Справа № 640/25100/19
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року м. Київ № 640/25100/19

Колегія суддів Окружного адміністративного суду міста Києва у складі:

головуючий суддя Огурцов О.П.,

судді: Арсірій Р.О., Кузьменко В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Кабінету Міністрів України

про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2), у якому просить зобов`язати Кабінет Міністрів України виплатити страхову ядерну шкоду, заподіяну життю і здоров`ю позивача, в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без будь-яких обмежень права.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не надано доказів, які б свідчили, що права позивача оспорюються, порушуються чи не визнаються відповідачем, а тому позовні вимоги є безпідставними та надуманими.

Під час судового розгляду справи судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю першою групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням від 17.05.2018 серії НОМЕР_1 .

Також, позивач має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції у 1986 році (категорія 1).

14.05.2019 позивач звернувся до Кабінету Міністрів України з заявою про надання публічної інформації, у якій просив повідомити:

1. Хто є уповноваженим органом на здійснення виплат з відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю та здоров`ю?

2. Коли і як я можу отримати одноразову компенсацію за ядерну шкоду, заподіяну життю та здоров`ю?

У подальшому, позивач звертається до Кабінету Міністрів України з заявою від 07.11.2019 про виплату одноразової страхової ядерної компенсації за ядерну страхову шкоду, заподіяну життю і здоров`ю першою групою інвалідності внаслідок аварії на Чорнобильській атомній електростанції у 1986 році.

Кабінет Міністрів України передав заяву ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України для надання відповідної відповіді.

Листом від 27.05.2019 № 62/0/77-19/293 Міністерство соціальної політики України повідомила ОСОБА_1 , що відповідальність за шкоду, спричинену Чорнобильською катастрофою, встановлюється Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом Міністерства соціальної політики України від 19.11.2019 № 4215/0/5-19 повідомляється, що вирішення питання виплати одноразової страхової компенсації за ядерну шкоду, заподіяну життю та здоров`ю внаслідок Чорнобильської катастрофи не належить до компетенції Міністерства, у зв`язку з чим звернення направлено за належністю для подальшого розгляду до Міністерства енергетики та захисту довкілля України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Об`єднання «Ядерний страховий пул».

Аналогічні твердження щодо відсутності компетенції у правовідносинах щодо виплати одноразової страхової ядерної компенсації за ядерну страхову шкоду, заподіяну життю і здоров`ю викладено у листі Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 26.11.2019 № 11-16919/115, листі Міністерства екології та природних ресурсів України від 24.05.2019 № 5/4-13/5537-19, листі Державного агентства України з управління зоною відчуження від 02.12.2019 № 1-5011/4-19 та листі Об`єднання «Ядерний страховий пул» від 27.11.2019 № 178.

Позивач, вважаючи, що відповідача слід зобов`язати виплатити страхову ядерну шкоду, заподіяну життю і здоров`ю позивача, звернувся з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 40 Конституції України передбачено право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частиною першою та третьою статті 7 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Відповідно до частини першої та третьої статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» діяльність Кабінету Міністрів України спрямовується на забезпечення інтересів Українського народу шляхом виконання Конституції та законів України, актів Президента України, а також Програми діяльності Кабінету Міністрів України, схваленої Верховною Радою України, вирішення питань державного управління у сфері економіки та фінансів, соціальної політики, праці та зайнятості, охорони здоров`я, освіти, науки, культури, спорту, туризму, охорони навколишнього природного середовища, екологічної безпеки, природокористування, правової політики, законності, забезпечення прав і свобод людини та громадянина, запобігання і протидії корупції, розв`язання інших завдань внутрішньої і зовнішньої політики, цивільного захисту, національної безпеки та обороноздатності.

Кабінет Міністрів України здійснює постійний контроль за виконанням органами виконавчої влади Конституції України та інших актів законодавства України, вживає заходів щодо усунення недоліків у роботі зазначених органів.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Так, нормами частини другої статті 47 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» секретаріат Кабінету Міністрів України забезпечує відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" розгляд та надання відповідей на запити, що надходять до Кабінету Міністрів України.

Відповідно до § 158 Регламенту Кабінету Міністрів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 № 950, звернення громадян, адресовані Кабінетові Міністрів, Прем`єр-міністрові, Першому віце-прем`єр- міністрові, віце-прем`єр-міністрам, Державному секретареві Кабінету Міністрів, міністру, який не очолює міністерство, розглядаються відповідно до Закону України "Про звернення громадян" та в порядку, встановленому цим Регламентом.

Секретаріат Кабінету Міністрів опрацьовує звернення громадян та готує пропозиції для розгляду Прем`єр-міністром, Першим віце-прем`єр-міністром, віце-прем`єр- міністрами, Державним секретарем Кабінету Міністрів, міністром, який не очолює міністерство, для прийняття рішення щодо порушеного питання.

Звернення громадян, адресовані Кабінетові Міністрів, Прем`єр-міністрові, Першому віце-прем`єр-міністрові, віце-прем`єр-міністрам, Державному секретареві Кабінету Міністрів, міністру, який не очолює міністерство, розглядаються відповідно до Закону України "Про звернення громадян" та в порядку, встановленому цим Регламентом.

Таким чином, Конституцією України та Законом України «Про звернення громадян» гарантується право громадян України на всебічний та повний розгляд його звернення до органів державної влади, а також отримання обґрунтованої відповіді на таке звернення.

У спірних правовідносинах ОСОБА_1 звернувся до Кабінету Міністрів України з двома заявами, перша з яких стосувалась запиту інформації, до повноважень якого органу належить виплата ядерної шкоди та порядку виплати та отримання такої шкода. У свою чергу, у другій заяві позивач просив виплатити йому заподіяну ядерну шкоду відповідно до Закону України «Про цивільну відповідальність за ядерну шкоду».

Зазначені заяви не були розглянуті Кабінетом Міністрів України, а були передані відповідно до положень частини третьої статті 7 Закону України «Про звернення громадян» до органів, які, на думку відповідача, мають повноваження для розгляду таких заяв.

Разом з тим, органи державної влади, до яких були перенаправлені звернення позивача також повідомляли позивача, що питання у зверненнях не відносяться до їх компетенції.

Тобто, жоден з органів державної влади, до обов`язку яких входить належний та повний розгляд звернень громадян України та надання обґрунтованої відповіді на них, не розглянули по суті звернення ОСОБА_1 , а перенаправляли їх до інших органів у зв`язку з відсутністю компетенції.

За підсумком, звернення ОСОБА_1 залишились нерозглянутими, що свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності, яка порушує право позивача на розгляд і вирішення питання про отримання ним ядерної шкоди відповідно до Закону України «Про цивільну відповідальність за ядерну шкоду».

Заперечення відповідача про те, що відповідачем не допущено бездіяльності, оскільки звернення позивача згідно із Законом України "Про звернення громадян" були розглянута належним чином та у встановлений строк, суд відхиляє як такі, що суперечать дійсним обставинам справи, і вищенаведеним мотивам, оскільки відповідач невірно визначив орган, до компетенції якого належить порушене питання та не проконтролював, у разі перенаправлення звернення, його виконання.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо не розгляду по суті його запиту про надання публічної інформації від 14.05.2019 та заяви про виплату ядерної шкоди від 07.11.2019.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи встановлення судом факту допущення відповідачем протиправної бездіяльності, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог.

Разом з тим, суд не вбачає достатніх підстав для задоволення вимоги про зобов`язання Кабінету Міністрів України виплатити позивачу ядерну шкоду, оскільки фактичне порушення прав та інтересів позивача полягає у не розгляді належним чином відповідачем його звернення і не надання обґрунтованої відповіді по них, що по суті є бездіяльністю, і задоволення вимог шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути звернення, які не були належним чином ним розглянуті, є достатнім способом захисту порушеного права.

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2), про зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково та вийти за межі позовних вимог.

2. Визнати протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неналежного розгляду запиту ОСОБА_1 про надання публічної інформації від 14.05.2019 та заяви ОСОБА_1 про виплату ядерної шкоди від 07.11.2019.

3. Зобов`язати Кабінет Міністрів України повторно розглянути запит ОСОБА_1 про надання публічної інформації від 14.05.2019 та заяву ОСОБА_1 про виплату ядерної шкоди від 07.11.2019 та надати обґрунтовану відповідь на зазначені звернення.

4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 та пунктом 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.П. Огурцов

Судді Р.О. Арсірій

В.А. Кузьменко