Справа № 160/9786/20
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ (вступна та резолютивна частини)
18 листопада 2020 року Справа № 160/9786/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОзерянської С.І.
за участі секретаря судового засіданняЗакопай А.Р.
представника позивача Коваленка Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "НОЛА ТРЕЙД" про накладання арешту на кошти, -
Позовні вимоги обґрунтовані наявністю непогашеного податкового боргу, що виник внаслідок несплати узгоджених податкових зобов`язань.
Ухвалою суду від 24.09.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Відповідачем у встановлений судом строк, письмових заперечень проти позову, пояснень чи доказів щодо заявлених позовних вимог, на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові, не надано, як і заяви про визнання позову.
Згідно із ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач є належно повідомленим про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
З урахуванням вимог статті 57 Податкового кодексу України, у зв`язку з несплатою ТОВ «НОЛА ТРЕЙД» грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.
Отже, за позивачем обраховується податковий борг з податку на додану вартість на загальну суму 1 251 204,00 грн.
Відповідно до ст. 59 Податкового кодексу України, у зв`язку з несплатою ТОВ «НОЛА ТРЕЙД» до бюджету суми податкового боргу, Головним управлінням ДФС у м. Києві (попереднє місце податкового обліку підприємства) в автоматичному режимі сформовано та направлено податкову вимогу від 22.12.2017 №129028-17. Поштове відправлення повернуте не врученим адресату із зазначенням причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання». Підставою винесення податкової вимоги від 22.12.2017 № 129028-17 була наявність (виникнення) податкового боргу по податку на додану вартість у сумі 1 251 034,00 грн.
Згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.07.2018 № 131018377, довідки «НАІС ДДАІ» МВС України від 17.07.2018 - нерухомість, земельні ділянки, транспорт у власності ТОВ «НОЛА ТРЕЙД» відсутні.
З врахуванням викладеного, контролюючий орган звернувся до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку ТОВ «НОЛА ТРЕЙД», відкритих у банках.
Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до пункту 94.1. статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Арешт коштів на рахунку платника податків є різновидом адміністративного арешту, який застосовуються виключно на підставі рішення суду (на відміну від адміністративного арешту іншого майна, який здійснюється за рішенням керівника податкового органу). Разом з тим, підстави його застосування, що визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, є загальними як для керівника податкового органу, так і для суду.
Так, згідно з пунктом 94.2. статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин:
- платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі;
- фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон;
- платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;
- відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством;
- відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам;
- платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі;
- платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу;
- платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).
Аналогічні норми містить ІІІ Розділ Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 року №632. Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ цього Порядку арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з вищезазначених обставин.
З вказаних норм законодавства вбачається, що адміністративний арешт застосовується за наявності однієї із наведених обставин.
В даному випадку, позивач звертаючись з позовними вимогами про застосування арешту коштів на рахунках платника податків18.08.2020 року надав докази відсутності майна у ТОВ «НОЛА ТРЕЙД» станом на 16.07.2018 року та 17.07.2018 року.
Доказів відсутності майна на час звернення до адміністративного суду з даними позовними вимогами позивачем не надано.
В свою чергу, інформація про відсутність майна у платника податку станом на липень 2018 року, не може бути безперечним доказом відсутності такого майна станом на серпень 2020 року, оскільки сплинуло більше двох років, за які майновий стан відповідача міг зазнати істотних змін.
Отже, на переконання суду, наведені позивачем підстави для застосування арешту коштів позивачем не доведені. Наявність у відповідача податкового боргу не є безумовною підставою для застосування арешту коштів на рахунку.
Арешт коштів не є виключним та єдиним способом погашення податкового боргу. Винятковість такого арешту законодавець чітко пов`язує із обставинами, визначеними пунктом 94.2. статті 94 Податкового кодексу України, що виникли між платником податків та податковим органом.
Суд не заперечує того факту, що за умови відсутності майна, за рахунок якого можливо погашення податкового боргу, встановлена підпунктом 20.1.33. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України норма надає право податковому органу звертатися до суду з позовом про накладення арешту на кошти платника податків. Проте, реалізація цього права можлива лише за умови дотримання підстав, встановлених пункту 94.2. статті 94 Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 1 розділу IV Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених розділом III цього Порядку, та на підставі звернення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 1) відповідного підрозділу, який у межах своїх повноважень встановлює такі обставини, приймає рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків (додаток 2).
Суд зазначає, що матеріали справи не містять рішення керівника контролюючого органу про застосування адміністративного арешту майна платника податків.
Відтак, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходять в банку відповідача, адже позивач не довів обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та не надав необхідні докази, в підтвердження своїх позовних вимог.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, про відсутність достатніх підстав задля задоволення позовної заяви.
Керуючись 242-243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОЛА ТРЕЙД- про накладання арешту на кошти - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VH Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 27 листопада 2020 року .

Суддя С.І. Озерянська