Справа № 766/16524/20
Суддя: Войцеховська Я. В.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Войцеховської Я.В.,

секретар судового засідання Кобець А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м.Херсоні адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції НПУ, поліцейського капрала поліції 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції НПУ Грушка Ольги Сергіївни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАМ № 3263459 від 10.10.2020р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, провадження у справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.10.2020 року відносно нього було складено поставу про притягнення до адміністративної відповідальності згідно якої він керував автомобілем Subaru Forester реєстраційний номер НОМЕР_1 в м.Миколаїв на перехресті вул.Нікольська та вул.Пушкінська не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 «напрямок руху по смугах», а саме: з крайньої правої смуги здійснив рух прямо з якого дозволено рух лише праворуч, чим порушив п.8.4 ПДР. На нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Вважає, що оскаржувана ним постанова є протиправною, оскільки він не порушував правила дорожнього руху. Дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» встановлений на відстані 120м до перехрестя з порушенням вимог ДСТУ. Перед перехрестям відповідний знак відсутній, тому він не міг порушити його вимоги. Крім того його позбавили передбачених законом засобів захисту, відсутні докази, що підтверджують його винуватість.

Провадження по справі відкрито ухвалою суду від 21.10.2020р. та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження. Вказаною ухвалою надано сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив тощо. Також залучено до участі у справі належного співвідповідача - Департамент патрульної поліції України.

Учасники справи не надавали до суду клопотань про розгляд даного позову в загальному порядку.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності за наявними в справі доказами.

Від представника відповідачів на адресу суду надійшов письмовий відзив, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, уповноваженою на те особою та відповідає вимогам закону. Просив відмовити в задоволенні позову. На підтвердження вчинення правопорушення надав відеофайли.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Позивачем на адресу суду 25.11.2020р. надано відповідь на відзив в якому позивач зазначає про те, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності прийнята упереджено без урахування обставин, що мають значення для прийняття рішення , є необґрунтованою. Вважає відеозапис на якій посилається представник відповідача у відзиві не є належним доказом, оскільки не є послідовним, здійснений з перериванням, не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови. Його не було повідомлено про ведення відеозйомки, що є однією з підстав для скасування постанови. Відзив було подано відповідачем з порушенням строків встановлених законом, тому він не може бути прийнятий до уваги.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

З копії постанови серії ЕАМ № 3263459 від 10.10.2020р, винесеною Інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Грушка О.С. вбачається, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. В оскаржуваній постанові вказується, що позивач 10.10.2020р. об 10-27 год. керував автомобілем Subaru Forester реєстраційний номер НОМЕР_1 в м.Миколаїв на перехресті вул.Нікольська та вул. Пушкінська не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 «напрямок руху по смугах» , а саме: з крайньої правої смуги здійснив рух прямо з якого дозволено рух лише праворуч, чим порушив п.8.4 ПДР порушення вимог дорожніх знаків. В постанові зазначено про фіксування правопорушення приладом : Дм4086.

З метою всебічного та об`єктивного дослідження обставин у справі судом переглянуто відеозапис подій, зроблений 10.10.2020 за допомогою службової нагрудної відеокамери на одязі поліцейських, які знаходяться в матеріалах адміністративної справи і записані на dvd-диску.

Згідно ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічні норми містяться в ч.1 ст.8 ЗУ «Про Національну поліцію» .

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Відповідно до пункту 1.1. ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно пункту 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 8.4 (г) Правил дорожнього руху України наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

З гідно п.п. 11.1 ПДР України кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що доказом в справі згідно ст. 251 КУпАП був відеозапис порушення з відео нагрудної камери поліцейського.

За результатами перегляду відеозапису з нагрудної відеокамери на одязі поліцейського судом встановлено що відеозапис зроблений 10.10.2020 о 10:27:46 годині та на ньому зафіксовано та не оспорюється позивачем, що транспортний засіб Subaru Forester реєстраційний номер НОМЕР_1 , в місті м.Миколаїв на перехресті вул.Нікольська та вул.Пушкінська при наявності дорожнього знаку, що визначає напрямок руху по смугах, здійснив рух прямо зі смуги, призначеної для руху праворуч.

Відеозапис самого порушення є цільним, не перериваєтья та відображає правопорушення, здійснене позивачем, тому доводи позивача стосовно того, що відеозапис не є послідовним, здійснений з перериванням, не відображає відомостей про вчинення правопорушення судом до уваги не приймаються та спростовуються наданим відповідачем доказом.

При розгляді справи позивач пояснив поліцейським, що знак він не бачив, оскільки він розташований з порушенням вимог ДСТУ.

Посилання позивача на те, що на самому перехресті він не бачив знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», оскільки він встановленій з порушенням норм ДСТУ, суд не бере до уваги, оскільки з оглянутого судом відеозапису вбачається, що у цей самий час на даній ділянці дороги рухалися інші автомобілі згідно вимог даного дорожнього знаку.

Таким чином сам по собі факт візуального несприйняття дорожнього знаку позивачем у певний момент часу не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення ПДР, оскільки є наслідком взаємодії як об`єктивних явищ природи так і суб`єктивних процесів (швидкість сприйняття та аналізу дорожньої обстановки, здатність уважно спостерігати за нею).

Щодо посилань позивача на невірно встановлений знак, то ним не наведено правову норму, яка б звільняла водіїв від відповідальності за порушення Правил дорожнього руху у разі встановлення знаку не у відповідності до вимог цих Правил або вимог ДСТУ 4100-2002 "Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування".

Аналогічна правова позиція викладена в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2017 року справа № 285/345/17.

Також, суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що його не проінформували про здійснення відеофіксації, що є підставою для скасування постанови, оскільки з оглянутого відеозапису вбачається, що поліцейський відразу, як підійшов, представився та попередив водія, що згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» ведеться відео та фото фіксація.

Посилання позивача на те, що під час розгляду справи йому не надали скористатися передбаченими законом засобами захисту є необґрунтованими. З наданого відповідачем відеозапису вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським позивачу були роз`яснені всі його права згідно Конституції України та КУпАП, однак позивач будь-яких клопотань не заявляв.

Таким чином, позивачем не було доведено своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, в той час як відповідачем було надано вичерпні докази на користь винуватості позивача у вчиненні даного правопорушення.

Щодо позиції позивача з приводу порушення строків надання відзиву слід зазначити наступне.

Відповідно ч.5,6 ст.162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За клопотанням представника відповідача слухання справи було перенесено з метою підготовки відзиву, оскільки матеріали позовної заяви отримані відповідачем за декілька днів до судового засідання, менш ніж за встановлений п`ятнадцятиденний термін для надання відзиву. Тобто відзив представником відповідача, який знаходиться в іншому обласному центрі, не подано з поважних причин і строк його подання не сплинув.

Відповідно ч.1 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відкладення розгляду справи на іншу дату свідчить про задоволення клопотання відповідача та надання строку для подачі відзиву тобто подовження строку до дати визначеної судом. Відповідач скористався своїм правом на надання відзиву, надавши його до визначеної дати. Суд вирішує справу за наявними матеріалами в тому числі за наявним в справі відзивом . Відсутні підстави для неприйняття чи неврахування поданого відзиву.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи положення ст. 139 КАС України, судові витрати, у разі прийняття судом рішення про залишення позову без задоволення, розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про дорожній рух», ст.ст. 9, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП України, ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 122, 139, 159, 229, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції НПУ, поліцейського капрала поліції 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції НПУ Грушка Ольги Сергіївни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.В.Войцеховська

Повний текст рішення складено 30.11.2020 року