Справа № 813/2950/16
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 листопада 2020 року

Київ

справа №813/2950/16

адміністративне провадження №К/9901/29644/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі № 813/2950/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про поновлення на роботі,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду із адміністративним позовом до Генеральної прокуратури України (далі - відповідач), де просив: визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора України № 359-вк від 31.08.2016 про звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника військового прокурора Західного регіону України та зарахування в розпорядження Генерального прокурора України; поновити його на посаді першого заступника військового прокурора Західного регіону України з 31.08.2016; стягнути з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за посадою першого заступника військового прокурора Західного регіону України за час вимушеного прогулу.

З врахуванням наказу Генерального прокурора № 358 від 27.12.2019, судом продовжено розгляд справи за участю відповідача - Офіс Генерального прокурора.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора України № 359-вк від 31.08.2016 про звільнення полковника юстиції ОСОБА_1 з посади першого заступника військового прокурора Західного регіону України на підставі пункту 3 статті 1 Закону України «Про очищення влади» та зарахування у розпорядження Генерального прокурора України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника військового прокурора Західного регіону України з 01.09.2016. Зобов`язано Офіс Генерального прокурора нарахувати та виплатити на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, з утриманням податків та інших обов`язкових платежів при виплаті.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Офіс Генерального прокурора та ОСОБА_1 оскаржили його в апеляційному порядку.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року апеляційні скарги Офісу Генерального прокурора та ОСОБА_1 задоволено частково. Змінено абзац 4 на сторінці 9 мотивувальної частини рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 по справі № 813/2950/16 замінивши слова «довідці про результати вивчення особової справи позивача» на слова «лист Міністерства юстиції України від 01.08.2016 №456/12/25-16» та викладено абзац 5 на сторінці 9 мотивувальної частини рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 по справі № 813/2950/16 в такій редакції: «Надаючи оцінку аргументам позивача щодо незаконності звільнення в період його тимчасової непрацездатності, суд зазначає, що позивача звільнено не з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, а з підстав, передбачених Законом України №1682-VII. Відтак гарантія, передбачена частиною третьою статті 40 КЗпП України не поширюється на такі випадки звільнення особи, а тому доводи позивача в цій частині є безпідставними та необґрунтованими». Скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року по справі № 813/2950/16 в частині зобов`язання Офісу Генерального прокурора нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, з утриманням податків та інших обов`язкових платежів при виплаті і в цій частині в задоволенні позову відмовити. У решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року по справі № 813/2950/16 залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із указаною касаційною скаргою.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставою для відкриття касаційного провадження у справі № 813/2950/16 є оскарження судових рішень перелік яких визначений у пункті 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, з посиланням у касаційній скарзі на те, що в оскаржуваному судовому рішенні суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 04 липня 2020 року у справі № 826/6916/15, від 21 липня 2020 року у справі № 826/15346/16, від 02 жовтня 2019 року у справі № 817/995/15, від 18 червня 2020 року у справі № 809/3977/14.

Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі, оскільки вказані скаржником доводи потребують перевірки.

Одночасно із касаційною скаргою скаржником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Так, згідно пункту 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Враховуючи, що скаржник є особою, на якого розповсюджуються пільги, визначені пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», підстави для вирішення клопотання про звільнення від сплати судового збору відсутні.

Крім того, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження в обґрунтування якого вказує, що 28 вересня 2020 року в судовому засіданні було оголошено вступну те резолятивну частину постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року. Проте станом на час звернення з цією касаційною скаргу рішення апеляційного суду на адресу скаржника не надходило. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст оскаржуваної постанови складено 07 жовтня 2020 року. Враховуючи зазначено просить поновити строк на касаційне оскарження.

Згідно приписів частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Так, рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 28 вересня 2020 року, повний текст складено 07 листопада 2020 року. Касаційну скаргу подано скаржником на пошту 05 листопада 2020 року.

Таким чином, враховуючи приписи частини першої статті 329 КАС України, касаційну скаргу подано скаржником з дотриманням тридцятиденного строку на касаційне оскарження, а отже підстави для вирішення клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження відсутні

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 329-330, 334, 335, 338 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі № 813/2950/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про поновлення на роботі.

Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду справу № 813/2950/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про поновлення на роботі.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.

У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк

В.М. Соколов

Судді Верховного Суду