Справа № 140/7147/20
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 140/7147/20 пров. № А/857/11201/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Святецького В.В.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2020 року (суддя - Сорока Ю.Ю., час ухвалення - не зазначено, місце ухвалення - м.Луцьк, дата складання повного тексту - не зазначено),

в адміністративній справі №140/7147/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України,

про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У травні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив:

1) зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України зарахувати старшому інспектору-черговому відділу чергової служби управління патрульної поліції Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 до вислуги років у Національній поліції, наявну на момент зарахування на службу до Національної поліції України, вислугу років у податковій міліції з 01.09.2009 року по 16.10.2015 року, що становить 6 років 1 місяць 15 днів;

2) зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України провести старшому інспектору-черговому відділу чергової служби управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 перерахунок і виплату грошового забезпечення, з врахуванням вислуги років, в частині надбавки за вислугу років за весь час служби в органах поліції та компенсації за невикористану додаткову відпустку.

Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи їх необґрунтованим та таким, що не підлягають до задоволення, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

З цим рішенням суду першої інстанції від 07.08.2020 року не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що суд першої інстанції не врахував правові норми та не дав їм належної оцінки, згідно яких служба в податковій міліції здійснювалась в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, тобто має правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а тому повинна зараховуватися до стажу служби в поліції на підставі п.3 ч.2 ст.78 Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 07.08.2020 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Відповідач подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому висловив незгоду з нею, вважаючи, що судом першої інстанції ухвалено рішення від 07.08.2020 року відповідно до вимог чинного законодавства України, при врахуванні усіх фактичних обставин справи, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 в період з 01.09.2009 по 30.09.2013 проходив навчання курсантом Національного університету державної податкової служби України, а в період з 30.09.2013 по 16.10.2015 проходив службу в органах податкової міліції ГУ ДФС України у Волинській області, що підтверджуються наявною в матеріалах справи копією трудової книжки позивача НОМЕР_1 та витягом з послужного списку особової справи (а.с. 12, 13-16).

Наказом Головного управління ДФС у Волинській області від 16.10.2015 №257-о ОСОБА_1 звільнений з 16.10.2015р. зі служби у органах ДФС України (з податкової міліції) за власним бажанням згідно п.64«ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (а.с. 17-19).

Наказом УМВС у Волинській області від 19.10.2015 №295о/с ОСОБА_1 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ (а.с. 20).

Наказом УМВС у Волинській області від 05.11.2015 №319о/с ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ у зв`язку з переходом на службу в інші органи (а.с. 21).

Наказом ГУ Національної поліції у Волинській області №1о/с від 07.11.2015р. ОСОБА_1 призначений до Головного управління Національної поліції у Волинській області як такий, що прибув з Міністерства внутрішніх справ України, з 07 листопада 2015 року (а.с. 22).

Згідно витягу з наказу ГУ НП у Волинській області від 09.12.2015 №25 о/с ОСОБА_1 встановлено стаж служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, станом на 07.11.2015 року - 00 років 00 місяців 18 днів (а.с. 23).

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №31о/с від 22.12.2015 позивач прийнятий на службу в органи Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 13.12.2015 року (а.с. 25).

Згідно витягу з наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 20.01.2016 №7о/с ОСОБА_1 встановлено стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, станом на 13.12.2015 року - 00 років 01 місяць 23 дні (а.с. 26).

Також встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України із зверненням від 06.04.2020 року , в якому просив провести перерахунок стажу служби в поліції та зарахувати йому до загального стажу наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у податковій міліції, а саме період з 01.09.2009 року по 16.10.2015 року (а.с. 27-29).

Листом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 12.05.2020 №8059/41/4/03-2020 позивача повідомлено, що статтею 78 Закону України "Про Національну поліцію" визначено вичерпний перелік органів та установ, робота в яких зараховується до стажу роботи в поліції. Оскільки до вказаного переліку не включено службу в податковій міліції Державної фіскальної служби України, підстави зарахування такого періоду служби до стажу в поліції, який дає на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, відсутні (а.с. 30).

Не погоджуючись із такою позицією відповідача, позивач звернувся до адміністративного суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що служба в складі органів Державної податкової служби України може зараховуватися до стажу служби для призначення пенсії при звільненні. Водночас, зарахування стажу роботи в органах податкової міліції Державної фіскальної служби України до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки (а не призначення пенсії), статтею 78 Закону України №580-VIII не передбачено.

Суд апеляційної інстанції вважає такі висновки суду першої інстанції частково помилковими, з врахуванням наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 2 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII; в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно зі статтею 2 Закону №580-VIII, завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Частиною 1 статті 59 Закону №580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до статті 78 Закону №580-VIII, стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Колегія суддів враховує, що предметом розглядуваного спору у даній справі є зарахування позивачу стажу служби в органах податкової міліції до стажу служби в поліції.

З метою вирішення спірних правовідносин колегія суддів вважає, що застосуванню підлягають наступні правові норми.

Як вже зазначалось, згідно зі статтею 78 Закону №580-VIII, до служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 353.1 статті 353 Податкового кодексу України (далі - ПК України; в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), особи начальницького і рядового складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Згідно з пунктом 356.1 статті 356 ПК України, держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.1998р. №1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» визначено, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу в порядку, встановленому Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Закону №580-VIII, порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

Приписами пунктів 3-6 частини сьомої Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII зобов`язано Кабінет Міністрів України в місячний строк, крім іншого, прийняти нормативно-правові акти, що випливають із цього Закону та привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом, ужити заходів щодо фінансового та матеріально-технічного забезпечення поліції України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23 грудня 2015 року, який набрав чинності 29 грудня 2015 року, пункт 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» доповнено абзацами другим та третім, згідно з якими за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відповідно до статті 19 Закону України від 04 грудня 1990 року №509-XII «Про державну податкову службу в Україні» (далі - Закон №509-XII), податкова міліція складається із спеціальних підрозділів по боротьбі з податковими правопорушеннями, що діють у складі відповідних органів державної податкової служби, і здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, виконує оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Статтями 24, 26 Закону №509-XII визначено, що особи начальницького складу податкової міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ. Держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України «Про міліцію».

Визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби, необхідно враховувати суть діяльності особи, функції, які нею виконувались та визначення чинним на момент проходження служби статусу такої служби.

Провівши аналіз повноважень, завдань та функцій податкової міліції та органів внутрішніх справ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що і податкова міліція, і відповідні підрозділи поліції здійснюють оперативно-розшукову, кримінально-процесуальну та охоронну функції.

Отже, правовий статус служби в органах внутрішніх справ та служби в органах податкової міліції є тотожним.

Аналогічний висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі №826/16143/18.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 в період з 01.09.2009 року до 30.09.2013 року був курсантом Національного університету державної податкової служби України ДПА України. Надалі в період з 30.09.2013 року до 16.10.2015 року проходив службу посадах в податковій міліції Головного управління Міністерства доходів у Волинській області, після чого наказом ГУ ДФС у Волинській області від 16.10.2015 №257-о звільнений зі служби у органах ДФС України за власним бажанням, за п.64"ж" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Таким чином, виходячи з системного аналізу вказаних правових норм апеляційний суд дійшов висновку, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством статус осіб, які проходили службу в органах податкової служби України, прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ України. Даний висновок підтверджується також тим, що позивачу під час проходження служби у податковій міліції було присвоєно спеціальне звання - лейтенант податкової міліції (а.с. 18).

Отже вислугу років служби позивача в податковій міліції необхідно зарахувати до стажу служби в поліції на підставі п.3 ч.2 ст.78 Закону України "Про Національну поліцію", а тому відповідачем помилково не зараховано спірний стаж служби в податковій міліції до стажу служби в поліції.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що зарахуванню підлягає лише вислуга років служби у податковій міліції в період з 30.09.2013 року до 16.10.2015 року, тобто окрім періоду навчання з 01.09.2009 року по 30.09.2013 року курсантом в Національному університеті державної податкової служби України ДПА України, з врахуванням такого.

Згідно з пунктом "б" частини 1 статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються служба в органах внутрішніх справ, поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Водночас, у пункті "б" статті 1-2 вказаного Закону зазначено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.1998р. №1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» встановлено поширити на осіб начальницького складу податкової міліції та курсантів Академії державної податкової служби чинність постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 року №426 «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань»; для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, особам начальницького складу податкової міліції та курсантів Академії державної податкової служби крім служби та часу, передбачених зазначеною постановою, до вислуги років зараховується служба в податковій міліції (органах податкової поліції) на посадах начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Порядок №393) для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Отже, час навчання позивача курсантом в Національному університеті державної податкової служби України ДПА України може зараховуватися до стажу служби для призначення пенсії при звільненні.

Водночас, як уже було вказано судом вище, згідно статті 78 Закону №580-VIII, стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, із зарахуванням до стажу служби в поліції служби в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Оскільки в період навчання з 01.09.2009 року по 30.09.2013 року позивач, будучи курсантом, не обіймав посади в органах податкової міліції (прирівняних до органів внутрішніх справ), тому цей період навчання не може бути зарахованим до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що являються обґрунтованими і підлягають до задоволення позовні вимоги про зарахування позивачу ОСОБА_1 до вислуги років у Національній поліції вислугу років у податковій міліції за період з 30.09.2013 року по 16.10.2015 року, а також здійснення позивачу перерахунку і виплати грошового забезпечення та компенсації за невикористану додаткову відпустку, з врахуванням вислуги років за цей період.

Решта позовні вимоги, які стосуються зарахування періоду навчання з 01.09.2009 року по 30.09.2013 року - задоволенню не підлягають.

Крім цього, колегія суддів враховує, що у рішенні Верховного суду України від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 вказано, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що включає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, a y випадку невиконання, або неналежного виконання рішень не виникла б необхідність повторного звернення до суду, a здійснювалося примусове виконання рішення.

З врахуванням встановлених фактичних обставин справи та наведених правових норм, які регулюють спірні правовідносини, а також з метою ефективного захисту порушеного права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, вийшовши за їх межі, обравши належний спосіб захисту, шляхом визнання протиправною відмови відповідача у зарахуванні позивачу до стажу служби в поліції вислугу років у податковій міліції за період з 30.09.2013 року до 16.10.2015 року та зобов`язання відповідача зарахувати до вислуги років у Національній поліції до стажу служби в поліції вислугу років у податкові міліції з метою нарахування та виплати надбавки за вислугу років, компенсації за невикористану додаткову відпустку, а також зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок і виплату грошового забезпечення, з врахуванням вислуги років в податковій міліції за вказаний вище період в частині надбавки за вислугу років та компенсації за невикористану додаткову відпустку.

Отже, відповідно до наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, керуючись приписами ст.317 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції від 07.08.2020 року слід скасувати і прийняти нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до ч.6 ст.139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач за подання позовної заяви та апеляційної скарги сплатив судовий збір у загальному розмірі 2102 грн., тому стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 2102 грн. сплаченого судового збору.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Згідно п.1 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2020 року в адміністративній справі №140/7147/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про зобов`язання вчинити дії - скасувати і прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до стажу служби в Національній поліції України, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, - вислуги років у податковій міліції за період з 30 вересня 2013 року до 16 жовтня 2015 року.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в Національній поліції України, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки, - вислуги років у податковій міліції за період 30 вересня 2013 року до 16 жовтня 2015 року.

Зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України здійснити ОСОБА_1 перерахунок і виплату грошового забезпечення в частині надбавки за вислугу років та компенсації за невикористану додаткову оплачувану відпустку, з врахуванням до стажу служби в Національній поліції України вислуги років у податковій міліції за період 30 вересня 2013 року до 16 жовтня 2015 року.

У задоволенні решта позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 ) понесені судові витрати у розмірі 2102 грн. сплаченого судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Р. Й. Коваль
В. В. Святецький