8 440 228,00 грн.

За результатами оскарження вказаного рішення в адміністративному порядку, рішенням Державної податкової служби України від 17.02.2020 № 5978/6/99-00-01-05-02-06 податкове повідомлення-рішення від 13.12.2019 № залишено без змін, а скаргу від 20.12.2019 № 20/12 - без задоволення.

Позивач не погоджуючись із винесеним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Податковий кодекс України (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (надалі також - ПК України), встановлено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано положеннями статті 200 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодекс України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно пунктів 200.7, 200.8 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації кваліфікованого електронного підпису відповідно до закону.

Вказані положення кореспондуються зі підпунктом 4 пункту 5 Розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21, який було прийнято відповідно до пункту 201.15 статті 201 розділу V Податкового кодексу України та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №375, де вказано, що платники податку, які відповідно до статті 200 розділу V Кодексу мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

За змістом Розділу ІІІ Наказу №21 декларація подається платником у визначений у пункті 5 розділу II цього Порядку строк за формою, встановленою на дату подання. У складі декларації подаються передбачені цим Порядком додатки (у разі заповнення даних у відповідних рядках декларації). Додатки додаються до декларацій за наявності подій, які підлягають відображенню у таких додатках.

За правилами, визначеними пунктом 5 Розділу V Наказу №21, у Розділі III «Розрахунки за звітний період» вказується сума від`ємного значення (рядок 20 у декларації), яка підлягає бюджетному відшкодуванню (відображається у рядку 20.2): на рахунок платника у банку (відображається у рядку 20.2.1) та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України (відображається у рядку 20.2.2). При цьому значення рядка 3 таблиці 1 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 20.2 декларації. Також положеннями Розділу V Наказу №21 встановлено, що при заповненні рядка 20.2 обов`язковим є подання (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).

Згідно з п. 187.8 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов`язаннями згідно з п. 187.8 ст. 187 Податкового кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов`язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Пунктом 198.3 ст. 198 цього Кодексу визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 Податкового кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 200.10 статті 200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання провести документальну перевірку платника податку в разі, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за операціями: за періоди до 1 липня 2015 року, що не підтверджені документальними перевірками; з придбання товарів/послуг за період до 1 січня 2017 року у платників податку, що використовували спеціальний режим оподаткування, визначений відповідно до статті 209 цього Кодексу.

Згідно з п. 200.12 статті 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з однієї із таких дат: ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (п. 200.12 статті 200 ПК України).

Водночас, п. 200.14 ст. 200 ПК України передбачено, що якщо за результатами камеральної або документальної перевірки, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

- у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

- у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Аналізуючи зміст вищевикладених норм законодавства вбачається, що платники податку отримують бюджетне відшкодування за умови узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених п. 200.11 ст. 200 ПК України, за результатами документальної перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 30.09.2019 подав до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період серпень 2019 року та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ у розмірі 12 000 000,00 грн, яка відображена у зазначеній податковій декларації.

У зв`язку з поданням відповідної заяви, контролюючим органом поведено документальну позапланову виїзну перевірку відповідно до наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 16.10.2019 № 1975.

Згідно пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, якою визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої обставини - платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

При цьому, документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Також відповідно до п. 37 підрозд. 2 розд. ХХ «Перехідні положення» ПК України, контролюючі органи не здійснюють документальні позапланові виїзні перевірки щодо достовірності сум бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, заявлених платниками у звітних періодах, що настають після 1 липня 2015 року, крім випадків, визначених пунктом 200.11 статті 200 цього Кодексу.

З 1 липня 2015 року до 1 січня 2017 року призупиняється дія підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, абзацу четвертого пункту 82.4 статті 82, пункту 200.11 статті 200 цього Кодексу, а також дія пункту 200.14 статті 200 цього Кодексу в частині проведення документальних позапланових виїзних перевірок.

Тобто, контролюючий орган наділений повноваженнями на проведення документальної позапланової перевірки платника податку в разі, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету ПДВ (пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України) і якщо розрахунок такої суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за визначеними у п. 200.11 ст. 200 ПК України операціями.

У такому разі перевірка від`ємного значення ПДВ (а не перевірка безпосередньо достовірності суми бюджетного відшкодування) не буде різною за своєю суттю за умови, якщо розрахунок суми бюджетного відшкодування зроблено за рахунок від`ємного значення, сформованого за визначеними у п. 200.11 ст. 200 ПК України операціями.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що документальна позапланова невиїзна перевірка позивача з питання законності декларування ним сум відшкодування з бюджету податку на додану вартість за серпень 2019 року була призначено відповідачем за відсутності передбачених п. 200.11 ст. 200 ПК України підстав та з порушенням строків, встановлених п. 200.10 та 200.11 ПК України, оскільки за даними податкової декларації за серпень 2019 року від`ємне значення податку на додану вартість, за рахунок якого позивачем було заявлено суму бюджетного відшкодування, було сформовано ним за операціями, вчиненими після 1 січня 2017 року.

Позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виявленням самостійно виявлених помилок до декларації за серпень 2019 року (від 30.09.2019 № ), у якому вказано:

- у рядку 19 «від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» попередній показник - 17 497 728,00, уточнений - 17 497 728,00;

- у рядку 20 «сума від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 ПК України на момент подання податкової декларації» попередній показник - 17 497 728,00, уточнений - 17 497 728,00;

- у рядку 20.2 (Д3, Д4) «підлягає бюджетному відшкодуванню» уточнений - 12 000 000,00;

- у рядку 21 (Д2) «сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду», попередній показник - 17 497 728,00, уточнений - 5 497 728,00, різниця 12 000 000,00.

З розрахунку сум бюджетного відшкодування (Д3) (Додаток 3) (від 30.09.2019 № ) вбачається, що сума заявлена платником податків до відшкодування у розмірі 12 000 000,0,00 грн включає від`ємне значення у попередніх звітних періодах, а саме за грудень 2017 року - 2 488 614,45 грн, за березень 2018 року - 1 049 530,34 грн, за квітень 2018 року - 619 583,00 грн, травень 2018 року - 4 266 807,00 грн, за липень 2018 року - 1 065 562,00 грн, за січень 2019 року - 714 643,44 грн, за лютий 2019 року - 1 795 259,44 грн.

Вказані суми від`ємного значення у попередніх звітних періодах сформовані у результаті імпорту сільськогосподарської техніки, що підтверджується копіями митних декларацій, наявними у матеріалах справи (т. 1 ст. 219-250, т. 2 ст. 1-96).

В ході перевірки встановлено, що відповідно до митних декларацій про ввезення товарів на територію України ТОВ «ФА Інтертрейдінг Україна» за грудень 2017 року, березень - травень 2018 року, липень 2018 року, січень - лютий 2019 року імпортовано товарів на суму ПДВ у розмірі 25644305 грн (абз. 4 ст. 7 акту).

Водночас, у акті перевірки в частині визначення обсягу реалізації на території України імпортованої сільськогосподарської техніки вказано 19269892 грн, при цьому період для обрахунку застосовано з грудня 2017 року по 2019 рік, що не відповідає періодам вказаним при обрахунку розміру заявленого бюджетного відшкодування, а саме за грудень 2017 року, березень-травень 2018 року, липень 2018 року, січень-лютий 2019 року.

В акті перевірки контролюючим органом встановлено суму від`ємного значення, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200.1.3 статті 200.1 ПК України на момент подання податкової декларації, за вирахуванням суми, зарахованої у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість, у розмірі 17497728 грн, що відповідає сумі ліміту, вказаного у рядку 3.19 акту.

На дату складення акту перевірки сума податкового боргу відсутня (рядок 3.20 акту).

При цьому, контролюючим органом не заперечується відсутність у позивача податкової заборгованості, підтверджується наявність податкового кредиту з податку на додану вартість, що був сформований у минулих періодах, та факт сплати відповідних сум до Державного бюджету України при імпорті товарів.

Сума податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду, отже, на відміну від доводів відповідача, така сума не залежить від обставин реалізації конкретного виду товару за яким нараховані суми податку на додану вартість внаслідок імпорту та визначається у відповідний податковий період.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при імпорті товарів бюджетному відшкодуванню підлягає та частина від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах до Державного бюджету України, тому незалежно від факту реалізації імпортованого товару, суми податку на додану вартість, сплачені платником податку до Державного бюджету України при імпорті придбаних у нерезидента товарів, за умови належним чином оформлених митних декларацій та використання таких товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку включаються до складу податкового кредиту та відповідно підлягають бюджетному відшкодуванню.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем розраховано суму від`ємного значення щодо окремих господарських операцій, що суперечить нормам податкового законодавства, оскільки від`ємне значення ПДВ розраховується не щодо окремого товару, чи окремої господарської операції, а щодо звітного податкового періоду, відповідно до приписів ст.200.1 ПК України.

Враховуючи виконання позивачем всіх необхідних умов, передбачених Податковим кодексом України, для отримання бюджетного відшкодування на суму 12 000 000,00 грн, податкове повідомлення-рішення від 13.12.2019 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м.Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 26.11.2020.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна