Справа № 380/739/20
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 380/739/20 пров. № А/857/10335/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська теплоенергетична компанія" до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Лунь З.І.,

час ухвалення рішення: 11:26:39,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення: 24.07.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівська теплоенергетична компанія» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 09.01.2020 № форми «Р», яким збільшено суму грошового забезпечення по податку на прибуток в сумі 217013,75 грн; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 09.01.2020 № форми «Р», яким збільшено суму грошового забезпечення за платежем податок на додану вартість в сумі 693732,50 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року задоволено повністю адміністративний позов. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 09.01.2020 №. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 09.01.2020 №. Стягнуто з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівська теплоенергетична компанія» судовий збір в сумі 13661 (тринадцять тисяч шістсот шістдесят одна) грн 20 коп.

Рішення мотивоване тим, що в ході розгляду справи відповідач не довів, що документи, якими платник обґрунтовує своє право на податковий кредит, оформлені з порушенням вимог чинного законодавства, містять недостовірні відомості щодо змісту правочину або підписані не уповноваженою особою. При цьому, відповідач не заперечує, що відомості, які містяться в договорах та інших первинних документах, податкових накладних контрагентів, відповідають даним, які містяться в податковій інформації податкового органу. На думку суду першої інстанції, при виборі контрагента, який постачав товарно-матеріальні цінності, позивач проявив належну обачність. Суд вказує, що в оподаткованих операціях в межах господарської діяльності позивача останнім використано придбані ним товари і послуги, що свідчить про правильність формування податкового кредиту. Використання придбаних товарно-матеріальних цінностей позивачем у власній господарській діяльності підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: видатковими та прибутковими накладними. Також суд першої інстанції наголошує на тому, що відсутність у контрагента позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). А також на тому, що недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, водночас таких доказів податковим органом в акті перевірки не наведено та реальність виконання господарських операцій позивача з контрагентом не спростовано. ГУ ДПС у Львівській області не наведено також жодних належних доказів на підтвердження того, що визначені умови договорів не виконувались.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам, долученим до матеріалів справи відповідачем. Скаржник заперечує обачність ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» у виборі контрагентів, мотивуючись відсутністю ділового листування, особистих зустрічей з контрагентами. Також скаржник наголошує на наявності вироку Перемишлянського районного суду Львівської області від 15.04.2019 року відносно ОСОБА_1 . Скаржник вважає, що бухгалтерський облік та фінансова звітність грунтуються на принципі перевалювання сутності над формою, коли операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми, і правові наслідки створює саме господарська операція, а не первинні документи. Скаржник наголошує на відсутності у позивача наміру створення правових наслідків, в т.ч. щодо сплати належних сум податків та обов`язкових платежів.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги і відзиву на неї в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» зареєстроване 29.07.2014 виконавчим комітетом Львівської міської ради, свідоцтво про державну реєстрацію від 29.07.2014 №0035129, , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач взятий на податковий облік 30.07.2014 за №47, на час проведення перевірки перебував на обліку у ГУДПС у Львівській області (Галицьке управління, Сихівська ДПІ).

Місцезнаходження платника податків: 79035, м.Львів, вул.Зелена, 149, корп.4.

У періоді, який перевірявся, суб`єкт господарювання був платником: податку на додану вартість; податку на доходи фізичних осіб; податку на прибуток приватних підприємств; єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; військового збору.

ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» - є підприємством, яке здійснює господарську діяльність з метою отримання прибутку.

Види діяльності ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» по коду КВЕД: 42.99 Будівництво інших споруд; 43.11 Знесення; 43.12 Підготовчі роботи на будівельному майданчику; 43.21 Електромонтажні роботи; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 43.31 Штукатурні роботи; 43.32 Установлення столярних виробів; 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін; 43.34 Малярні роботи та скління; 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; 43.91 Покрівельні роботи; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у.; 46.63 Оптова торгівля машинами й устаткуванням для добувної промисловості та будівництва; 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устаткування; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткуванням і приладдям до нього; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 71.11 Діяльність у сфері архітектури; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н. в. і. у.; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів;77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 33.11 Ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення; 33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування; 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування; 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (основний); 37.00 Каналізація, відведення й очищення стічних вод; 41.10 Організація будівництва будівель; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 42.11 Будівництво доріг і автострад; 42.21 Будівництво трубопроводів; 42.22 Будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій.

Головне управлінням ДПС у Львівській області на підставі наказу від 29.11.2019 №2520 провело документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» з питань проведення взаємовідносин із ТОВ «Центрбудпостач» () за період грудень 2017, ТОВ «ТД Штерн» () та ТОВ «Пілігрим Сервіс» () за період червень 2019року та правомірності їх відображення у податкових деклараціях з податку на додану вартість та податковій декларації з податку на прибуток.

З акта перевірки вбачається таке.

Відповідно до наявної інформації в АІС «Податковий блок» в процесі перевірки використано таку податкову інформацію по ТОВ «Центрбудпостач»: перебуває на обліку в ГУ ДФС у Донецькій області (м. Слов`янськ), основний вид діяльності - будівництво житлових і нежитлових будівель, свідоцтво платника ПДВ анульовано 26.12.2018. Остання декларація з ПДВ подана за березень 2018року, і з травня не звітується. Відповідно до поданого фінансового звіту чисельність працівників за період грудень 2017року - 23 чол. (звільнено 21.12.2017 - 9 чол. та 29.12.2019 - 2 чол., основні засоби відсутні, земельні ділянки відсутні. Враховуючи реальний час здійснення операцій з ТОВ «Центрбудпостач», відсутність у даного контрагента необхідної кількості трудових ресурсів, основних засобів, виробничо-складських приміщень, матеріалів та іншого майна, а також відсутність матеріально-технічної і технологічної можливості з виконаня робіт, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій, відсутністю ділової мети даних операцій, перевіркою не підтверджується факт придбання ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» робіт, будівельних матеріалів та інструментів у значній кількості та об`ємі у ТОВ «Центрбудпостач» за період грудень 2017року на загальну суму 1157403,00 грн., в тому числі ПДВ на суму 192900,50 грн.

Відповідно до наявної інформації в АІС «Податковий блок» в процесі перевірки використано таку податкову інформацію по ТОВ «Пілігрим Сервіс»: перебуває на обліку в ГУ ДПС у Львівській області (Городоцький район), основний вид діяльності - діяльність посередників в торгівлі товарами широкого асортименту, зареєстрований платником ПДВ із 01.06.2019 р. Остання декларація з ПДВ подана за серпень 2019 року, і з вересня 2019 року не звітується. Відповідно до поданого фінансового звіту чисельність працівників за період червень 2019 року - 1 чол., основні засоби відсутні, земельні ділянки відсутні. Враховуючи реальний час здійснення операцій з ТОВ «Пілігрим Сервіс», відсутність у даного контрагента реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару (відсутність дійсного формування цього активу), необхідної кількості трудових ресурсів, основних засобів, виробничо-складських приміщень, матеріалів та іншого майна, матеріально-технічної і технологічної можливості здійснення перевезення, зберігання відповідних обсягів товару, а також відсутність документів щодо транспортування ТМЦ (договорів перевезення, товарно-транспортних накладних, дорожніх листів), які економічно необхідні для здійснення господарських операцій, відсутністю ділової мети даних операцій, перевіркою не підтверджується факт придбання ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» робіт, послуг у ТОВ «Пілігрим Сервіс» за червень 2019 року на загальну суму 612879,00 грн, в тому числі ПДВ на суму 102147,00 грн.

Відповідно до наявної інформації в АІС «Податковий блок» в процесі перевірки використано таку податкову інформацію по ТОВ «ТД Штерн»: перебуває на обліку в ГУ ДПС у Львівській області (Городоцький район), основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля, зареєстрований платником ПДВ із 31.12.2018. Остання декларація з ПДВ подана за червень 2019 року, і з липня 2019 року не звітується. Відповідно до поданого фінансового звіту чисельність працівників за період травень 2019року - 1 чол., основні засоби відсутні, земельні ділянки відсутні. Враховуючи реальний час здійснення операцій з ТОВ «ТД Штерн», відсутність у даного контрагента реального (законного) джерела походження ідентифікованого товару (відсутність дійсного формування цього активу), необхідної кількості трудових ресурсів, основних засобів, виробничо-складських приміщень, матеріалів та іншого майна, матеріально-технічної і технологічної можливості здійснення перевезення, зберігання відповідних обсягів товару, а також відсутність документів щодо транспортування ТМЦ (договорів перевезення, товарно-транспортних накладних, дорожніх листів), які економічно необхідні для здійснення господарських операцій, відсутністю ділової мети даних операцій, перевіркою не підтверджується факт придбання ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» робіт, послуг у ТОВ «ТД Штерн» за червень 2019року на загальну суму 1559613,00грн., в тому числі ПДВ на суму 259935,53грн.

За наслідками перевірки контролюючий орган дійшов висновку про нереальність здійснення господарських операцій з отримання робіт, послуг ТОВ «Центрбудпостач», ТОВ «ТД Штерн», ТОВ «Пілігрим Сервіс» та ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія», так як їх діяльність спрямована лише на отримання податкової вигоди шляхом декларування податкового кредиту на підставі первинних документів. В акті зазначено, що в первинних документах, виписаних ТОВ «Центрбудпостач», ТОВ «ТД Штерн», ТОВ «Пілігрим Сервіс» для ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія», зафіксовано господарські операції, які фактично не відбулися. Тому податкові накладні, договори, акти виконаних робіт не мають юридичної сили первинних документів, відповідно, ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» неправомірно сформовано регістри бухгалтерського обліку та податкової звітності на підставі таких первинних документів. Такі документи мають статус формально складених та не підтверджують реальність здійснення таких операцій. Перевіркою товариства встановлено порушення, а саме: заниження податку на прибуток за 2017рік у сумі 173611,00грн. та заниження по податку на додану вартість на загальну суму 554986,00грн., в т.ч. за грудень 2017року у сумі 192901,00грн., за червень 2019року у сумі 362085,00грн. чим порушено п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України.

За результатами перевірки контролюючим органом складено акт №683/05-09/39325431 від 13.12.2019, у якому зафіксовано порушення позивачем п.5, п.6. п.7, п.9 П (С) БО 16 «Витрати», п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємством занижено податок на прибуток за 2017рік в загальній сумі 173611,00 грн.; п.198.1, п.198.2, 198.3, ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 554986,00 грн. в т.ч. за грудень 2017 року в розмірі 192901,00 грн., за червень 2019 року в розмірі 362085,00 грн.

На підставі висновків акта перевірки №683/05-09/39325431 від 13.12.2019 ГУ ДПС у Львівській області прийняло податкові повідомлення-рішення від 09.01.2020 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток за податковим зобов`язанням в сумі 173611,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 43402,75 грн, всього 217013,75 грн; від 09.01.2020 р. №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковим зобов`язанням в сумі 554986,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 138746,50 грн, всього 693732,50 грн.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, що виніс відповідач, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до пп. 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 200.1 - 200.4 ст. 200 цього Кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

При цьому, згідно з нормами ст. 200 Податкового кодексу України сума бюджетного відшкодування залежить від показників податкового зобов`язання та податкового кредиту.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

В розумінні пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 даного Кодексу об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 цього Кодексу право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. п. 198.2, 198.3 ст. 198 цього Кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, в тому числі, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 даного Кодексу податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 201.6 даної статті податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов`язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом. Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов`язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п. 201.10 даної статті податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

А відповідно до п. 198.6 ст. 198 цього Кодексу не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

На підставі аналізу зазначених норм колегія суддів дійшла висновку, що формування суб`єктом господарювання податкового кредиту та валових витрат не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами, а пов`язане з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних).

При цьому, якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Проте зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту та валових витрат.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що необхідною умовою для віднесення сплачених (нарахованих) у ціні товарів сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт реальності придбання товарів та послуг, вартість яких відноситься до податкового кредиту з податку на додану вартість. Для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість витрати платника щодо сплати (нарахування) відповідної суми податку у складі ціни товару мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції та є підставою для формування податкового обліку платника податків.

В цьому контексті колегія суддів зазначає наступне.

16.11.2017 р. між ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» та ТОВ «Центрбудпостач» було укладено договір субпідряду №16/11/19, відповідно до якого ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» виступає «генпідрядником», а ТОВ «Центрбудпостач» - «субпідрядник» (том 1 а.с.76-78). На виконання договору субпідряду ТОВ «Центрбудпостач» (субпідрядник) виконало роботи на об`єкті ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» «генпідрядника».

Субпідрядником по факту виконання робіт виписано податкові накладні, акти приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати .

На підтвердження здійснення господарських операцій за вказаним договором ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» надано акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 (КБ-2в) (том 1 а.с.80-85), підсумкові відомості ресурсів (витрат по факту)(том 1 а.с.86-97) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2019 (КБ-3) від 28.12.2017 про те, що субпідрядник виконав роботи по «Реконструкції будівель та системи теплопостачання спортивно-культурного комплексу Львівського державного ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою імені Героїв Крут по вул.Пасічній, 68 у м.Львові з метою енергозбереження» на загальну суму 577286,40 грн в т.ч. ПДВ - 96 214,40 грн(том 1 а.с.79); акт приймання-передачі №1 від 28.12.2017 до договору № 16/11/17 від 16.11.2017, відповідно до якого вартість переданого товару становить 2008710,44 грн.(том 1 а.с.98-101), банківські виписки на загальну суму 577 286,40 грн в т.ч. 15.01.2018 - 200 000,00 грн, 18.01.2018 р - 377286,40 грн (том 1 а.с.103-104).

Відповідно до умов договору від 16.11.2017 №16/11/17, ТОВ «Львівська

теплоенергетична компанія» отримано від ТОВ «Центрбудпостач» податкову накладну

№79 від 28.12.2017 на загальну суму481072,00грн.(том 1 а.с.102).

В бухгалтерському обліку операції відображено наступними проведеннями: -Дт 94 Кт 63- 481072,00 грн;-Дт 644 Кт 63 - 96214,40 грн. ТОВ «Львівська теплоенергегична компанія» в грудні 2017відображено отримання в ТОВ «Центрбудпостач» субпідрядних робіт на суму 577286,40грн. в т.ч. ПДВ - 96214,40 грн.

Розрахунки між суб`єктами господарювання проводились у безготівковій формі.

Також ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» укладено із ТОВ «Центрбудпостач» договір поставки від 05.12.2017р. № 05/12/2017, відповідно до якого ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» виступає «покупцем», а ТОВ «Центрбудпостач» - «постачальником». Відповідно до умов договору від 05.12.2017 ТОВ «Львівська

теплоенергетична компанія» отримано від ТОВ «Центрбудпостач» видаткові накладні

№2700 від 16.12.2017 на загальну суму 120035,47грн., №2699 від 16.12.2017 на загальну суму 73212,65грн., №2701 від 19.12.2017 на загальну суму 6173,59грн., №2703 від 19.12.2017 на загальну суму 153064,00грн., №2702 від 19.12.2017 на загальну суму 15732,10грн., №2704 від 20.12.2017 на загальну суму 80219,71грн., №2705 від 22.12.2017 на загальну суму 131679,41грн.(том 2 а.с.11-17), а також податкові накладні №23 від 16.12.2017, №33 від 19.12.2017, №24 від 16.12.2017, №32 від 19.12.2017, №32 від 19.12.2017, №37 від 20.12.2017, №34 від 19.12.2017 (том 2 а.с.19-25).

В бухгалтерському обліку операції відображено наступними проведеннями: Дт 20 Кт 63 - 483430,47грн.; Дт 644 Кт 63 - 96686,16грн.

ТОВ «Львівська теплоенергегична компанія» в грудні 2017 відображено отримання в ТОВ «Центрбудпостач» будівельних матеріалів та інструментів на суму 580116,93грн. в т.ч. ПДВ - 96 686,16грн. Розрахунки між суб`єктами господарювання проводились у безготівковій формі, що підтверджується випискою по особовому рахунку за 12.01.2018 (том 2 а.с.18).

18.06.2019 р. між ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» та ТОВ «ТД Штерн» було укладено договір поставки №18-06/19, відповідно до якого ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» виступає як «покупець», а ТОВ «ТД Штерн» - «постачальник».

Відповідно до п.1 договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити товар. Перелік найменувань товару, його асортимент, одиниця виміру, кількість і ціна за одиницю товару узгоджується сторонами по мірі замовлення покупцем окремих партій товару у рахунках-фактурах та/або видаткових накладних, які є невідємними частинами (додатками) цього договору. Кожна наступна видаткова накладна та/або рахунок-фактура не віднімає і не припиняє дію попередніх видаткових накладних та рахунків-фактур ні повністю, ні частково, якщо інше не зазачено у ній. Поставка товару здійснюється окремими партіями. Відповідно до п.3 цього договору продавець поставляє товар на умовах «СРТ (Інкотермс-2010)». Конкретне місце поставки визначається покупцем. Відповідно до п.4 договору оплата здійснюється покупцем на підставі виставлених продавцем рахунків-фактур. Усі розрахунки, передбачені цим договором, здійснюються з використанням національної валюти України - гривні, в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника. Постачальник несе відповідальність за якість переданого у власність покупця товару (том 1 а.с.247-244).

Відповідно до умов договору ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» отримано від ТОВ «ТД Штерн» видаткові накладні №117 від 25.06.2019 на загальну суму 833183,99грн., №105 від 25.06.2019 на загальну суму 726447,16грн.(том 1 а.с.245), а також податкові накладні №126 від 19.06.2019, №470 від 24.06.2019 (том 2 а.с.4-5). ТОВ «Львівська плоенергетична компанія» здійснено попередню оплату за товар для ТОВ «ТД Штерн» у червні 2019року у сумі 1559631,14грн., що підтверджуються платіжними дорученнями від 19.06.2019 №1053 на загальну суму 726447,15грн. та від 24.06.2019 №1072 на загальну суму 833183,99грн.(том 1 а.с.247-248).

В бухгалтерському обліку операції відображено наступними проведеннями: Дт 20 Кт 63 - 1299692,65грн.; Дт 644 Кт 63 - 259935,53грн. ТОВ «Львівська теплоенергегична компанія» в червні 2019року відображено отримання в ТОВ «ТД Штерн» ТМЦ на суму 1559631,15грн. в т.ч. ПДВ - 259938,53грн.

27.06.2019 між ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» та ТОВ «Пілігрим Сервіс» було укладено договір поставки №27-06/19, відповідно до якого ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» виступає як «покупець», а ТОВ «Пілігрим Сервіс» - «постачальник».

Відповідно до умов договору від 27.06.2019 ТОВ «Львівська

теплоенергетична компанія» отримано від ТОВ «Пілігрим Сервіс» видаткову накладну №27/6-01 від 27.06.2019 на загальну суму 612879,37грн. (том 2 а.с.87), а також податкову накладну №405 від 27.06.2019 (том 2 а.с.86).

В бухгалтерському обліку операції відображено наступними проведеннями:-Дт 20 Кт 63 - 510732,81грн.; Дт 644 Кт 63 - 102146,56грн. ТОВ «Львівська теплоенергегична компанія» в червні 2019року відображено отримання в ТОВ «Пілігрим Сервіс» ТМЦ на суму 612879,37грн. в т.ч. ПДВ - 102146,56грн.

Як вбачається з описаних вище документів, всі вони відповідають вимогам до первинних документів, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та надавались відповідачу при проведенні перевірки, а зазначені вище податкові накладні, виписані контрагентами позивача - постачальниками товарів, не мали недоліків і порядок їх заповнення відповідав чинному на момент виписки законодавству, були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, тому з дня отримання цих податкових накладних у позивача виникло право формувати податковий кредит по взаєморозрахунках з цими контрагентами.

А відсутність певних документів чи неістотні недоліки в їх оформленні, на думку колегії суддів, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Щодо доводів відповідача про те, що за результатами податкового аналізу та податкової інформації контрагентів позивача встановлено відсутність основних засобів, послуг з оренди транспортних засобів, залучення третіх осіб, малий трудовий ресурс тощо, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. п. 74.1, 74.3 ст. 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Отже, посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно зазначених вище контрагентів позивача, а також податкову інформацію, надану іншими контролюючими органами, що складена за результатами опрацювання звітності цих контрагентів чи неможливості проведення їх зустрічної звірки (перевірки), є безпідставним, оскільки така інформація носить виключно інформативний характер та сформована без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні процесуального Закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 року у справі № 815/565/15.

Водночас, зустрічні звірки або перевірки з питань підтвердження отриманих від ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» відомостей щодо відносин з іншими контрагентами, зокрема наведеними вище, контролюючим органом не проводились.

Отже, у спірному випадку відповідач використав інформацію, наявну в автоматизованих інформаційних системах ДПС щодо господарської діяльності контрагентів позивача без аналізу первинних документів таких платників податків. Оскільки зустрічні звірки жодного із контрагентів позивача фактично не проводились, тому аналітична інформація автоматизованих інформаційних систем ДПС про відсутність у контрагентів-постачальників необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності трудових ресурсів, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, основних фондів не можуть бути підставою для висновку щодо здійснення позивачем правочинів без мети настання реальних наслідків, проведення безтоварних операцій, та, відповідно, однією з підстав для висновку про завищення сум податкового кредиту з ПДВ та в результаті прийняття податкових повідомлень-рішень про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ та зменшення розміру від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) кредиту. Такі висновки є лише припущенням контролюючих органів.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання відповідача на податкову інформацію, наявну в інформаційно-аналітичних базах відносно зазначених контрагентів-постачальників позивача по ланцюгах постачання, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального закону. Також суд правильно зазначив, що такі висновки відповідача є лише припущенням про ймовірні порушення податкового законодавства учасниками господарських операцій. Проте судом не встановлено, що відомості, які містяться в досліджених судом та податковою перевіркою первинних документах, є неповними, недостовірними та (або) суперечливими, чи ґрунтуються на інших документах, недійсність яких установлена в судовому порядку, а тому зазначені документи є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. В свою чергу, відповідачем не надано доказів, які б свідчили про відсутність волевиявлення за істотними умовами договору однією із сторін; спори між сторонами щодо недійсності договорів відсутні. Контролюючий орган також не довів, що господарські зобов`язання між позивачем та вказаними контрагентами вчинені з метою, заздалегідь суперечною інтересам держави та суспільства, та не були спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Також колегія суддів зазначає, що відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на факт реальності господарських операцій, вчинених між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосередніми контрагентами, а тому наведені вище доводи відповідача, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Крім того, колегія суддів враховує той факт, що законодавством України на одну із сторін цивільно-правової угоди - покупця товару (робіт, послуг), яка є платником податків, не покладено обов`язку здійснення контролю за дотриманням постачальниками вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку і в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників у ланцюгу постачання або через відсутність висновків зустрічних перевірок таких постачальників зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит з податку на додану вартість, яке виникло в результаті сплати податку на додану вартість при придбанні товарів.

У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів не може брати до уваги покликання відповідача на вирок Перемишлянського районного суду від 15.04.2019 відносно ОСОБА_1 , який є засновником ТзОВ «Центрбудпостач», оскільки факт подання неправдивих відомостей директором ТзОВ «Центрбудпостач» при державній реєстрації підприємства жодним чином не впливає на формування витрат чи віднесення сум податкового кредиту позивачем. Більше того, під час існування господарських відносин між позивачем та ТзОВ «Центрбудпостач» у грудні 2017 р., позивачу не могло бути відомо про обставини, викладені у вироку суду 15.04.2019.

Також слід зазначити, що відповідно до ухвали Перемишлянського районного суду від 29.05.2019 р., керівника ТзОВ «Центрбудпостач» звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.212 Кримінального кодексу України на підставі ч.4 ст.212 Кримінального кодексу України, а кримінальне провадження №0000095 від 19.12.2018 р. закрито. Зазначене додатково свідчить про факт здійснення ТзОВ «Центрбудпостач» господарської діяльності (том 2, а.с.134-136).

В свою чергу, відповідач не довів, що позивач як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускав його контрагент, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з цими підприємствами було одержання податкової вигоди, як то вказує відповідач.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що на підставі належних, допустимих та достатніх доказів встановлено факти реальності господарських операцій між ТОВ «Львівська теплоенергетична компанія» і ТОВ «Центрбудпостач», ТОВ «ТД Штерн» та ТОВ «Пілігрим Сервіс» на підставі описаних вище договорів, підтвердження здійснення цих господарських операцій первинними документами, які відповідають вимогам законодавства, тому у податкового органу не було законних підстав для висновків про неправомірність формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість по взаєморозрахунках з цими контрагентами в періоді, що перевірявся, та, відповідно, про безпідставність і протиправність заявлення вказаних сум податку до бюджетного відшкодування.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що оскаржені податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 09.01.2020 № форми «Р» та від 09.01.2020 № форми «Р» є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у справі № 380/739/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді В. В. Святецький
Л. Я. Гудим
Повне судове рішення складено 30.11.2020 року