Справа № 160/6672/20
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2020 року Справа № 160/6672/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Врони О.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торгсервіс» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгсервіс» (далі ТОВ «Торгсервіс», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгсервіс» на підставі наказу №213-п від 11.09.2019 року;
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.06.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 14.07.2020 року.
В підготовче засідання, призначене на 14.07.2020 року, представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, судом відкладено підготовче засідання до 27.08.2020 року.
В підготовче засідання, призначене на 27.08.2020 року, представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, судом продовжено підготовче провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання до 08.09.2020 року.
Представником відповідача 28.08.2020 року подано відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи тим, що первинні документи свідчать про відсутність факту реального вчинення господарської операції по взаємовідносинам ТОВ «Торгсервіс» з ТОВ «Мілоус». Досліджені операції спрямовані на документальне оформлення постачання товарів (послуг), та не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними. Метою їх оформлення є мінімізація податкових зобов`язань ТОВ «Торгсервіс». З огляду на викладене, прийняте податкове повідомлення-рішення не підлягає скасуванню.
В підготовче засідання, призначене на 08.09.2020 року, з`явився представник позивача, судом оголошено перерву для надання часу позивачу надати відповідь на відзив до 22.09.2020 року.
22.09.2020 року представником позивача подано до суду клопотання про перенесення розгляду справи для надання можливості отримати відповідь на адвокатський запит.
В підготовче засідання, призначене на 22.09.2020 року, представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, судом відкладено підготовче засідання до 29.09.2020 року.
28.09.2020 року представником позивача надано суду відповідь на відзив, в якій викладено незгоду з позицією відповідача, викладеній у відзиві та зазначено, що документальна невиїзна перевірка відбулась за відсутності позивача в іншому приміщенні ніж зазначено в повідомленні про проведення перевірки. Позивача не було повідомлено про належне місце проведення перевірки. Позивач зазначає на неналежності направлення акту перевірки кур`єрською службою замість рекомендованого листа з повідомленням про вручення. Сама накладна кур`єрської служби доставки не містить інформації стосовно особи, якою проставлено підпис про неможливість вручення документів позивачу. Незрозуміло яким чином та на підставі яких доказів відповідач в акті перевірки дійшов висновку про заниження позивачем податку на прибуток, оскільки відповідач не має жодного первинного документу за перевіряю мий період. Встановлення факту фіктивності підприємства контрагента позивача саме по собі не може свідчити про незаконність господарської операції.
29.09.2020 року представником позивача надано суду клопотання про доручення додаткових доказів.
В підготовче засідання, призначене на 29.09.2020 року, з`явились представники сторін, підтримали обрані правові позиції. Судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 20.10.2020 року.
В судове засідання представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі в письмовому провадженні.
Представник відповідача надав клопотання про відкладення розгляду справи через необхідність надання додаткових пояснень. Суд зазначає, що клопотання повинно бути обгрунтованим та підтвердженим необхідними доказами, проте представником відповідача не було наведено у клопотанні жодних підстав та доказів для необхідності надання додаткових пояснень та відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим дане клопотання задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адмінстративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на приписи ч. 1 ст. 205 ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
11.10.2019 року позивачем подано до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області заяву-повідомлення про втрату бухгалтерської документації та перенесення строків початку проведення перевірки, в якій просив надати строк (90 календарних днів) для відновлення документації та перенести термін проведення перевірки до дати відновлення та надання відповідної документації.
На підставі наказу №213-п від 11.09.2019 року та повідомлення від 12.09.2019 року відповідачем проведена позапланова документальна невиїзна перевірка ТОВ «Торгсервіс» по взаємовідносинам з ТОВ «Мілоус» за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року.
За результатами перевірки складено акт від 28.10.2019 року №6885/04-36-05-09/30669675.
Перевіркою встановлено порушення:
- пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 288235 грн., у тому числі за 2017 рік 180983 грн., за 2018 рік 107252 грн.
Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Таким чином, звертаючись до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення, позивач вправі посилатись на процедурні порушення проведення перевірки та надіслання рішень за результатами перевірки, а суд зобов`язаний надавати правову оцінку таким доводам позивача в першу чергу.
В обгрунтування підстав звернення до суду позивачем, крім іншого, зазначено про протиправність проведення перевірки, оскільки відповідачем не було надано позивачу можливості надати первинні документи.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки посадових осіб фіскальних органів під час здійснення податкового контролю, врегульовано положеннями Податковий кодексом України (далі - ПК України).
У відповідності до п.п.19-1.1 п. 19-1.1 ст. 19 ПК України контролюючі органи здійснюють, зокрема, адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.
На підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 79.1 статті 79 ПК України визначено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Згідно з п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Вичерпний перелік обставин, за наявності яких у контролюючого органу виникає право на здійснення документальної позапланової перевірки, закріплено у статті 78 ПК України.
Так, відповідно до п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється у разі отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Таким чином, документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення
Судом встановлено, що позивач не оскаржує підстави для прийняття наказу №213-п від 11.09.2019 року про проведення перевірки, відтак, суд не надає правову оцінку та не досліджує обставини, що стали підставою для проведення перевірки.
Позивач, зазначаючи про порушення процедури проведення перевірки вказує на те, що його не було повідомлено про місце проведення перевірки, відтак позбавлено права бути присутнім при проведенні перевірки та надавати необхідні документи.
Відповідно до п.79.2 ст. 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог п. 79.2 ПКУ призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
Аналогічна правова позиція була викладена в рішеннях Верховного суду України від 27 січня 2015 року (справа № 21-425а14 ) та від 16 лютого 2016 року (справа № 21-2749а15 ).
Отже, з метою встановлення дотримання відповідачем процедури повідомлення позивача про дату та місце проведення перевірки, судом досліджені наказ від 11.09.2019 року №213-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та повідомлення від 12.09.2019 року №47, та встановлено, що жодний з документів не містить інформації стосовно місця проведення перевірки.
Отже, суд погоджується з позицією представника позивача про те, що фактично податковим органом було позбавлено права позивача, визначеного в ст. 17 Податкового кодексу України бути присутнім під час проведення перевірки, права подавати письмові звернення з питань проведення перевірки.
В даному випадку недотримання відповідачем вимоги щодо повідомлення платника податків про місце проведення перевірки призвело до проведення перевірки за відсутності первинних документів, які могли бути надані позивачем після їх відновлення та повідомлення про це перевіряючих.
В той же час, суд відхиляє твердження представника позивача про позбавлення його права на надання часу на відновлення втрачених документів на підставі заяви-повідомлення від 11.10.2020 року, оскільки як зазначено в самій заяві-повідомленні, позивач 16.09.2020 року отримав наказ від 11.09.2019 року №213-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та повідомлення від 12.09.2019 року №47.
Отже, має місце недотримання позивачем строків розумності повідомлення контролюючого органу про неможливість проведення перевірки через втрату первинних документів.
Стосовно твердження представника позивача про неналежність способу направлення акту перевірки, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.86.1 ст. 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати.
Згідно з п. 86.4 ст. 86 Податкового кодексу України акт (довідка) документальної невиїзної перевірки складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).
Акт (довідка) документальної невиїзної перевірки не пізніше наступного робочого дня після його реєстрації вручається особисто платнику податків чи його представникам або надсилається у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
На підставі п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Відповідно до вказаної накладної «документи повернуті відправнику, так як отримувач за адресою відсутній».
Більше того, суд зазначає, що законодавством не передбачено такого порядку направлення акту перевірки як за допомогою кур`єрської служби доставки, оскільки п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України чітко передбачено направлення акту перевірки рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Суд оцінює вказаний доказ наряду з іншими наданими до суду доказами та вважає його належним та допустимим в розумінні ст. 75 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки містить інформацію стосовно розгляду справи та інформацію про особу, відповідальну за складання відповідача на адвокатський запит.
Отже, доказів своєчасного направлення акту перевірки від 28.10.2019 року №6885/04-36-05-09/30669675 позивачу, відповідачем до суду не надано, позицію позивача не спростовано.
Відтак, має місце порушення процедури проведення перевірки.
Суд зазначає, що інші доводи сторін, викладені під час розгляду справи, не спростовують висновків суду щодо недотримання процедури проведення перевірки, порушення процедури направлення акту перевірки.
Встановлення протиправності процедури проведення перевірки нівелює наслідки такої перевірки.
Судом не надається оцінка обставинам, встановленим під час проведення перевірки, оскільки проведення перевірки визнано судом протиправним, надання судом правової оцінки встановленим відповідачем порушенням, зафіксованим в акті перевірки, можливо лише за наслідками належно проведеної податкової перевірки.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність процедури проведеної перевірки, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Таким чином, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до норм статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із задоволенням позову, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
Керуючись, ст.ст. 139, 205, 241 - 246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгсервіс» на підставі наказу №213-п від 11.09.2019 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона