Справа № 120/5285/20-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 листопада 2020 р. Справа № 120/5285/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Маслоід О.С.,

за участю:

секретаря судового засідання: Карпінської Т.В.

представника позивача: Міщенко А.Г.

представника відповідача: Андріюк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21028)

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління ДПС України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.06.2020 року № та № .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що податковими повідомленнями-рішеннями від 04.06.2020 року № та № застосовано до позивача штраф за затримку сплати грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість (надалі ПДВ) із вироблених в Україні товарів на підставі п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Вказані податкові повідомлення-рішення позивач вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню, адже виходячи з податкових декларацій з ПДВ від 20.01.2020 року та 19.02.2020 року несвоєчасна сплата податків позивачем зумовлена саме несвоєчасною сплатою контрагентами за наданий товар на підставі договорів купівлі-продажу товарів від 23.10.2018 року № 1 та від 01.11.2018 року № 2, № 7 та № 12. Водночас згідно з оборотно-сальдовою відомістю за грудень 2019 року, сальдо на кінець періоду становить 1 289 861 грн. 23 коп.. Отже, виходячи з акту камеральної перевірки позивача було сплачено узгоджена грошове зобов`язання з ПДВ у сумі 249 203 грн. 95 коп. Несвоєчасна сплата даного податку залежала не лише від позивача, а в першу чергу від його контрагентів. Це й стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 05.10.2020 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 28.10.2020 року.

22.10.2020 року за вх. № 33409/20 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він не погоджується з позовними вимогами та обставинами, викладеними у позовній заяві. По суті спірних правовідносин повідомив, що ним проведено камеральну перевірку щодо порушення правил сплати (перерахування) узгодженої суми грошового зобов`язання з ПДВ згідно податкових декларацій. Перевіркою встановлено порушення позивачем строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання. За несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов`язання платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу. При цьому, відповідач наголосив, що відповідальність за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання жодним чином не ставиться в залежність від здійснення зобов`язань контрагентів платника.

26.10.2020 року за вх.№ 33909 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він не погоджується з позовними вимогами та обставинами, викладеними у позовній заяві з мотивів, викладених у попередньому відзиві.

У судове засідання 28.10.2020 року представником позивача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю додаткового часу для підготовки відповіді на відзив. Представник відповідача не заперечувала щодо цього. Додатково за вх. № 34356/20 подала заяву про долучення до матеріалів справи матеріалів камеральної перевірки позивача. Судове засідання відкладено на 10.11.2020 року.

10.11.2020 року за вх. № 36546 представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи. Цього ж дня за вх. № 36586 представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи. Судове засідання відкладено на 24.11.2020 року.

23.11.2020 року за вх. № 38976 представником позивача через канцелярію суду подано відповідь на відзив, в якій остання вказала на те, що відмова у реєстрації податкових накладних стала підставою зменшення обсягу продажу позивача, як наслідок, зменшення розміру податкових кредитів контрагентів, які у свою чергу припинили своєчасні розрахунки за вже поставлений товар, оскільки змушені були сплатити незаплановані кошти по власним податковим зобов`язанням. В свою чергу, розмір наявної заборгованості контрагентів перед позивачем відображено в оборотно-сальдовій відомості.

У судовому засіданні 24.11.2020 року представники сторін надали пояснення по суті спірних правовідносин, задавали запитання, судом було здійснено дослідження доказів.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

15.05.2020 року відповідачем проведено камеральну перевірку щодо порушення правил сплати (перерахування) узгодженої суми грошового зобов`язаня з ПДВ, за результатами якої виявлено порушення позивачем термінів сплати податкового зобов`язання за податковою декларацією від 20.01.2020 року № на 49 дні та за податковою декларацією від 19.02.2020 року № на 29 дні.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт про результати камеральної перевірки щодо порушення правил сплати (перерахування) узгодженої суми грошового зобов`язання з ПДВ від 15.05.2020 року № 6983/5005/ НОМЕР_1 . На підставі останнього відповідачем 04.06.2020 року прийняті податкові повідомлення-рішення № та № .

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює ПК України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Ст. 16 ПК України визначені обов`язки платника податків, згідно положень якої платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (п.п 16.1.3.), сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п.п. 16.1.4).

Положеннями ст. 36 ПК України визначено суть податкового обов`язку, згідно положень якої податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1). Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (п. 36.2). Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (п. 36.3).

Відповідно до п. 180.1 ст. 180 ПК України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є: будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку.

П. 126.1 ст. 126 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством.

Згідно з п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).

Системний аналіз наведених норм доводить, що на платника податку покладається обов`язок сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку. У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом визначених строків, він притягується до відповідальності у вигляді штрафу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем самостійно були подані податкові декларації з ПДВ і розрахунки коригування сум ПДВ. Однак позивачем протягом, встановленого ПК України, строку узгоджені суми грошового зобов`язання сплачені до державного бюджетну не були. Зазначені обставини були виявлені відповідачем за наслідками проведення камеральної перевірки щодо порушення правил сплати (перерахування) узгодженої суми грошового зобов`язаня з ПДВ, внаслідок чого останнім були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Несвоєчасну сплату узгоджених сум грошового зобов`язання позивач пояснює несвоєчасною сплатою контрагентами за наданий товар на підставі договорів купівлі-продажу товарів від 23.10.2018 року № 1 та від 01.11.2018 року № 2, № 7 та № 12.

Факт несвоєчасної сплати не заперечувався й представником позивача під час судового розгляду справи.

Суд критично ставиться до вказаних посилань, адже позивачем самостійно були визначені суми грошового зобов`язання. Крім того, положення ПК України не ставлять в залежність сплату податкового зобов`язання, зазначену у поданій податковій декларації, від своєчасності розрахунку контрагентів з платником податків.

У ПК України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу.

Вимогами ПК України не передбачена також наявність поважних причин щодо несвоєчасної сплати грошового зобов`язання, не передбачена наявність важкого фінансового стану платника податку, яке надавало б йому право сплачувати податки в інші строки.

Згідно п. 31.3. ст. 31 ПК України строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такі випадки передбачені ст. 32 ПК України, у даному випадку не були застосовані сторонами по справі.

Крім цього, вимогами ПК України передбачено надання податкових пільг певним категоріям платників податків, під які позивач не підпадає.

За таких обставин, у даному випадку, відсутні будь-які обставини, які б надавали позивачеві право сплати грошового зобов`язання в іншій строк.

З огляду на те, що позивачем у визначені строки узгоджені суми грошового зобов`язання сплачені не були, що власне й не заперечувалося останнім під час розгляду даної справи, суд доходить висновку про правомірність прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень від 04.06.2020 року № та № , відповідно про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Що стосується вимоги позивача про скасування податкових повідомлень-рішень від 04.06.2020 року № та № , суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок визнання протиправним акту індивідуальної дії та його скасування у повному обсязі чи частково. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання акту індивідуальної дії протиправним, неминучим є його скасування в повному обсязі чи частково.

З огляду на те, що суд відмовив у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень від 04.06.2020 року № та № , відповідно вимога про їх скасування також не підлягає задоволенню, як похідна.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши надані докази, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись Конституцією України, Податковим кодексом України та ст. 2, 9, 90, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Фізичної особи-піпдриємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.06.2020 року № та № відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21028)

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 30.11.2020 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна