Справа № 280/3016/20
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 липня 2020 року 12:57Справа № 280/3016/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Гавриленко А.О., представників

позивача: Сахно О.О.

відповідача: Захарченка В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»

до Офісу великих платників податків ДПСпро визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (далі ПАТ «Запоріжсталь», позивач) до Офісу великих платників податків ДПС (далі Офіс ВПП ДПС, відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 29.01.2020 №.

На обґрунтування позовних вимог в позовній заяві із посиланням на приписи п. 86.7, 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України зазначає, що податкове повідомлення-рішення винесене на підставі акту перевірки, заперечення на який не були розглянуті протягом встановленого строку. Крім того, вказує на відсутність повноважень Офісу ВПП ДПС на проведення позапланової виїзної документальної перевірки ПАТ «Запоріжсталь», за результатами якої складено оскаржене податкове повідомлення-рішення. Щодо неправомірності висновків акту перевірки, на підставі яких винесено оскаржуване рішення зауважує, що контролюючий орган, спираючись лише на аналіз своїх електронних баз даних, без дослідження усіх первинних документів по ланцюгу постачання, без проведення зустрічних звірок постачальників по ланцюгу постачання, без проведення виїзних документальних перевірок постачальників по ланцюгу постачання, приходить до висновку, що позивач, як кінцевий покупець товарів (робіт, послуг), завищив податковий кредит, однак відповідач не надав докази щодо причетності позивача прямо чи опосередковано до незаконної діяльності контрагентів у ланцюгу постачальників. Відсутність у контрагента-постачальника матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Звертає увагу суду, що контролюючий орган в Акті перевірки №1 не заперечує і сам неодноразово вказує про наявність первинних і платіжних документів на відповідних сторінках акту, які відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст. 44, 201 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою. При цьому, наявність окремих недоліків у складанні первинних документів у разі, якщо вони не перешкоджають ідентифікації учасників операції та встановленню її змісту, не може бути підставою для висновку про недійсність таких документів. Стверджує також, що всі податкові накладні, отримані від контрагентів, були складені та зареєстровані в ЄРПН, що не спростовує контролюючий орган в Акті перевірки №1, та є для ПАТ «Запоріжсталь» достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Крім того, зазначає, що платник податку несе самостійну відповідальність за недотримання норм чинного законодавства України, а у відповідності до глави 11 Податкового кодексу України, зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі і контрагентів. Ураховуючи вищевикладене, вважає, що акт перевірки №1/28-10-51-04/00191230 від 02.01.2020 містить помилкові висновки щодо порушень, які не відповідають вимогам чинного законодавства та засновані на припущеннях, у зв`язку із чим просить суд скасувати оскаржене податкове повідомлення-рішення Офісу ВПП ДПС, як протиправне.

Ухвалою суду від 12.05.2020 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 09 червня 2020 року. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

09 червня 2020 року підготовче засідання по справі відкладено на 09 липня 2020 року.

Відповідач позов не визнав, 30 червня 2020 року надав суду відзив (вх. №26818), у якому стверджує, що відповідачем не було порушено строк прийняття рішення про визначення грошових зобов`язань. Крім того, згідно з поштовою квитанцією відповідь на заперечення була відправлена 24.01.2020, а не 2019 року, і отримана ПАТ «Запоріжсталь» 27.01.2020, що підтверджує сам позивач. Щодо правомірності проведення документальної позапланової перевірки наголошує, що відповідачем були виконані всі вимоги податкового законодавства щодо направлення запиту перед проведенням позапланової документальної виїзної перевірки, а позивачем замість надання документів було запропоновано відповідачу прийти з перевіркою. Щодо завищення позивачем задекларованого податкового кредиту з податку на додану вартість до декларації з ПДВ за вересень 2019 року за рахунок відображення податкового кредиту по операціям з придбання товарів/послуг у наступних контрагентів-постачальників ТОВ «РАРИТЕТ», ТОВ «ІТЕКС», ТОВ «СТИНА», ТОВ «Променергоспецмонтаж», ТОВ «СК ТРЕЙД КОМПАНІ», ТОВ «БЛЕК СІ МАРІН СЕРВІС», ТОВ «БК ТЕХ-ІНВЕСТ-БУД», ТОВ «ТК ТЕХПРОМШВЕСТ» зауважує, що надані до перевірки ПАТ «Запоріжсталь» акти виконаних робіт, видаткові накладні, податкові накладні, не є достатніми доказами фактичного виконання розглядуваних поставок; господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими схемами штучного руху товарів постачальниками свідчить про безтоварність операцій, які підлягали перевірці що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку позивача. Враховуючи обставини, викладені вище, вважає висновки позапланової перевірки стосовно не підтвердження реальності проведення господарських операцій між ПАТ «Запоріжсталь» та зазначеними контрагентами та неправомірності формування податкового кредиту обґрунтованими та правомірними, а тому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив (вх. №27946 від 16.06.2020), у якій додатково зазначає, що відповіді на заперечення, складеної протягом 7 робочих днів з дня їх отримання, як це передбачено законом, у даному випадку - з 16.01.2020 по 24.01.2020 - до ПАТ «Запоріжсталь» не надійшло, отже розгляд заперечень протягом встановленого строку не відбувся. Також зауважує, що в Акті перевірки № 1 відсутні будь-які посилання на направлення Офісом ВПП ДПС в адресу ПАТ «Запоріжсталь» правомірних запитів відповідно до вимог пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, по взаємовідносинах з контрагентами, на які ПАТ «Запоріжсталь» не надано пояснень та документальних підтверджень протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. Відповідач у відзиві на позов не надав доказів, що підставою для проведення перевірки було ненадання відповіді саме на запит, вказаний відповідачем, як і доказів правомірності такого запиту. В іншому обґрунтування позивача є аналогічним, викладеним раніше в позовній заяві. На підставі наведеного, наполягає на задоволенні адміністративного позову.

У свою чергу, представником відповідача надано до суду заперечення на відповідь на відзив (вх. №30588 від 03.07.2020), у яких відповідач не погоджується з трактуванням позивача обставин справи з огляду на те, що як вже зазначав відповідач у відзиві, на даті відповіді на заперечення позивача до акту перевірки була механічна помилка, згідно з поштової квитанції, відповідь на заперечення № 16/2001997 від 15.01.2020 була відправлена 24.01.2020, а не 2019 року і отримана ПАТ «Запоріжсталь» 27.01.2020, що підтверджує сам позивач. Крім того, звертає увагу суду, що ПАТ «Запоріжсталь» зазначає у своїй відповіді, що відповідач у відзиві на позов не надав доказів, що підставою для проведення перевірки було ненадання відповіді саме на запит, вказаний відповідачем, як і доказів правомірності такого запиту. Однак, 27.11.2019 року позивач надав відповідь на запит №16/2069247 від 27.11.2019, у якому він зазначив, що у зв`язку з великим обсягом первинних документів він просить контролюючий орган провести документальну виїзну перевірку з цього питання, з огляду на що був виданий наказ Офісу ВПП ДПС від 03.12.2019 №573 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі пп. 78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

В підготовчому засіданні 09 липня 2020 року судом закрито підготовче провадження та за згодою представників сторін розпочато розгляд справи по суті в цей же день.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні , викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача підтримав позицію, викладену у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також, в судовому засіданні 09 липня 2020 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПАТ «Запоріжсталь» () є юридичною особою, яка зареєстрована 18.04.2000 та 25.09.2004 до Реєстру внесений запис № 0000808 про підприємство. Видами діяльності позивача є: 24.10 Виробництво чавуну сталі та феросплавів (основний); 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами; 49.20 Вантажний залізничний транспорт; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 36.00 Забір, очищення та постачання води; 71.20 Технічні випробування та дослідження.

22 листопада 2019 року на адресу ПАТ «Запоріжсталь» контролюючим органом направлено запит №10086/10/28-10-51-04/7 про надання пояснень та їх документальних підтверджень достовірності формування податкового кредиту по господарським взаємовідносинам з 22 контрагентами, на який листом від 27.11.2019 №16/2069247 позивач повідомив, що у зв`язку із значною кількістю первинних документів у паперовому вигляді, які необхідно надати до контролюючого органу для підтвердження правомірності формування податкового кредиту, відображеного в уточнюючій податковій декларації з ПДВ за вересень 2019 року по вказаних у запиті контрагентах, ПАТ «Запоріжсталь» просить розглянути можливість проведення з цього питання виїзної документальної перевірки та надати відповідь на дану пропозицію.

У період з 04.12.2019 по 23.12.2019 на підставі наказу від 03.12.2019 №573 та направлення на перевірку від 04.12.2019 №94 фахівцями Офісу ВПП ДПС була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ «Запоріжсталь» з питань достовірності відображення в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, поданого 22 листопада 2019 року за звітний період, що уточнюється вересень 2019 року № , фінансово- господарських операцій з ТОВ «ЮГАМЕТ» за період 08-09.2019, ТОВ «ЕНЕРГОТЕХ» за період 05.2019, ТОВ «РАРИТЕТ» за період 06.2019, ТОВ «ІТЕКС» за період 04.2019, ТОВ «СТИНА» за період 06.2019, ТОВ «ПСК «СПЕСПРОМ-ТЕХНОЛОПЯ» за період 08.2019, ТОВ «ВТОРМА-СПЛАВ» за період 07.2019, ТОВ «Променергоспецмонтаж» за період 05.2019, ТОВ «Промислова будівельно-монтажна компанія» за період 06.2019, ТОВ «СК ТРЕЙД КОМПАНІ» за період 04.2019, ТОВ «КУРАХІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД» за період 05.2019, ТОВ «МОНТАЖПРОМСЕРВІС» за період 08.2019, ТОВ «ТГ НОВАЦІЯ» за період 04.2019, ТОВ «БЛЕК СІ МАРІН СЕРВІС» за період 09.2019, ТОВ «Метпромбуд Інвест» за період 05-06.2019, ТОВ «ТД ТЕК-Україна» за період 05.2019, ТОВ «НВК БАРІОН» за період 07.2019, ТОВ «БК ТЕХ-ІНВЕСТ-БУД» за період 09.2019, ТОВ «ІНДАСТРІАЛ БІЛДІНГ КОМПАНІ» за період 08.2019, ТОВ «ТК ТЕХПРОМІНВЕСТ» за період 07.2019, ТОВ «ЗЕЛЕНІ ІНІЦІАТИВИ» за період 09.2019, ТОВ «Трейделектропром» за період 06-08.2019, за результатами якої складений відповідний акт №1/28-10-51-04/00191230 від 02.01.2020.

Як зазначено у висновках Акту перевірки, перевіркою встановлено порушення п. 198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п. 200.4, ст. 200, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, пп. 5 п. 4 Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289, а саме ПАТ «Запоріжсталь» в уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, поданого 22 листопада 2019 року, за звітний період, що уточнюється вересень 2019 року №, завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (р. 19) на загальну суму 2013679,00 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду (р.21) на 2013679,00 грн. Вказаний Акт підписаний представниками підприємства із запереченнями.

Не погоджуючись із висновками, викладеними в акті перевірки, позивачем до відповідача 15 січня 2020 року подано заперечення на акт №16/2001997 від 15.01.2020, проте листом-відповіддю про результати розгляду заперечень № 3194/10/28-10-51-04 від 24.01.2019 повідомлено, що висновки за результатами перевірки є правомірними та документально обґрунтованими, у зв`язку із чим підстав для задоволення заперечень немає. Вказана відповідь надійшла до підприємства 27 січня 2020 року за вх. №2004942.

На підставі Акту та вказаних порушень відповідачем 29 січня 2020 року прийняте оскаржене податкове повідомлення-рішення форми «В4» №, за яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість згідно з декларацією №від 22.11.2019, за вересень 2019 року на 2013679,00 грн.

Позивач оскаржив прийняте Офісом ВПП ДПС податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку (скарга від 14.02.2020 №11/2008952(ЕС), проте рішенням Державної податкової служби України № 13591/6/99-00-08-05-02-06 від 16.04.2020 про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення Офісу ВПП ДПС № від 29.01.2020 залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Вважаючи прийняте відповідачем рішення протиправним позивач звернувся до суду із даним позовом про його скасування.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який набрав законної сили 01.01.2011.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Положеннями підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій; (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Вичерпний перелік обставин, за наявності яких у контролюючого органу виникає право на здійснення документальної позапланової перевірки, закріплено у статті 78 ПК України.

За приписами статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Згідно з пунктом 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом 7 робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень.

Судом встановлено та позивачем не спростоване, що 15 січня 2020 року Офісом ВПП ДПС було отримано від ПАТ «Запоріжсталь» заперечення на Акт документальної позапланової перевірки № 1/28-10-51-04/00191230 від 02.01.2020, при цьому, 24 січня 2020 року була підготовлена і направлена рекомендованим листом відповідь на заперечення №3194/10/28-10-51-04, яка отримана позивачем 27 січня 2020 року, проте у даті заперечень відповідачем була зроблена опечатка - замість «24.01.2020» проставлено «24.01.2019», а тому суд критично ставиться до твердження позивача, що з урахуванням даних заперечень податкове повідомлення-рішення могло бути прийнятим лише до 29 січня 2019 року.

У силу пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Так, у встановлений законодавством строк, 29 січня 2020 року, відповідачем було винесено оскаржене податкове повідомлення-рішення. Таким чином, позивачем не доведено та судом не встановлено порушення відповідачем строку для прийняття рішення про визначення грошових зобов`язань.

Щодо правомірності призначення та проведення документальної позапланової перевірки суд вказує також, що обов`язковою умовою, передбаченою підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, для проведення контролюючим органом документальної позапланової перевірки, є надіслання на адресу платника податків правомірного письмового запиту та ненадання ним пояснень та документальних підтверджень протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Матеріалами справи встановлено, що на адресу ПАТ «Запоріжсталь» у листопаді 2019 року було направлено запит про надання пояснень та їх документальних підтверджень достовірності формування податкового кредиту по господарським взаємовідносинам з 22 контрагентами, у відповідь на який позивачем пояснень та відповідних первинних документів надано не було через їх великий обсяг, натомість 27.11.2019 позивач надав відповідь на запит №16/2069247, у якій просив контролюючий орган провести документальну виїзну перевірку з цього питання. Вказані обставини стали підставою для винесення наказу від 03.12.2019 №573 та проведення у подальшому документальної позапланової виїзної перевірки позивача. При цьому, судом враховано, що позивач дії щодо надіслання на його адресу запиту, наказ про проведення перевірки не оскаржував, до проведення перевірки допустив посадових осіб Офісу ВПП ДПС, надавши всі первинні бухгалтерські та податкові документи.

Отже, суд щодо посилань позивача стосовно неправомірності дій відповідача під час призначення та проведення перевірки, яка стала підставою для винесення оскаржуваного рішення, вбачає за доцільне звернути увагу на те, що платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

Отже, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе.

Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки. А відтак, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірок), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулось допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки.

Відповідно до викладеного, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки.

В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки її проведення.

Разом із цим, щодо висновків перевірки про завищення ПАТ «Запоріжсталь» задекларованого податкового кредиту з податку на додану вартість до декларації з податку на додану вартість за вересень 2019 року, за рахунок відображення податкового кредиту по операціям з придбання товарів/послуг у наступних контрагентів-постачальників: ТОВ «РАРИТЕТ», ТОВ «ІТЕКС», ТОВ «СТИНА», ТОВ «Променергоспецмонтаж», ТОВ «СК ТРЕЙД КОМПАНІ», ТОВ «БЛЕК СІ МАРІН СЕРВІС», ТОВ «БК ТЕХ-ІНВЕСТ-БУД», ТОВ «ТК ТЕХПРОМШВЕСТ» суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем податку на додану вартість у ціні товару. Як свідчать матеріали справи, зауважень до податкових накладних у контролюючого органу не було.

У силу норм пунктів 44.1, 44.2 і 44.3 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Втім, суд не може обмежити право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків контролюючого органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Статтею 1 Закону України № 996-XIV від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон № 996-XIV) визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками); економічна вигода - потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів.

За приписами частини першої 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в пункті 1.2, пункті 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (далі Положення №88) первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до частини другої статті 9 вказаного Закону та пункті 2.4 Положення №88, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктами 2.15 та 2.16 Положення №88 забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків.

Суд зауважує, що відповідно до принципу офіційності податковий орган повинен доводити в суді фіктивність господарської операції як підстави для нарахування платникові податків податкових зобов`язань та правомірності прийняття свого рішення.

У той час, як на підтвердження фактичного виконання господарських зобов`язань позивачем повинно бути надано належним чином оформлені первинні документами та доведено, що укладені договори відповідають економічному змісту та діловій меті, а здійснені господарські операції спричинили зміни в структурі активів позивача.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

Спірні відносини стосуються правомірності визначення та відображення позивачем у податковій звітності з ПДВ сум податкового кредиту за наслідками здійснення господарських операцій, вчинених між ПАТ «Запоріжсталь» з ТОВ «РАРИТЕТ», ТОВ «ІТЕКС», ТОВ «СТИНА», ТОВ «Променергоспецмонтаж», ТОВ «СК ТРЕЙД КОМПАНІ», ТОВ «БЛЕК СІ МАРІН СЕРВІС», ТОВ «БК ТЕХ-ІНВЕСТ-БУД», ТОВ «ТК ТЕХПРОМШВЕСТ».

З цього приводу судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ПАТ «Запоріжсталь» (Покупець) та ТОВ «РАРИТЕТ» (Постачальник) було укладено договір №20/2019/1638 від 06.05.2019, за умовами якого постачальником у червні 2019 року були поставлені ресурси, а саме: труба різних діаметрів, ГОСТ 9941-81.

Поставка товару на підставі договору підтверджується наданою постачальником видатковою накладною № РН-0000065 від 11.06.2019, товарно-транспортною накладною №РН-0000065 від 11.06.2019. Оплата за отриманий товар (ресурси) підтверджується виписаним рахунком-фактурою № СФ- 0000081 від 11.06.2019 та платіжними дорученнями №258424 від 13.03.2020, №258425 від 13.03.2020, № 258405 від 13.03.2020. Поставлення товару на внутрішній облік підтверджується прибутковим ордером № 12 від 11.06.2019.

Виконання договору поставки підтверджується також наданими постачальником сертифікатами відповідності. Використанням товару у господарській діяльності покупця, що підтверджується актами приймання-передачі інвестиційних ТМЦ № 233, №279, вимогами на переміщення матеріалів зі складу № 1405, №1503, №2322, вимогами на видачу матеріалів зі складу №2260, №2362, №2431, №11866, накладними на відпуск товарно-матеріальних цінностей №463056, №463270, №463888, №464395, №465497.

За результатами виконання договору поставки ТОВ «РАРИТЕТ» складено та надано ПАТ «Запоріжсталь» податкову накладну №13 від 11.06.2019, яка має необхідні реквізити та відповідає нормам Податкового кодексу України, зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Між ПАТ «Запоріжсталь» (Замовник) та ТОВ «ІТЕКС» (Підрядник) були укладені договори підряду №20/2019/552 від 02.02.2019, №20/2018/2572 від 13.09.2018, відповідно до умов яких Підрядником у квітні 2019 року виконувались роботи з розвитку мережевої інфраструктури, підключення об`єктів УЗТ до комп`ютерної мережі; технічного обслуговування систем колективного приймання супутникового та ефірного телебачення, що змонтовані та експлуатуються в адміністративних будівлях замовника.

На виконання договорів підряду сторонами підписані акти приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) № 42-04-587 від 30.04.2019, № 42-04-588 від 30.04.2019, № 42-04-589 від 30.04.2019, №42-04-590 від 30.04.2019, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 190401 від 30.04.2019, що оформлюються по завершенню робіт. Фактичне виконання робіт підтверджується також довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3), відомостями ресурсів, розрахунками загальновиробничих витрат.

За результатами виконання договорів підряду ТОВ «ІТЕКС» складено та видано ПАТ «Запоріжсталь» податкові накладні № 1 від 30.04.2019, № 2 від 30.04.2019, № 3 від 30.04.2019, № 4 від 30.04.2019, № 5 від 30.04.2019, які мають необхідні реквізити та відповідають нормам Податкового кодексу України, зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Оплата за отримані роботи (послуги) підтверджується виписаними рахунками-фактурами № 043001 від 30.04.2019, № 043002 від 30.04.2019, № 043003 від 30.04.2019, №043004 від 30.04.2019, №043005 від 30.04.2019 та платіжними дорученнями № 140455 від 18.06.2019, № 141523 від 20.06.2019, № 141532 від 20.06.2019, № 141531 від 20.06.2019, №142756 від 21.06.2019, № 146394 від 27.06.2019, № 207198 від 08.11.2019.

Між ПАТ «Запоріжсталь» (Замовник) та ТОВ «СТИНА» (Підрядник) було укладено договори підряду №20/2019/1624 від 01.05.2019, №20/2019/1090 від 04.03.2019, відповідно до умов яких підрядником у травні 2019 року виконувались роботи з технічного обслуговування будівлі газоочисток агломашини №1-6 інв.№10100001, аглоцеха ПАТ «Запоріжсталь», капітального ремонту будівлі контори інв.№ 10100011 (лабораторія), агломераційного цеху ПАТ «Запоріжсталь».

На підтвердження виконання контрагентом робіт позивачем до матеріалів справи долучено: акти приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) № 135-05-7 від 29.05.2019, № 130-05-5 від 29.05.2019, № 130-05-4 від 29.05.2019, № 130-05-10 від 29.05.2019, № 130-05-6 від 29.05.2019, № 130-05-8 від 29.05.2019, № 130-05-9 від 29.05.2019, акт здачі-прийняття виконаних робіт № 7 від 31.05.2019, що оформлюються по завершенню робіт.

Фактичне виконання робіт підтверджується також актами №53105, №52133, №52301, №52830, №52318, №52132, №52411 на передання матеріалів, конструкцій, запчастин та деталей виконавцю (ремонтному структурному підрозділу, підрядній організації) для проведення робіт, актами № 53107, №52838, №52833, №52836, №52835, №52839, №52837 на фактично використані матеріали, конструкції, запчастини та деталі під час проведення робіт, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3), актами № 52906, №52221 на оприбуткування матеріалів, конструкцій, деталей, отриманих від розбирання (демонтажу) основних засобів під час проведення капітального ремонту, відомостями матеріалів замовника, відомостями ресурсів до локального кошторису, відомостями матеріалів підрядника, розрахунками загальновиробничих витрат (ЗВ) по видах робіт. Оплата за отримані роботи (послуги) підтверджується виписаними рахунками-фактурами № СФ-0000024 від 29.05.2019, №СФ-0000019 від 29.05.2019, № СФ-0000022 від 29.05.2019, № СФ- 0000021 від 29.05.2019, №СФ-0000018 від 29.05.2019, № СФ-0000023 від 29.05.2019, № СФ-0000020 від 29.05.2019, № СФ-0000025 від 31.05.2019 та платіжними дорученнями № 156978 від 18.07.2019, № 159700 від 24.07.2019, № 159693 від 24.07.2019, № 159696 від 24.07.2019, № 159692 від 24.07.2019, № 159697 від 24.07.2019, № 162543 від 26.07.2019, № 163787 від 29.07.2019.

За результатами виконання договорів підряду ТОВ «СТИНА» складено та надано ПАТ «Запоріжсталь» податкові накладні № 8 від 29.05.2019, № 3 від 29.05.2019, № 6 від 29.05.2019, № 5 від 29.05.2019, № 2 від 29.05.2019, №7 від 29.05.2019, №4 від 29.05.2019, №9 від 31.05.2019, які мають необхідні реквізити та відповідають нормам Податкового кодексу України, зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Між ПАТ «Запоріжсталь» (Замовник) та ТОВ «Променергоспецмонтаж» (Підрядник) було укладено договори підряду №20/2019/326 від 21.01.2019, №20/2018/2236 від 10.08.2018, №20/2018/2597 від 17.09.2018, №20/2018/3488 від 13.12.2018, №20/2018/1742 від 19.06.2018, № 20/2019/1393 від 12.04.2019, на підставі яких Підрядником у травні 2019 року виконувались роботи зі встановлення теплообмінних апаратів ДП-2 доменного цеху; роботи з капітального будівництва об`єкту: автоматизована система комплексного обліку паливно-енергетичних ресурсів (етап 2); роботи по підготовці території, обладнання водопостачання умовно-чистої води на гранбассейн ЦШП і на потреби ЗТМК; роботи з капітального будівництва об`єкту: ЦСП. Освітлення основних доріг комбінату. Оборотний цикл водопостачання МП-КПП Північна - Відвантаження ЦГПТЛ - їдальня №7»; роботи по підготовці території, обладнання водопостачання свіжо-технічної води на підживлення оборотного циклу водопостачання прокатних цехів ККЦ; роботи з підготовки території, енергоосвітлення автошляху ККЦ.

Виконання договорів підряду підтверджується підписаними сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в), актами приймання виконаних робіт №76-05-78 від 23.05.2019, №76-05-77 від 31.05.2019, №76-05-53 від 20.05.2019, №76-05-76 від 31.05.2019, №76-05-73 від 31.05.2019, № 76-05-86 від 31.05.2019, № 76-05-87 від 31.05.2019, № 76-05-83 від 31.05.2019, № 76-05- 80 від 31.05.2019, №76-05-74 від 31.05.2019, №76-05-84 від 31.05.2019, №76-05-99 від 31.05.2019, №76-05-100 від 31.05.2019, №76-05-98 від 31.05.2019, №76-05-96 від 31.05.2019, №76-05-85 від 31.05.2019, № 76-05-107 від 31.05.2019, № 76-05-105 від 31.05.2019, № 76-05-102 від 31.05.2019, № 76- 05-72 від 31.05.2019, № 76-05-70 від 31.05.2019, № 76-05-71 від 31.05.2019, № 76-05-75 від 31.05.2019, №76-05-97 від 31.05.2019, № 76-05-103 від 31.05.2019, №76-05-101 від 31.05.2019, №76-05-88 від 31.05.2019, № 76-05-89 від 31.05.2019, що оформлюються по завершенню робіт.

Оплата за отримані роботи (послуги) підтверджується виписаними рахунками на оплату № 208 від 23.05.2019, №219 від 31.05.2019, № 202 від 20.05.2019, № 218 від 31.05.2019, № 215 від 31.05.2019, №226 від 31.05.2019, №227 від 31.05.2019, №223 від 31.05.2019, №222 від 31.05.2019, №216 від 31.05.2019, №224 від 31.05.2019, №238 від 31.05.2019, №239 від 31.05.2019, №237 від 31.05.2019, №230 від 31.05.2019, №225 від 31.05.2019, №233 від 31.05.2019, №236 від 31.05.2019, №234 від 31.05.2019, №214 від 31.05.2019, №212 від 31.05.2019, №213 від 31.05.2019, №217 від 31.05.2019, №231 від 31.05.2019, №235 від 31.05.2019, №232 від 31.05.2019, №228 від 31.05.2019, №229 від 31.05.2019 та платіжними дорученнями № 156058 від 17.07.2019, № 156046 від 17.07.2019, №156055 від 17.07.2019, № 156050 від 17.07.2019, № 156056 від 17.07.2019, № 156057 від 17.07.2019, № 156049 від 17.07.2019, № 156047 від 17.07.2019, № 156054 від 17.07.2019, №156762 від 18.07.2019, № 156746 від 18.07.2019, № 156788 від 18.07.2019, № 156779 від 18.07.2019, № 156787 від 18.07.2019, № 158184 від 19.07.2019, № 158185 від 19.07.2019, №158934 від 23.07.2019, № 158933 від 23.07.2019, № 159644 від 24.07.2019, № 159686 від 24.07.2019, № 159687 від 24.07.2019, № 159685 від 24.07.2019, № 159629 від 24.07.2019, №159627 від 24.07.2019, № 159635 від 24.07.2019, № 159636 від 24.07.2019, № 159637 від 24.07.2019, № 159640 від 24.07.2019, № 159688 від 24.07.2019, № 159689 від 24.07.2019.

За результатами виконання договорів підряду ТОВ «Променергоспецмонтаж» складено та надано ПАТ «Запоріжсталь» податкові накладні № 27 від 23.05.2019, № 30 від 31.05.2019, № 13 від 20.05.2019, №34 від 31.05.2019, №32 від 31.05.2019, №37 від 31.05.2019, №38 від 31.05.2019, №39 від 31.05.2019, №35 від 31.05.2019, №33 від 31.05.2019, №36 від 31.05.2019, №44 від 31.05.2019, №46 від 31.05.2019, №45 від 31.05.2019, №51 від 31.05.2019, №50 від 31.05.2019, №53 від 31.05.2019, №49 від 31.05.2019, №47 від 31.05.2019, №42 від 31.05.2019, №40 від 31.05.2019, №41 від 31.05.2019, №43 від 31.05.2019, №52 від 31.05.2019, №48 від 31.05.2019, №59 від 31.05.2019, №61 від 31.05.2019, №60 від 31.05.2019, які мають необхідні реквізити та відповідають нормам Податкового кодексу України та зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Між ПАТ «Запоріжсталь» (Замовник) та ТОВ «СК ТРЕЙД КОМПАНІ» (Підрядник) було укладено договори підряду № 20/2019/1072 від 01.04.2019, № 20/2019/19 від 03.01.2019, відповідно до умов яких підрядником у квітні 2019 року виконувались роботи з монтажу м/п конструкцій в ЦХП-1, доменному цеху АКБ 3-й поверх, 4 поверх, 5 поверх, мартенівському цеху, АКБ ЦПС 3-й поверх, в РІЗЛ (радіоізотопній лабораторії"); роботи з капітального будівництва об`єкта ПАТ «Запоріжсталь» - реконструкція душової у підвалі будівлі заводоуправління.

На виконання умов договорів підряду сторонами підписані акти надання послуг №14 від 30.04.2019, № 18 від 30.04.2019, № 16 від 30.04.2019, № 10 від 30.04.2019, № 22 від 30.04.2019, № 8 від 30.04.2019, № 9 від 30.04.2019, № 19 від 30.04.2019, № 17 від 30.04.2019, № 11 від 30.04.2019, № 15 від 30.04.2019, що оформлюються по завершенню робіт. Оплата за отримані роботи (послуги) підтверджується виписаними рахунками на оплату № 14 від 30.04.2019, № 18 від 30.04.2019, № 16 від 30.04.2019, № 10 від 30.04.2019, № 22 від 30.04.2019, № 8 від 30.04.2019, № 9 від 30.04.2019, № 19 від 30.04.2019, № 17 від 30.04.2019, № 11 від 30.04.2019, № 15 від 30.04.2019 та платіжними дорученнями № 140169 від 14.06.2019, № 140167 від 14.06.2019, № 140157 від 14.06.2019, № 141519 від 20.06.2019, №141529 від 20.06.2019, № 141525 від 20.06.2019, № 141524 від 20.06.2019, № 141520 від 20.06.2019, № 141533 від 20.06.2019, № 141535 від 20.06.2019, № 141538 від 20.06.2019.

За результатами виконання договорів підряду ТОВ «СК ТРЕЙД КОМПАНІ» складено та надано ПАТ «Запоріжсталь» податкові накладні №9 від 30.04.2019, № 12 від 30.04.2019, № 10 від 30.04.2019, № 7 від 30.04.2019, № 14 від 30.04.2019, № 5 від 30.04.2019, № 6 від 30.04.2019, № 13 від 30.04.2019, №11 від 30.04.2019, №8 від 30.04.2019, №16 від 30.04.2019, які мають необхідні реквізити та відповідають нормам Податкового кодексу України та зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, між ПАТ «Запоріжсталь» (Покупець) та ТОВ «СК ТРЕЙД КОМПАНІ» (Постачальник) було укладено договір №20/2019/1047 від 19.03.2019, відповідно до умов якого постачальником у квітні 2019 року були поставлені ресурси, а саме: вікна металопластикові та дверні блоки.

Виконання договору поставки товару (ресурсів) підтверджується наданими постачальником видатковими накладними №5 від 02.04.2019, №26 від 19.04.2019, №25 від 19.04.2019, №7 від 12.04.2019, №6 від 02.04.2019. Факт поставки товару (ресурсів) підтверджується товарно-транспортними накладними № Р1 від 02.04.2019, № РЗ від 12.04.2019, № Р2 від 02.04.2019, № РЗ від 12.04.2019.

Оплата за отриманий товар (ресурси) підтверджується виписаними рахунками на оплату № 5 від 02.04.2019, № 26 від 19.04.2019, № 25 від 19.04.2019, № 7 від 12.04.2019, № 6 від 02.04.2019 та платіжними дорученнями № 130755 від 27.05.2019, № 130272 від 27.05.2019, № 130292 від 27.05.2019, № 136326 від 06.06.2019, № 136308 від 06.06.2019.

Поставлення товару на внутрішній облік підтверджується прибутковими ордерами № 6 від 03.05.2019, №40405 від 04.04.2019, 43041 від 30.04.2019, 43040 від 25.04.2019, 43039 від 25.04.2019, № 142686 від 21.06.2019, № 153781 від 11.07.2019, № 153796 від 11.07.2019.

Крім того, до матеріалів справи долучено надані постачальником сертифікати відповідності № UA.276.085.02-19 від 26.03.2019, № UА.196.0010368-17 від 10.07.2017, №UА.1.052.0009078-17 від 19.06.2017, використанням товару у господарській діяльності покупця, що підтверджується актами на фактично використані матеріали, конструкції, запчастини та деталі під час проведення робіт № 91020, №62618, №52838, №42303, №92727, №112732, №60516, № 62637.

За результатами виконання договору поставки ТОВ «СК ТРЕЙД КОМПАНІ» складено та надано ПАТ «Запоріжсталь» податкові накладні № 1 від 02.04.2019, № 17 від 19.04.2019, № 18 від 19.04.2019, №3 від 12.04.2019, №2 від 02.04.2019, які мають необхідні реквізити та відповідають нормам Податкового кодексу України та зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Між ПАТ «Запоріжсталь» (Покупець) та ТОВ «БЛЕК СІ МАРІН СЕРВІС» (Постачальник) було укладено договір №20/2019/3896 від 07.08.2019, відповідно до умов якого постачальником у вересні 2019 року був поставлений товар (ресурси), а саме: брус 4-х кантний хвойний 100х 100х4000, сорт 2, ГОСТ 8486-86.

На виконання договору поставки товару (ресурсів) постачальником поставлений обумовлений договором товар, що підтверджується видатковими накладними № 11/19 від 12.09.2019 (накладна на повернення № 906 від 28.09.2019), № 12/19 від 12.09.2019 (накладна на повернення № 906 від 28.09.2019), № 13/19 від 30.09.2019. Факт поставки товару (ресурсів) підтверджується товарно-транспортними накладними № 11/19 від 12.09.2019, №12/19 від 12.09.2019, № 13/19 від 30.09.2019. Оплата за отриманий товар підтверджується рахунками-фактурами № 11/19 від 12.09.2019, № 12/19 від 12.09.2019, № 13/19 від 30.09.2019. Поставлення товару на внутрішній облік підтверджується прибутковими ордерами № 1610 від 18.09.2019, № 1609 від 18.09.2019, № 1714 від 30.09.2019. Виконання договору поставки підтверджується також наданими постачальником сертифікатами якості від 12.09.2019, від 30.09.2019, використанням товару у господарській діяльності покупця, що підтверджується актом списання ТМЦ №110117 від 01.11.2019, вимогою на видачу матеріалів зі складу № 2175 від 11.10.2019.

За результатами виконання договору поставки ТОВ «БЛЕК СІ МАРІН СЕРВІС» складено та надано ПАТ «Запоріжсталь» податкові накладні № 1 від 12.09.2019, № 2 від 12.09.2019, № 3 від 30.09.2019, які мають необхідні реквізити та відповідають нормам Податкового кодексу України, зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Між ПАТ «Запоріжсталь» (Замовник) та ТОВ «БК «ТЕХ-ІНВЕСТ-БУД» (Підрядник) було укладено договори підряду на будівельно-монтажні, пусконалагоджувальні роботи №20/2019/1166 від 28.03.2019, №20/2019/1167 від 28.03.2019, №20/2019/1402 від 08.04.2019, відповідно до умов яких підрядником у вересні 2019 року виконувались роботи з реконструкції санітарно-побутових приміщень по ряду «Ж» в осях 126-129 будівлі цеху ЦГПТЛ; роботи з ремонту санітарно-побутових приміщень гранбасейну цеху ЦШП; роботи з ремонту санітарно-побутових приміщень УЗТ ст. Південна.

Виконання договорів підряду підтверджується підписаними сторонами акти приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) № 139-09-10 від 30.09.2019, № 139-09-07 від 30.09.2019, № 139- 09-03 від 30.09.2019, № 139-09-01 від 30.09.2019, № 139-09-06 від 30.09.2019, № 139-09-05 від 30.09.2019, № 139-09-09 від 30.09.2019, № 139-09-04 від 30.09.2019, № 139-09-02 від 30.09.2019, що оформлюються по завершенню робіт. Фактичне виконання робіт підтверджується також довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3), відомостями ресурсів, розрахунками загальновиробничих витрат.

Оплата за отримані роботи (послуги) підтверджується виписаними рахунками на оплату № 35 від 30.09.2019, №32 від 30.09.2019, №28 від 30.09.2019, №26 від 30.09.2019, №31 від 30.09.2019, № 30 від 30.09.2019, № 34 від 30.09.2019, № 29 від 30.09.2019, № 27 від 30.09.2019 та платіжними дорученнями №214671 від 02.12.2019, №214667 від 02.12.2019, №209531 від 19.11.2019, № 214669 від 02.12.2019, № 209527 від 19.11.2019, № 214670 від 02.12.2019, №24668 від 02.12.2019, №209530 від 19.11.2019, №209529 від 19.11.2019, №209528 від 19.11.2019.

За результатами виконання договорів підряду ТОВ «ТЕХ-ІНВЕСТ-БУД» складено та надано ПАТ «Запоріжсталь» податкові накладні № 12 від 30.09.2019, № 9 від 30.09.2019, № 5 від 30.09.2019, № 3 від 30.09.2019, № 8 від 30.09.2019, № 7 від 30.09.2019, № 11 від 30.09.2019, № 6 від 30.09.2019, №4 від 30.09.2019, які мають необхідні реквізити та відповідають нормам Податкового кодексу України та зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Між ПАТ «Запоріжсталь» (Покупець) та ТОВ «ТК ТЕХНОПРОМІНВЕСТ» (Постачальник) укладено договір №20/2019/1175 від 01.04.2019, за умовами якого Постачальником у липні 2019 року був поставлений товар (ресурси), а саме: алюмовтористий флюс на основі кріоліто-глиноземистої зворотної сировини, сорт 2, ГОСТ 8486-86, що підтверджується видатковими накладними № РН-0000009 від 25.07.2019, № РН-0000002 від 20.07.2019, № РН-0000003 від 20.07.2019, № РН-0000004 від 20.07.2019, № РН-0000005 від 20.07.2019, № РН-0000006 від 24.07.2019, № РН-0000007 від 24.07.2019, № РН-0000008 від 25.07.2019.

Факт поставки товару (ресурсів) підтверджується також товарно-транспортними накладними № 25/07-1 від 25.07.2019, № 20/07 від 20.07.2019, № 20/07-1 від 20.07.2019, №20/07-2 від 20.07.2019, № 20/07-3 від 20.07.2019, № 24/07 від 24.07.2019, № 24/07-1 від 24.07.2019, № 25/07 від 25.07.2019.

Про оплату за отриманий товар (ресурси) свідчать виписані рахунки-фактури № СФ-0000009 від 25.07.2019, № СФ-0000002 від 20.07.2019, № СФ-0000003 від 20.07.2019, №СФ- 0000004 від 20.07.2019, №СФ-0000005 від 20.07.2019, № СФ-0000006 від 24.07.2019, №СФ-0000007 від 24.07.2019, № СФ-0000008 від 25.07.2019 та платіжними дорученнями № 170539 від 09.08.2019, № 170536 від 09.08.2019, № 170540 від 09.08.2019, № 170538 від 09.08.2019, № 170537 від 09.08.2019, № 177308 від 29.08.2019, № 177307 від 29.08.2019, № 177306 від 29.08.2019, № 177340 від 29.08.2019.

Поставлення товару на внутрішній облік підтверджується прибутковими ордерами № 869 від 26.07.2019, № 858 від 23.07.2019, № 857 від 23.07.2019, № 859 від 23.07.2019, №847 від 23.07.2019, № 862 від 24.07.2019, № 865 від 26.07.2019, № 866 від 26.07.2019. Виконання договору поставки підтверджується також наданими постачальником сертифікатами якості, використанням товару у господарській діяльності покупця, що підтверджується вимогами на переміщення матеріалів зі складу №№2778, 2836, 2897, 2898, 3128, 3959, 4099, 4145, 4261,4507, 4543.

За результатами виконання договору поставки ТОВ «ТК ТЕХНОПРОМІНВЕСТ» складено та надано ПАТ «Запоріжсталь» податкові накладні № 8 від 25.07.2019, № 1 від 20.07.2019, №2 від 20.07.2019, № 3 від 20.07.2019, № 4 від 20.07.2019, № 5 від 24.07.2019, № 6 від 24.07.2019, № 7 від 25.07.2019, які мають необхідні реквізити та відповідають нормам Податкового кодексу України та зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд зауважує, що всі первинні документи (Договори, додатки до них, акти виконаних робіт (наданих послуг), видаткові накладні, платіжні документи, товарно-транспортні накладні тощо) були надані до перевірки та відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону № 996-XIV стосовно їх змісту. Всі зазначені документи підписані та скріплені печатками сторін та мають всі реквізити як того вимагає чинне законодавство України, відтак, належно підтверджують здійснення господарських операцій.

Разом з тим, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Посилання відповідача на відсутність сертифікату якості, оформленого «БЛЕК СІ МАРІН СЕРВІС», виробником якого є ДП «Новосанжарське лісове господарство», як на підставу для винесення оспорюваного рішення суд вважає безпідставним, оскільки сертифікат (паспорт та ін.) якості товару ніяким чином не підтверджує рух товарів, вартість, сплату в їх ціні податку на додану вартість, а тому не є документом, що надає право на податковий кредит. Крім того, до матеріалів справи позивачем долученні копії наявних у нього посвідчень якості на товар.

Щодо зауважень відповідача про неможливість перевезення товару на адресу позивача від ТОВ «ТК ТЕХПРОМІНВЕСТ» відповідно до ТТН у зв`язку з технічними характеристиками автомобілів, суд наголошує, що у розділі 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 (далі - Правила перевезень, у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

На підставі викладеного, Верховним Судом у постанові від 18.12.2018 по справі №826/13058/15 зазначено, що товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг, а не реальність господарської операції в цілому.

Відтак, з урахуванням того, що спірні операції стосувались поставки товару, а не надання транспортних послуг, самі по собі товарно-транспорті накладі не є беззаперечним доказом товарності спірних операцій.

При цьому, суд зазначає, що окремі недоліки в оформленні первинних документів не спростовують наявності у підприємства відповідних господарських операцій. Відсутність реквізитів первинних документів ще не означає їх дефектність; відсутність деталізації в первинних документах не є підставою для визнання нереальності господарських операцій. В кожному конкретному спірному випадку важливо окремо досліджувати характер недоліків первинних документів, однак згідно з прямим приписом статті 9 Закону №996-XIV такі недоліки не повинні унеможливлювати ідентифікацію осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції, зміст та обсяг таких господарських операцій тощо. Водночас неістотні недоліки первинних документів не є підставою для невизнання факту відсутності здійснення господарської операції.

Аналогічний висновок містить в постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі №806/1033/17.

Так, з наявних у матеріалах справи копій товарно-транспортних накладних вбачається за можливе ідентифікувати дату і місце їх складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу.

Загалом, як встановлено судом в ході розгляду справи, позиція податкового органу ґрунтується лише на інформації, отриманій за результатами здійснення податкового контролю по взаємовідносинам його контрагентів з іншими особами, та без будь-яких фактів фіксації порушення робиться висновок про нереальність господарських операцій ПАТ «Запоріжсталь». Проте, відповідні витяги з інформаційних баз даних податковим органом на підтвердження своєї позиції до суду не надані, підстави внесення відповідної інформації до вказаних баз даних суду не відомі.

Суд зважає, що контролюючим органом не доведено та надано належних доказів, які б свідчили, що наявні станом на здійснення господарських операцій з позивачем у ТОВ «РАРИТЕТ», ТОВ «ІТЕКС», ТОВ «СТИНА», ТОВ «Променергоспецмонтаж», ТОВ «СК ТРЕЙД КОМПАНІ», ТОВ «БЛЕК СІ МАРІН СЕРВІС», ТОВ «БК ТЕХ-ІНВЕСТ-БУД», ТОВ «ТК ТЕХПРОМШВЕСТ» ресурси та матеріально-технічне забезпечення були недостатніми для здійснення поставок товарів, (виконання робіт, надання послуг), обумовлених укладеними договорами з позивачем.

Водночас, слід врахувати, що відсутність основних фондів не може свідчити про відсутність адміністративно- господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладеним ним договорам.

Відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів також не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 826/1398/14, від 15.05.2018 у справі №810/4391/16, від 11.09.2018 у справі №804/4787/16.

Крім того, можливі порушення податкового законодавства зі сторони постачальників контрагента, не можуть за встановлених у даній справі обставин й відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства бути достатнім аргументом для позбавлення останнього сформованих податкових вигод за фактично вчиненою операцією.

Норми податкового законодавства не визначають місце знаходження платника податку (контрагента) та його звітування до контролюючих органів як критерій правового статусу платника податків (позивача) щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту. Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, яка викладена в постанові від 27.03.2018 по справі №816/809/17 (адміністративне провадження №К/9901/1349/17).

Суд наголошує на тому, що використані відповідачем інформаційні бази даних податкового органу не мають статусу офіційних і можуть містити помилки, які впливають на правовий статус платника податку. Тому вони не можуть розглядатись, як належні докази у справі, крім того чинним законодавством не передбачена належність таких баз до засобів доказування.

Програмне забезпечення (інформаційні бази) ДПІ до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відноситься. Крім того, такі дані не є належним доказом відсутності фактів здійснення господарських операцій безпосередньо платника податків - позивача, та доказом несплати ним податку, якщо спірний період податковим органом перевірено з урахуванням всіх первинних документів та документів податкової звітності.

В своєму відзиві та Акті перевірки відповідач зазначає про дослідження руху товарів/послуг за ланцюгом постачання, як одного з аргументів податкового органу щодо фіктивного характеру операцій.

Втім, на переконання суду, такі дані жодним чином не можуть свідчити про нереальність/фіктивність правочинів позивача з контрагентами-постачальниками, оскільки посилання на неможливість встановлення походження товарів за ланцюгом постачання не можуть бути доказом безтоварного характеру господарських операцій.

В даному випадку, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Крім того, при проведенні вказаного аналізу контролюючий орган обмежився лише даними Єдиного державного реєстру податкових накладних, що є невірним, оскільки відповідач виключив можливість контрагентів придбавати послуги та роботи в інших суб`єктів господарювання, які не є платниками податку на додану вартість та які обрали інші системи оподаткування, наприклад спрощену.

Слід зауважити, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товар, незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства. Такий висновок узгоджується із позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у справі №К/9901/1349/17.

За таких обставин, при вирішенні даної справи суд виходить із презумпції сумлінності платників податків та інших учасників правовідносин в економічній сфері. У зв`язку із цим презюмується, що дії платника податків, які мають своїм результатом одержання певної податкової вигоди у спосіб повернення (заліку) або відшкодування податку з бюджету, є економічно виправданими, якщо таким платником податків під час декларування власних податкових зобов`язань перед бюджетом дотримано вимоги податкового законодавства України.

В розумінні статті 16 Податкового кодексу України навіть за умови допущення попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару/надання послуг певних порушень податкового законодавства, дані обставини тягнуть негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливають на право позивача (добросовісного платника податку) на віднесення відповідних сум до складу податкового кредиту та витрат.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків (постачальниками) з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару у ланцюгу постачання від виконання податкових зобов`язань може свідчити про незаконність формування податкового кредиту/витрат, однак таких обставин в ході розгляду даної справи встановлено не було.

Тобто, у разі підтвердження товарності здійснених поставок та реальності надання послуг, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені контрагентом, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи. Проте, посадовими особами відповідача під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.

Натомість, позивачем надано до суду копії первинних документів, які підтверджують реальність господарських операцій з вказаними контрагентами. При цьому, на час укладення та виконання договорів контрагенти позивача були зареєстрованими у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тобто мали достатній об`єм правоздатності для складання первинних документів та укладання будь-яких правочинів, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі. Відповідач не надав також жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускали його контрагенти, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даними підприємствами було одержання позивачем податкової вигоди. Не надано й доказів невідповідності господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, їх збитковості тощо, які б окремо або в сукупності свідчили, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру); недостатності у контрагента трудових та інших ресурсів, які були йому необхідні, однак відсутні.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність висновків перевірки і заперечень відповідача щодо відсутності фактичного здійснення господарських операцій, оскільки такі висновки не підтвердженні відповідними доказами та суперечать наявним у справі доказам. Зазначені в акті перевірки і відзиві обставини ні кожна окремо, а ні у своїй сукупності, не спростовують доводів позивача і наданих ним доказів. Інших аргументованих доводів, які б доводили достовірність зазначених в акті порушень і спростовували доводи позивача і надані ним докази, представник відповідача суду не зазначив.

Отже, висновок контролюючого органу про нездійснення позивачем спірних операцій є передчасним, оскільки цей висновок не відповідає фактам, покладеним в його основу. Викладені обставини та факти не відповідають таким ознакам, позаяк мають характер припущень. Жодного доказу на обґрунтування викладених у Акті перевірки та відзиві тверджень відповідачем до матеріалів справи не додано.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що контролюючий орган в обґрунтування прийнятого спірного податкового повідомлення-рішення не навів обставин, які б вказували на надання документально оформлених господарських операцій від ТОВ «РАРИТЕТ», ТОВ «ІТЕКС», ТОВ «СТИНА», ТОВ «Променергоспецмонтаж», ТОВ «СК ТРЕЙД КОМПАНІ», ТОВ «БЛЕК СІ МАРІН СЕРВІС», ТОВ «БК ТЕХ-ІНВЕСТ-БУД», ТОВ «ТК ТЕХПРОМШВЕСТ» без реального їх здійснення, у зв`язку із чим висновки про порушення позивачем податкового законодавства, зроблені відповідачем в Акті перевірки, є необґрунтованими та недоведеними, а спірне рішення контролюючого органу, прийняте відповідачем на підставі встановлених Актом порушень, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність необхідної сукупності підстав для задоволення позовних вимог.

В силу вимог частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду з даним позовом, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 21020,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №250031від 28.02.2020. За таких умов, судовий збір, сплачений позивачем, стягується відповідно до частини 1 статті 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Офісу ВПП ДПС.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 29 січня 2020 року №.

3. Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 72, ) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 30.11.2020.

Суддя Ю.П. Бойченко