Справа № 361/2109/17
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року

м. Київ

справа №361/2109/17

адміністративне провадження №К/9901/25732/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу № 361/2109/17

за позовом ОСОБА_1 до міського голови міста Бровари Київської області Сапожка Ігоря Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Броварська міська рада Київської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії

за касаційною скаргою міського голови міста Бровари Київської області Сапожка Ігора Васильовича, в інтересах якого діє адвокат Шкардун Маргарита Володимирівна,

на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Кучми А.Ю., суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

УСТАНОВИВ:

Суть спору

1. ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до міського голови міста Бровари Київської області Сапожка Ігоря Васильовича (далі - відповідач, Сапожко І.В. ), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Броварська міська рада Київської області (далі - третя особа), де просив:

1.1. визнати протиправними дії міського голови м.Бровари Київської області Сапожка І.В. щодо одноособового розгляду заяви позивача від 18.01.2017 про складення черги в Броварській міській раді Київської області для пільгових категорій громадян, які мають право на першочергове та позачергове отримання земельних ділянок;

1.2. зобов`язати міського голову винести заяву позивача від 18.01.2017 щодо складення черги в Броварській міській раді для пільгових категорій громадян, що мають право на першочергове та позачергове отримання земельних ділянок на чергову сесію міської ради;

1.3. визнати протиправними дії міського голови, який відмовився запросити позивача на розгляд поданої заяви відповідно до Закону України «Про звернення громадян»;

1.4. зобов`язати міського голову запросити його на розгляд поданої заяви відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та розглянути заяву в його присутності;

1.5. відшкодувати йому матеріальні збитки 1000 грн, заподіяні діями та бездіяльністю відповідача, та стягнути ці кошти з відповідача на його користь;

1.6. відшкодувати моральні збитки позивача у розмірі 1000 грн, та стягнути ці кошти з відповідача на його користь;

1.7. зобов`язати відповідача надати звіт про виконання судового рішення.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2017 року у позові відмовлено.

3. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2017 року скасовано. Прийнято постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправними дії міського голови міста Бровари Київської області Сапожка І.В. щодо одноособового розгляду заяви позивача від 18.01.2017 про складення черги в Броварській міській раді Київської області для пільгових категорій громадян, що мають право на першочергове та позачергове отримання земельних ділянок. В іншій частині постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2017 року залишено без змін.

4. Постановою Верховного Суду від 22 січня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2017 року скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

5. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2017 року - скасовано та прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії міського голови м.Бровари Київської області Сапожка Ігоря Васильовича щодо одноособового розгляду заяви ОСОБА_1 від 18.01.2017 про складення черги в Броварській міській раді Київської області для пільгових категорій громадян, що мають право на першочергове та позачергове отримання земельних ділянок. Зобов`язано міського голову міста Бровари Київської області Сапожка Ігоря Васильовича повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.01.2017 щодо складення черги в Броварській міській раді для пільгових категорій громадян, що мають право на першочергове та позачергове отримання земельних ділянок відповідно до Законів України «Про звернення громадян» та «Про місцеве самоврядування в Україні». Стягнуто на відшкодування заподіяної моральної шкоди на користь ОСОБА_1 1000 грн з міського голови міста Бровари Київської області Сапожка Ігоря Васильовича . Зобов`язано міського голову міста Бровари Київської області Сапожка Ігоря Васильовича у місячний термін надати звіт про виконання судового рішення. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

6. 23 червня 2020 року позивачем подано заяву про накладення штрафу на відповідача за ненадання звіту про виконання судового рішення, де просив суд накласти на міського голову міста Бровари Київської області Сапожка Ігоря Васильовича штраф за ненадання звіту про виконання судового рішення у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, та стягнути її половину на користь позивача. А іншу половину - до Державного бюджету України.

7. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 про накладення штрафу за неподання звіту - задоволено частково. Накладено на міського голову міста Бровари Київської області Сапожка Ігоря Васильовича штраф за невиконання рішення суду та неподання у встановлений судом строк звіту про виконання рішення у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 42040,00 грн. Половину штрафу у розмірі 21020,00 грн стягнуто із керівника суб`єкта владних повноважень - міського голови міста Бровари Київської області Сапожка Ігоря Васильовича на користь ОСОБА_1 , іншу половину у розмірі 21020,00 грн - на користь Державного бюджету України. В іншій частині у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

8. Приймаючи рішення про накладення штрафу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем не надано жодних доказів та належних обґрунтувань невиконання судового рішення та не подання звіту про його виконання протягом шести місяців з дня ухвалення судового рішення, натомість у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2020 року відповідачу було встановлено місячний термін для надання такого звіту. Колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень була вчинена протиправна бездіяльність, що призвело до суттєвого затягування виконання судового рішення та відновлення порушеного права позивача.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції

9. 08 жовтня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга міського голови міста Бровари Київської області Сапожка Ігора Васильовича , в інтересах якого діє адвокат Шкардун Маргарита Володимирівна, на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року про накладення штрафу за неподання звіту у справі № 361/2109/17, де просить скасувати вказане судове рішення у частині задоволених вимог.

10. Касаційну скаргу вмотивовано тим, що з 12 березня 2020 року на всій території України встановлено карантин (постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 і від 02 квітня 2020 року №255, від 22 квітня 2020 №291, від 04.05.2020 № 343, від 20.05.20 №392 та інші). 2 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (далі - Закон № 540-ІХ), яким розділ «Прикінцеві положення» КАС України доповнено пунктом 3 такого змісту: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОУШ-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162,163,164,165,169, 177,193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії' карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19). Отже, встановлений у судовому рішенні від 12.03.2020 місячний строк подання звіту не може бути меншим, ніж строк дії карантину. В зв`язку з встановленими законодавчими змінами звіт не було подано в строк, встановлений у судовому рішенні від 12.03.2020, та було подано звіт після внесення змін у пункт 3 Прикінцевих положень КАС, що набули чинності 17.07.2020.

11. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційної скаргою міського голови міста Бровари Київської області Сапожка Ігора Васильовича , в інтересах якого діє адвокат Шкардун Маргарита Володимирівна, на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року про накладення штрафу за неподання звіту у справі № 361/2109/17.

12. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 25 листопада 2020 року закінчено підготовчі дії у справі та призначено касаційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 КАС України.

Позиція інших учасників справи

13. Від позивача 13 листопада 2020 року надійшов відзив на касаційну скаргу, де просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції - без змін. В обґрунтування вказує, що відповідач не надав звіту у встановлений судом термін, та не надав доказів щодо поважності не виконання рішення суду у встановлений судом термін. Разом з тим, питання щодо виконання рішення суду було винесено на сесію 20.08.2020 лише після звернення позивача 17.07.2020 із заявою про стан виконання рішення суду, а не в добровільному порядку. Тобто лише після неодноразових звернень позивача на сесію міської ради винесено заяву позивача від 18.01.2017 щодо складення черги в Броварській міській раді для пільгових категорій громадян, що мають право на першочергове та позачергове отримання земельних ділянок відповідно до Законів України «Про звернення громадян» та «Про місцеве самоврядування в Україні». Крім того, вказує, що 17 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (СОVID-19)» від 18 червня 2020 року №731- IX (далі - Закон №731- IX), яким внесені зміни, зокрема у пункт 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України та у пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до: пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 540-ІХ, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи

14. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить із такого.

15. Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна із основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

17. Відповідно до частини другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

18. Крім того, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

19. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

20. Питання судового контролю за виконанням судових рішень врегульовано статтею 382 КАС України.

21. Згідно з частиною першою статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

22. Згідно з частинами другою, третьою, четвертою статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

23. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

24. Питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.

25. З матеріалів справи слідує, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2020 року встановлено судовий контроль за виконанням вказаної постанови шляхом зобов`язання міського голови міста Бровари Київської області Сапожка І.В. у місячний термін надати звіт про виконання судового рішення.

26. Отже, відповідач протягом тридцяти днів з дня набрання зазначеною постановою законної сили, зобов`язаний був виконати вказане рішення суду та подати звіт про його виконання.

27. Так, Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

28. Судом апеляційної інстанції встановлено, що станом на 23.06.2020 (день звернення позивача до суду із заявою про накладення штрафу за неподання звіту про виконання рішення) відповідачем не було виконано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2020 та не подано в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

29. При цьому, заява про виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2020 та звіт про виконання вказаного рішення від відповідача надійшли до суду апеляційної інстанції лише 10.09.2020.

30. Зі змісту заяви про виконання судового рішення слідує, що на виконання рішення суду у справі № 361/2109/17 заява ОСОБА_1 від 18.01.2017 була повторно розглянута на сесії Броварської міської ради 20.08.2020 із прийняттям за наслідками розгляду рішення.

31. Разом із тим, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що саме подання позивачем заяви про накладення штрафу на відповідача і стало спонукаючим фактором вчинення відповідних дій.

32. Водночас, відповідачем не надано належних доказів та обґрунтувань невиконання судового рішення та не подання звіту про його виконання протягом шести місяців.

33. Враховуючи несвоєчасність виконання рішення суду без наведення обґрунтованих на це підстав, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для притягнення керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення до відповідальності у вигляді накладення штрафу у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

34. Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції виходячи з наступного.

35. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафних санкцій є заходом для забезпечення права громадян на судовий захист у разі невиконання рішення суду. Для того щоб накласти штраф на керівника суб`єкта владних повноважень, суд повинен встановити, що рішення суду не виконано та з`ясувати причини її невиконання.

36. Суд має право, але не зобов`язаний накладати штраф. Якщо під час судового розгляду цього питання буде встановлено, що посадова особа або орган, відповідальні за виконання рішення, діяли добросовісно, то саме лише невиконання судового рішення не містить складу правопорушення, за яке можлива юридична відповідальність у вигляді штрафу.

37. Тобто, обов`язковою умовою для накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу є встановлення для такого суб`єкта владних повноважень строку на подання звіту про виконання судового рішення та в подальшому неподання такого звіту у встановлений строк.

38. Специфіка застосування штрафної санкції полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює та яким не забезпечено виконання судового рішення у встановлений строк.

39. Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, пов`язані з невиконанням судового рішення в цій справі.

40. За своєю правовою природою накладення судом штрафу за не виконання рішення суду є заходом процесуального примусу, передбаченого статтею 144 КАС України, з метою спонукання відповідних осіб до добросовісного виконання процесуальних обов`язків, зокрема, в частині накладеного судом обов`язку щодо подання звіту про виконання рішення суду, що обумовлено обов`язковістю виконання судового рішення як важливої складової права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтями 14 та 370 КАС України.

41. Щодо доводів касаційної скарги про встановлення карантинних обмежень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (зі змінами) та прийняттям Закону № 540-IX, що відповідно є підставою для продовження процесуального строку встановленого судом для подання звіту та поданням його, поза строком встановленим у судовому рішенні від 12.03.2020, що обумовлено виключно ситуацію щодо законодавчих змін пов`язаних із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19).

42. Так, рішення суду апеляційної інстанції, яким встановлено місячний строк для подання звіту ухвалено та набрало законної сили 12.03.2020. Натомість Закон України від 30.03.2020 № 540-IX набрав чинності 02 квітня 2020 року.

43. Крім того, згідно Закону № 731-IX, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

44. Закон № 731-IX опубліковано 16 липня 2020 року. Відповідно, строки, які були продовжені у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби, закінчилися 06 серпня 2020 року.

45. Таким чином, посилання скаржника на приписи Закону 540-IX, дія якого, на думку скаржника, повинна поширюватися на рішення ухвалене судом 12.03.2020 є безпідставними.

46. Законом № 731-IX передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Враховуючи зазначене просить поновити строк на касаційне оскарження.

47. Водночас, відповідач в період з 12.03.2020 (дата ухвалення рішення суду) по 10.09.2020 (дата подання звіту) не звертався до суду апеляційної інстанції з клопотанням про продовження строку для подання такого звіту.

48. Зі змісту касаційної скарги та заяви відповідача від 10.09.2020 про виконання судового рішення слідує, що відповідач обґрунтовуючи поважність пропуску строку для подання звіту лише посилається на приписи Закону № 540-IX. Натомість доводів щодо неможливості вчинення скаржником відповідних процесуальних дій щодо подання звіту з дотриманням встановленого судом строку, протягом шести місяців з дня набрання рішенням законної сили, які були пов`язані саме з впровадженням карантинних обмежень скаржником не наведено та не підтверджено відповідними доказами.

49. Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного процесуального строку.

50. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

51. Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

52. Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

53. Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що відповідачем не надано доказів та належних обґрунтувань невиконання судового рішення та не подання звіту про його виконання протягом шести місяців, а отже відповідачем, як суб`єктом владних повноважень була вчинена протиправна бездіяльність, що призвело до суттєвого затягування виконання судового рішення та відновлення порушеного права позивача.

54. Отже, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що подання відповідачем звіту від 10.09.2020 про виконання судового рішення 20.08.2020, без належного обґрунтування причин порушення встановленого судом строку для такого виконання, не може вважатися своєчасним виконанням судового рішення.

55. В обґрунтування касаційної скарги скаржник також посилається на допущену судом апеляційної інстанції описку в резолютивній частині постанови від 12.03.2020 щодо не вірного зазначення прізвища відповідача, а саме « Сапожника Ігоря Васильовича » замість вірного « Сапожко Ігоря Васильовича » та не усунення такої описки судом під час розгляду заяви про накладання штрафу за не подання звіту, а отже на думку скаржника, з буквального тлумачення постанови від 12.03.2020, фактично судом на Сапожко І.В. жодних обов`язків не покладено. Також, судом при покладанні обов`язку щодо надання звіту про виконання судового рішення, не конкретизовано до якого суду (першої чи апеляційної інстанцій) необхідно подати звіт.

56. З приводу зазначених доводів колегія суддів зауважує, що частиною першою статті 253 КАС України, визначено, що суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

57. Таким чином відповідач, маючи добросовісний намір забезпечити виконання покладеного судом процесуального обов`язку, мав можливість звернутися до суду в порядку частини першої статті 253 КАС України із відповідним клопотанням про виправлення описки в судовому рішенні. Водночас від відповідача такого клопотання до суду апеляційної інстанції з дня ухвалення судового рішення не надходило як і під час розгляду заяви про накладення на відповідача штрафу.

58. Разом з тим доводи скаржника про відсутність обов`язку виконувати судове рішення у зв`язку з допущенням судом описки в прізвищі відповідача, спростовуються самим відповідачем, який виконав судове рішення в частині відшкодування заподіяної моральної шкоди на користь ОСОБА_1 про що свідчить копія квитанції № 50232111 від 08.07.2020 про перерахування Сапожко І.В. визначеної судом суми моральної шкоди на користь позивача.

59. З приводу не визначення судом апеляційної інстанції конкретного суду до якого повинен подаватися звіт про виконання судового рішення колегія суддів зазначає наступне.

60. Зі змісту постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 вересня 2017 року слідує, що у позові ОСОБА_1 було відмовлено.

61. Натомість постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2020 року апеляційну скаргу позивача було задоволено частково та встановлено судовий контроль за виконанням вказаного рішення суду саме судом апеляційної інстанції.

62. У разі, якщо відповідачу було не зрозуміло яким чином виконувати рішення суду (до суду якої інстанції необхідно було подавати звіт) він мав можливість звернутися до Шостого апеляційного адміністративного суду із заявою про роз`яснення судового рішення.

63. Так, статтею 254 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи, державного виконавця роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

64. Водночас відповідач, як слідує із матеріалів справи, із такою заявою до суду апеляційної інстанції не звертався.

65. Отже, доводи скаржника про неможливість виконання рішення суду через допущену описку в прізвищі відповідача та не конкретизації до якого суду (першої чи апеляційної інстанцій) необхідно подати звіт є безпідставними.

66. Таким чином, судом апеляційної інстанції вірно констатовано, що протягом усього часу пасивної поведінки суб`єкта владних повноважень, останній не звертався до суду із клопотанням про відстрочення виконання судового рішення, як і не звертався із заявою про неможливість його виконання.

67. Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, відповідно до якого лише після початку розгляду судом питання щодо накладення на відповідача штрафу, останнім зазначено про невиконання судового рішення через запровадження на території України карантину, однак не доведена неможливість подання до суду вище перелічених заяв (клопотань).

68. Враховуючи приписи статей 129 та 129-1 Конституції України, статей 14, 19 та 370 КАС України та встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції щодо наявності підстав для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді накладення штрафу.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

69. За таких умов, колегія суддів, перевіряючи законність і обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, приходить до висновку, що суд апеляційної інстанції, ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

70. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

71. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції винесено законне і обґрунтоване рішення, постановлене з дотриманням норм процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Висновки щодо розподілу судових витрат

72. З огляду на результат касаційного розгляду у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу міського голови міста Бровари Київської області Сапожка Ігора Васильовича , в інтересах якого діє адвокат Шкардун Маргарита Володимирівна, - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/2109/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.О. Єресько А.Г. Загороднюк В.М.Соколов