Справа № 520/11584/2020
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 р. № 520/11584/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Солком 555» (м. Харків, пр. Науки, 40, офіс 415-Б) до Головного управління ДПС у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Солком 555» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив визнати протиправними дії головного державного ревізора - інспектора Головного управління Державної податкової служби у Харківській області Бондаренка Сергія Володимировича; визнати протиправними дії головного державного ревізора - інспектора Головного управління Державної податкової служби у Харківській області Усіченка Сергія Володимировича; визнати протиправним та скасувати наказ №2676 від 25.08.2020 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Солком 555».

Відповідно до положень ст.ст.12, 171, 257, 262 КАС України розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в якому він просить залишити без задоволенні адміністративний позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що представником позивача було отримано інформацію про те, що 28.08.2020 о 14:00 буде здійснюватися фактична перевірка діяльності ТОВ «Солком 555» інспекторами Державної податкової служби України.

28.08.2020 за адресою ТОВ «Солком 555» по пр. Науки, 40, офіс 415-Б у м. Харкові прибули працівники Головного управління ДПС у Харківській області, які представнику позивача пред`явили наказ №2676 від 25.08.2020 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Солком 555»; направлення на проведення перевірки; службові посвідчення.

Представник позивача посилається на те, що пред`явлений наказ не відповідає вимогам законодавства, як вбачається з тексту оскаржуваного наказу №2676 від 25.08.2020, перевіряючи повинні провести фактичну перевірку за період діяльності з 26.08.2017 по дату завершення перевірки, у частині обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального з підстав, визначених підпунктами 80.2.2. та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Представник позивача посилається на відсутність у спірному наказі дати початку та кінця перевірки, а також підстав для проведення фактичної перевірки. Представником позивача було запропоновано інспекторам скласти акт про недопуск до проведення перевірки, на що отримав відмову та пропозицію зустрітися 01.09.2020 о 14:00, проте жодного акту чи будь-якого іншого документу про зупинення чи перенесення термінів перевірки з 28.08.2020 по 01.09.2020 посадовими особами контролюючого органу не складено та не пред`явлено. Вказані обставини зумовили звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно із пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1. статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За приписами пункту 80.1. статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно із підпунктом 80.2.5. пункту 80.2. статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Пунктом 80.5. статті 80 ПК України визначено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Абзац п`ятий підпункту 81.1 статті 81 ПК України визначає, що у разі непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абзац шостий підпункту 81.1 статті 81 ПК України).

Зі змісту наведених правових норм убачається, що законодавцем встановлено випадки, коли платник податків може скористатись правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки: непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків документів, визначених абзацами другим-четвертим пункту 81.1 статті 81 ПК України (направлення та наказу на проведення перевірки, службового посвідчення); оформлення документів, вказаних в абзацах другому-третьому пункту 81.1 статті 81 ПК України, з порушенням вимог, встановлених цим пунктом.

Як вбачається зі змісту Наказу № 2676 від 25.08.2020 фактична перевірка ТОВ «Солком 555» була призначена на підставі п.п.80.2.2 та п.п.80.2.5, п.80.2 ст.80 ПК України з метою обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Кодексу.

Суд зазначає, що підставою проведення фактичної перевірки, визначеної підпунктом 80.2.5. пункту 80.2. статті 80 ПК України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, тобто інформації про конкретний факт недотримання платником податків вимог законодавства щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Отже, передумовою проведення фактичної перевірки з підстав, передбачених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, є отримання в установленому законодавством порядку інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби.

Такий висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 08 вересня 2020 року у справі №640/21536/19.

Змістовна конструкція п. 80.2. ст. 80 ГІК України обумовлює висновок про те, що для зазначення підстави для проведення перевірки не достатньо вказати номер підпункту статті Податкового кодексу України. Тобто, підставою для проведення фактичної перевірки є не посилання на положення Податкового кодексу України, а зазначення конкретно-визначених відомостей та/або даних, які відображені на матеріальних носіях або в електронному вигляді, що стали безпосередньою підставою для проведення фактичної перевірки з яких особа, яка знайомиться із наказом, може встановити обґрунтованість її призначення та проведення.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 820/4894/18 від 04.12.2018, у справі № 820/4891/18 від 18.12.2018, у справі № 820/4895/18 від 18.12.2018, у справі № 820/4893/18 від 05.03.2019, у справі № 1440/2045/18 від 11.06.2019.

Проте, як убачається із матеріалів справи відповідачем не надано жодних доказів того, що контролюючим органом отримано інформацію, яка зумовлює виникнення обґрунтованої та законодавчо встановленої необхідності для контролюючого органу зі здійснення належного податкового контролю.

Посилання відповідача на лист ДПС України №13939/7/99-00-07-05-03-07 від 11.08.2020 не може бути визнано обґрунтованим, оскільки даний лист не покладено в основу оскаржуваного наказу №2676 від 25.08.2020.

Крім того, у згаданому листі визначено період проведення перевірки, починаючи саме з 01.04.2020, тоді як у спірному наказі від 25.08.2020 №2676 визначено перевірку провести за період діяльності з 26.08.2017 по дату завершення перевірки.

У відзиві на позов не зазначено жодного документу (заяви, доповідної записки, службової інформації, тощо), що могли б слугувати обґрунтованою причиною правомірності наказу, відсутня також і будь-яка інформація, що в даному випадку податковий контроль необхідно було здійснювати саме в формі фактичної перевірки.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав письмових та належним чином оформлених доказів, які б підтвердили, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугувала інформація про порушення позивачем вимог законодавства. Як у наказі про призначення перевірки, так і в будь-якому іншому документі, що містяться в матеріалах справи, податковий орган не конкретизує суть порушення.

У спірному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, у наказі не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності ТОВ «Солком 555» вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом.

При вирішенні справи суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, у постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 820/4895/18.

Оскаржуваний наказ не містить жодної інформації щодо того, в рамках яких заходів Головним управлінням ДПС у Харківській області було встановлено порушення позивачем вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту, на підставі яких відомостей або документів (заяви, доповідної записки, службової інформації, тощо) встановлені такі факти, яких обставин стосується така інформація, які порушення зафіксовано в ній тощо.

Посилання відповідача на те, що призначення фактичної перевірки позивача здійснювалося виключно з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, є безпідставними, оскільки таке тлумачення п.п. 80.2.5. п. 80.2. ст. 80 ПК України повністю нівелює необхідність існування інших передбачених у п. 80.2. ст. 80 ПК України підстав для проведення фактичних перевірок дотримання вимог законодавства в цій сфері.

До того ж, реалізація відповідних функцій у визначеній сфері щодо призначення таких перевірок не є безмежною. Такими функціями контролюючий орган наділений законодавчо на постійній основі, однак реалізація таких функцій певним чином обмежена законодавством. Тобто, не в будь-якому випадку за наявності компетенції на проведення перевірки, така перевірка може бути призначена.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.05.2020 у справі № 816/3238/15, на яку посилається позивач у відзиві на апеляційну скаргу.

Головне управління ДПС у Харківській області не довело наявність підстав в розумінні підпункту 80.2.5 пункту 8.2 статті 80 ПК України для проведення фактичної перевірки ТОВ «Солком 555», що обумовлює скасування Наказу № 2676 від 25.08.2020 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Солком 555».

Посилання відповідача на те, що судами неодноразово розглядалися справи про скасування наказів контролюючого органу про проведення фактичних перевірок і за результатами розгляду таких справ судами приймалися рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на те, що в наказах зазначено підстави для проведення перевірки - відповідні норми Податкового кодексу України (постанова Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №140/391/19 та від 10.04.2020 №815/1978/18), суд не бере до уваги, оскільки правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2020 року у справі №640/21536/19, мають перевагу у часі з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17 щодо того, що під час вирішення тотожних спорів має враховуватися саме остання правова позиція.

Щодо вимоги про визнання протиправним та скасування наказу як реалізації права на судовий захист, суд зазначає таке.

Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «…за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.»

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акту індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Наказ про проведення перевірки є актом індивідуальної дії одноразового застосування, відповідно до якого виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією відповідачем певних владних повноважень та можливим порушенням охоронюваних законом інтересів позивача, він вичерпує свою дію фактом його виконання, а саме, - проведенням відповідної перевірки.

Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе.

Вказані висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 17.04.2019 у справі № 825/1439/17, від 21.02.2020 у справі №826/17123/18.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваний наказ фактично не виконано, перевірка не проведена.

На час судового розгляду Наказ № 2676 від 25.08.2020 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Солком 555» Головним управлінням ДПС у Харківській області не скасовано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність наказу №2676 від 25.08.2020 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Солком 555» та його скасування.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій головного державного ревізора - інспектора Головного управління Державної податкової служби у Харківській області Бондаренка Сергія Володимировича та визнання протиправними дій головного державного ревізора - інспектора Головного управління Державної податкової служби у Харківській області Усіченка Сергія Володимировича, суд зазначає наступне.

Відповідно п.78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Отже, за наявності підстави для проведення документальної позапланової перевірки у відповідності до пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України, відповідачем прийнято рішення про проведення документальної позапланової перевірки.

Судовим розглядом встановлено, що контролюючим органом при виході на перевірку були надані направлення на перевірку та копія наказу №2676 від 25.08.2020, що підтверджується актом, складеним уповноваженим представником ТОВ «Солком 555» від 28.08.2020 та не заперечується позивачем в адміністративному позові.

Відповідно до п.п. 81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Представник позивача, як на підставу вимог адміністративного позову посилався на відмову в наданні копій наказу та направлення на перевірку інспекторами ГУ ДПС в Харківській області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Разом з тим, як стверджує відповідач у відзиві та що було підтверджено відповідачем, під час надання наказу для ознайомлення ревізори-інспектори надали для посвідчення своєї особи направлення на перевірку та копію наказу №2676 від 25.08.2020.

Під час розгляду справи судом не було встановлено в діях вказаних уповноважених осіб контролюючого органу під час проведення фактичної перевірки процедурних порушень вимог Податкового кодексу України, при цьому проведення перевірки на підставі наказу є дискреційними повноваженнями органу контролю, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дій головних державних ревізорів-інспекторів Головного управління ДПС у Харківській області задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат здійснюється за правилами ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Солком 555» (м. Харків, пр. Науки, 40, офіс 415-Б) до Головного управління ДПС у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Харківській області №2676 від 25.08.2020 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Солком 555».

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Солком 555» () судовий збір у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Єгупенко