Справа № 280/4241/20
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ЗАЯВИ

26 листопада 2020 року Справа № 280/4241/20 м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Семененко М.О., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про визнання протипраними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.08.2020 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління ДФС у Запорізькій області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII, та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 . В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

25.10.2020 до суду надійшла заява ОСОБА_1 (далі позивач, заявник), в якій заявник просить суд:

1) постановити окрему ухвалу про виявлені під час розгляду заяви порушення закону, яку довести до відома суб`єкта владних повноважень Головного управління ДФС України в Запорізькій області, якою визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неналежного виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.08.2020 у справі №280/4241/20 в частині формування довідки;

2) копію окремої ухвали направити Головному управлінню ДФС України в Запорізькій області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону;

3) зобов`язати відповідача повідомити суд про вжиті заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли вирішенню закону у визначений законодавством строк.

Розглянувши матеріали заяви та адміністративної справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Таким чином, вказана процесуальна норма спрямована на захист прав особи-позивача щодо належного виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушуються його права, свободи чи інтереси, то він має право звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними таких рішень, дій чи бездіяльності.

У свою чергу, як визначено в статті 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до вимог статті 2 вказаного Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» врегульовано, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

При цьому, подана у даній справі в порядку статті 383 КАС України заява до передбаченого частиною 2 статті 3 Закону «Про судовий збір» вичерпного переліку заяв за подання яких судовий збір не справляється, не відноситься.

З системного аналізу викладених положень, вбачається, що на позивача покладено обов`язок сплати судового збору за подання відповідної заяви до суду як процесуальним законодавством, так і Законом України «Про судовий збір».

Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у позивача закріплених у статті 5 Закону «Про судовий збір» пільг останній не надав.

Втім, позивачем, в порушення вимог пункту 9 частини 2 статті 383 КАС України документа про сплату судового збору не надано, підстав для звільнення його від сплати судового збору не зазначено.

Аналогічні висновки щодо необхідності сплати судового збору за подання заяви в порядку статті 383 КАС України висловлені також у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 у справі №807/220/18 (провадження № К/9901/6667/19), у постанові від 25.06.2020 у справі №0240/2226/18-а (провадження № К/9901/32201/19).

Крім того, частиною 4 статті 383 КАС України передбачено, що заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У заяві позивач вказує, що в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого за рішенням суду від 14.08.2020, Головним управлінням ДФС у Запорізькій області надано довідку про розмір грошового забезпечення позивача, однак при видачі такої довідки відповідачем протиправно не враховано, що на момент звільнення позивач отримував такий додатковий вид грошового забезпечення, як надбавка за особливості проходження служби у розмірі 50%. При цьому, позивач просить поновити строк звернення до суду в порядку статті 383 КАС України у зв`язку з отриманням інформації про довідку та включені в неї складові в ході виконавчого провадження лише 13.11.2020.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач вже звертався до суду із подібною заявою в порядку статті 383 КАС України у вересні 2020 року (вх.№43010 від 15.09.2020), у якій зазначив, що отримав лист Головного управління ДФС у Запорізькій області №84/14/08-01-08 від 01.09.2020, яким надано довідку про розмір грошового забезпечення позивача на виконання рішення суду.

Таким чином, позивачу було відомо про порушення його прав принаймні у вересні 2020 року, однак до суду він звернувся з даною заявою з пропуском строку звернення, зазначеного у частині 4 статті 383 КАС України.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2020 у справі №640/10843/19 (адміністративне провадження №К/9901/31174/19) зазначив, що правила статей 122, 123 КАС України щодо строків звернення до адміністративного суду та наслідків їх пропущення є загальними, та підлягають застосуванню у випадку звернення до суду із адміністративним позовом, а не з заявою в порядку статті 383 КАС України.

Відповідно до частини 5 статті 383 КАС України, у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику.

Враховуючи викладене, вказана заява підлягає поверненню відповідно до положень частини 5 статті 383 КАС України.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що за наслідками розгляду його заяви 15.09.2020 судом надано оцінку його доводам щодо протиправності видачі довідки про розмір грошового забезпечення позивача без включення у таку довідку надбавку за особливості проходження служби у розмірі 50 %, що відображено в ухвалі суду від 16.09.2020 з питань визнання дій протиправними вчинених суб`єктом владних повноважень. Зокрема, суд зазначив, що з огляду на часткове задоволення позовних вимог позивача у справі №280/4241/20, вимоги щодо зазначення розмірів окремих видів грошового забезпечення є новими позовними вимогами, а не вимогами в розумінні статті 383 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 383 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протипраними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду у справі 280/4241/20 повернути заявнику.

Копію ухвали суду направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне судове рішення складено 26 листопада 2020 року.

Суддя М.О. Семененко