Справа № 236/3562/20
Суддя: Сердюк Н. В.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 236/3562/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

Головуючої судді - Сердюк Н.В.,

секретаря судового засідання - Безорчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Лиман за відсутності сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - в.о.начальника Відділу прикордонної служби "Мілове" ім.В.Банних регіонального управління Луганського прикордонного загону Франчук Тетяна Анатоліївна, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

22.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Кранослиманського міського суду Донецької області з позовом до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою судді від 13 листопада 2020 року провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, в.о.начальника Відділу прикордонної служби "Мілове" ім.В.Банних регіонального управління Луганського прикордонного загону Франчук Тетяна Анатоліївна залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

В обгрунтування позовних вимог зазначено наступне.

15 жовтня 2020 року, близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_1 , маючи намір виїхати з непідконтрольної території України, був вимушений перетнути лінію розмежування через тимчасово непрацюючий пункт пропуску ДКУ "Маринівка", оскільки іншим способом повернутися на не окуповану територію України було неможливо через незаконне припинення військовими угрупуваннями роботи пунктів пропуску. Вважає постанову про накладення адміністративного стягнення № 001495 від 15.10.2020 року протиправною та такою, що не відповідає діючому законодавству, винесену з порушенням прав, оскільки правопорушення було вчинене в стані крайної необхідності, та просить суд визнати дії відповідача протиправними і скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник Галій С.А., належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи не з`явилися. Надали суду заяву про розгляд справу за їх відсутності.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув, відзив до суду не направив, в якому позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову, у зв`язку, з чим справа розглянута за наявними матеріалами згідно ч. 6 ст. 162 КАС України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - в.о.начальника Відділу прикордонної служби "Мілове" ім.В.Банних регіонального управління Луганського прикордонного загону Франчук Тетяна Анатоліївна, будучи належним чном повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, клопотань про розгляд справи за її відсутності суду не надала.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 21 червня 2017 року № (а.с.8)

Постановою про накладення адміністративного стягнення № 001495 від 15 жовтня 2020 року, винесеною в.о.начальника Відділу прикордонної служби "Мілове" ім.В.Банних регіонального управління Луганського прикордонного загону Франчук Т.А., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відновідальності у виді штрафу в сумі 1700 грн. за виїзд з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації з порушенням вимог п.3 "Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окупованій території України у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2019 року № 815, тобто скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП.

За правилами стаття 222-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - органи Державної прикордонної служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні і транзитного проїзду через її територію, невиконанням рішення про заборону в`їзду в Україну, порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, а також з порушенням порядку в`їзду до району проведення антитерористичної операції або виїзду з нього (стаття 202, частина друга статті 203, стаття 203-1 (щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі), статті 204-2, 204-4).

Від імені органів Державної прикордонної служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: начальники органів охорони державного кордону та Морської охорони Державної прикордонної служби України та їх заступники; інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України.

Так, чинним законодавством України в.о. начальника ВПС "Мілове" ім.В.Банних Франчук Тетяні Анатоліївні надано право від імені органів Прикордонної служби України розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, зокрема за адміністративні правопорушення. При розгляді справ про адміністративні правопорушення, заступник начальника відповідного орану діє не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону України.

Згідно ч. 1 ст. 258 КУпАП «Протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), а також статтями 202-203-1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається».

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови, згідно якої на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Вказане свідчить, що посадовою особою не були виконані вимоги ст. 258 КУпАП, оскільки позивач звернулася з даним позовом до суду.

Суд зазначає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Крім того, ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

З огляду на викладене, враховуючи що позивач не мав фізичної можливості в законний спосіб здійснити в`їзд з тимчасово окупованої території України, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вище наведене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1700 грн. та закрити провадження по справі.

Частиною першою статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI Про судовий збір (далі - Закон № 3674) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 вказала на те, що судовий збір за подання позовної заяви у справах щодо накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

З урахуванням викладеного, сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 420,40 гривень. Інших судових витрат, які підлягають розподілу, у справі не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 71, 86, 159-162, 286 КАС України, ст.ст. 247, 258, 268, 280, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - в.о.начальника Відділу прикордонної служби "Мілове" ім.В.Банних регіонального управління Луганського прикордонного загону Франчук Тетяна Анатоліївна про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову № 001495 від 15.10.2020 року, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винесену в.о.начальника Відділу прикордонної служби "Мілове" ім.В.Банних регіонального управління Луганського прикордонного загону Франчук Т.А., у виді штрафу в сумі 1700 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань зі Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України (місце розташування за адресою: пров.Інженерний, б. 7, м.Харків, індекс 61166, 7) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Повне рішення суду складено 30 листопада 2020 року.

Головуюча суддя -