Справа № 420/8512/20
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8512/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім ТЕКСІМ» до Державної податкової служби України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДПС в Одеській області про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім ТЕКСІМ» до Державної податкової служби України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати незаконною бездіяльність Державної податкової служби України щодо невнесення на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року у справі №420/6210/18, яке набрало законної сили, до реєстру платників податку на додану вартість зміни щодо скасування анулювання реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ТЕКСІМ»;

зобов`язати Державну податкову службу України внести на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року у справі №420/6210/18, яке набрало законної сили, до реєстру платників податку на додану вартість зміни щодо скасування анулювання реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ТЕКСІМ ", що відбулось за рішенням Головного управління ДФС в Одеській області від 03.11.2017 року № 474/12-02, зі збереженням у системі електронного адміністрування ПДВ показника залишку сум ліміту в розмірі 1 310 646,41 грн., на яку це товариство має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року у справі № 420/6210/18, яке набрало законної сили 18.07.2019 року, скасовано рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ТЕКСІМ". Листом № 18697/6/99-00-04-01-01-06 від 10.06.2020 року у відповідь на адвокатський запит Державна податкова служба України повідомила, що «Питання виконання судового рішення від 20.02.2019 у справі № 420/6210/18, щодо поновлення дії реєстрації платника ПДВ за рішенням суду здійснюється у порядку, визначеному ст.ст. 372, 373 КАС України.

Представник позивача вказує, що згідно з роздруківки Реєстру платників ПДВ, Свідоцтво ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ТЕКІСМ» станом на 02.09.2020 року, анульоване. Отже, рішення суду у справі №420/6210/18, яке набрало законної сили 18.07.2019 року, не спричинило жодних позитивних правових наслідків для товариства, і станом на день звернення до суду з даним позовом зміни до реєстру платників податку на додану вартість щодо позивача не внесені, запис про відміну анулювання реєстрації позивача платником ПДВ у цьому реєстрі не вчинений, у зв`язку з чим товариство змушене звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на адміністративний позов.

Представником третьої особи Головного управління ДПС в Одеській області подані пояснення, в яких зазначено, що виходячи з аналізу предмета спору судової справи № 420/6210/18 вимога щодо поновлення дії реєстрації платника ПДВ та відновити показники в обліковій картці на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ юридичної особи ТОВ «Торговий дім Тексім» (Код ) з моменту його анулювання зі збереженням податкових показників в розмірі 1 310 646 грн. 41 коп. на рахунку платника в системі електронного адміністрування ПДВ юридичної особи ТОВ «Торговий дім Тексім» (Код ) була адресована ГУ ДФС в Одеській області, а в судовій справі №420/8512/20 позивач прагне вимогу зобов`язального характеру покласти на сторону, яка не брала участь у спірних правовідносинах - ДПС України.

Ухвалою суду від 07.09.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Тексім» () зареєстровано 03.06.2016 року за №0058464. Основний вид діяльності діяльність посередників у торгівлі текстильними виробами, одягом, хутром, взуттям і шкіряними виробами (КВЕД 46.16).

03.11.2017 року Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято рішення № 474/12-02 про анулювання реєстрації ТОВ «Торговий Дім Тексім», як платника податка ПДВ на підставі п.п. «г» пункуту 184.1 статті 184 розділу V «особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість, що свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту». (а.с. 29-30)

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року у справі №420/6210/18 адміністративний позов ТОВ «Торговий дім «Тексім» задоволено частково, скасовано рішення Головного управління ДФС в Одеській області № 474/12-02 від 03.11.2017 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ «Торговий Дім Тексім». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. (а.с. 12-27)

Рішення суду набрало законної сили 18.07.2019 року.

22.07.2019 року позивач звернувся до Головного управління ДФС в Одеській області з заявами №22/07-19 та 22/17-19/1, в яких просив поновити дію реєстрації платника податку на додану вартість та відновити показники в обліковій картці на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ, а також перерахувати 1310646,41 грн на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 328704. (а.с. 33-35)

Головне управління ДФС в Одеській області листом №16428/10/15-32-12-01-09 від 06.08.2019 року повідомило позивача, що на виконання Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року по справі № 420/6210/18 та відповідно до вимог п.5.10 Положення «Про реєстрацію платників податку на додану вартість» № 1130 від 14.11.2014 ГУ ДФС в Одеській області було направлено лист до ДФС України № 4352/8/15-32-12-01-07 від 30.07.2019 «Про внесення змін до Реєстру платників ПДВ по ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ТЕКІСМ» (). Станом на 05.08.2019 відповідь про поновлення ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ТЕКІСМ» в якості платника ПДВ не надходила». (а.с. 36)

Також листом №1432/10/15-32-04-01-09 від 25.09.2019 року Головне управління ДПС в Одеській області повідомлено позивача про те, що відповідно до вимог п.5.10 Положення «Про реєстрацію платників податку на додану вартість» № 1130 від 14.11.2014 року ГУ ДФС в Одеській області було направлено лист до ДФС України № 4352/8/15-32-12-01-07 від 30.07.2019 року «Про внесення змін до Реєстру платників ПДВ по ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ТЕКІСМ» (). Станом на 27.09.2019 року відповідь про поновлення ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ТЕКІСМ» в якості платника ПДВ не надходила». (а.с. 37)

Судом встановлено, що відповідно до інформації, яка міститься в Реєстрі платників ПДВ, свідоцтво платника ПДВ ТОВ «Торговий дім Тексім» (ІПН 20) анульовано 03.11.2017 року. Тобто, Державною податковою службою України не вчинено жодних дій щодо розгляду листів Головного управління ДПС в Одеській області стосовно внесення змін до Реєстру платників ПДВ по ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ ТЕКІСМ» ().

Так, внаслідок не внесення податковим органом відповідних змін до реєстру платників податку на додану вартість, та не вчинення запису про відміну анулювання реєстрації товариства платником ПДВ у цьому реєстрі на виконання судового рішення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Отже, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 у справі №420/6210/18 встановлено, що позивач надав податкову звітність, проте, враховуючи постанову Одеського окружного адміністративного суду у справі № 815/6184/16, яка набрали законної сили, встановлено, що відповідач ухилявся від вчинення дій щодо реєстрації такої податкової звітності. Крім того, зі змісту наявної в матеріалах справи податкової декларації з ПДВ за вересень 2016 року вбачається, що вони містять відповідні показники з метою формування податкового кредиту, тобто такі декларації не можуть свідчити про відсутність постачання/придбання товарів. Отже, контролюючим органом не тільки не проаналізовано вказані обставини, а взагалі їх не враховано, що свідчить про порушення принципу обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, передбаченого ч. 2 ст. 2 КАС України. Враховуючи викладене у сукупності, а також те, що відповідач щонайменше передчасно зробив висновок про неподання позивачем контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 03.11.2017 № 474/12-02, яким позивачу анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно із ст.19-2 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, в частині забезпечення формування та реалізації податкової та митної політики виконує такі функції: здійснює координацію діяльності контролюючих органів; затверджує нормативно-правові акти з питань, що належать до компетенції контролюючих органів; прогнозує, аналізує надходження податків, зборів, платежів, визначених Податковим та Митним кодексами України, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», джерела податкових надходжень, вивчає вплив макроекономічних показників, законодавства, угод про вступ до міжнародних організацій, інших міжнародних договорів України на надходження податків, зборів, платежів, надає пропозиції щодо збільшення їх обсягу та зменшення втрат бюджету; узагальнює практику застосування законодавства з питань оподаткування, законодавства з питань сплати єдиного внеску, розробляє проекти нормативно-правових актів; видає узагальнюючі податкові консультації відповідно до цього Кодексу; виконує інші функції, передбачені законом.

Відповідно до п.1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №236, Державна фіскальна служба України (ДФС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Згідно із пп.36 п.4 Положення ДФС відповідно до покладених на неї завдань здійснює в межах повноважень, передбачених законом, формування та ведення реєстрів, банків та баз даних, а також забезпечує ведення реєстру страхувальників єдиного внеску.

Абзацом 1 п.2.3 Положення №1130 визначено, що формування та ведення реєстру платників податку на додану вартість здійснює Державна фіскальна служба України.

Отже, ведення реєстру платників податку на додану вартість належить виключно до повноважень Державної фіскальної служби України, правонаступником якої є Державна податкова служба України.

Відповідно до абз.3 п.5.10 Положення №1130 підставою для внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, що відбулось за самостійним рішенням контролюючого органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Рішення із копіями відповідних документів направляється до Державної фіскальної служби України для внесення відповідних змін до Реєстру.

Таким чином, необхідною передумовою для внесення контролюючим органом до Реєстру запису про відміну анулювання реєстрації є отримання належним чином завіреної копії судового рішення, яким скасовано рішення відповідного податкового органу про анулювання реєстрації платника ПДВ або рішення податкового органу про відміну анулювання реєстрації платника ПДВ.

Таким чином, внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації платника податку на додану вартість здійснюється на підставі рішення суду, яким скасовано рішення відповідного податкового органу про анулювання реєстрації платника ПДВ, що набрало законної сили.

Окрім зазначеного встановлено, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 у справі №420/6210/18 набрало законної сили, а відтак податковим органом протиправно не внесено до реєстру платників податку на додану вартість зміни щодо скасування анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Тексім».

Щодо інших позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 200№.1 статті 200№ ПК України, зокрема система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Згідно з приписами пункту 13 вказаного Порядку №569, ДПС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

Відповідно до пункту 7 Порядку №569 ДПС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

Платник податку має право отримувати у ДПС інформацію про стан свого електронного рахунка, а також суму податку, на яку він має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

З вище викладеного вбачається, що облік суми ПДВ у системі електронного адміністрування ПДВ здійснює ДПС.

Так, зважаючи на те, що вимога про зобов`язання Державну податкову службу України внести на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року у справі №420/6210/18, яке набрало законної сили, до реєстру платників податку на додану вартість зміни щодо скасування анулювання реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ТЕКСІМ ", що відбулось за рішенням Головного управління ДФС в Одеській області від 03.11.2017 року № 474/12-02, зі збереженням у системі електронного адміністрування ПДВ показника залишку сум ліміту в розмірі 1 310 646,41 грн., на яку це товариство має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є похідною та облік сум ПДВ у системі електронного адміністрування ПДВ здійснює саме ДПС, то ця вимога також підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованими доводи представника третьої особи Головного управління ДПС в Одеській області стосовно того, що позивач в даному випадку перекладає обов`язок з виконання рішення суду на особу, яка не була стороною у справі, оскільки саме до повноважень ДФС України (на момент постановлення рішення у справі №420/6210/18), а на даний час ДПС України належать повноваження щодо ведення обліку Реєстру платників ПДВ та ведення обліку суми ПДВ у системі електронного адміністрування ПДВ.

Слід також зазначити, що в рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року у справі №420/6210/18 також вказано, що враховуючи положення частини другої статті 9 КАС України, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про зобов`язання Головного управління ДФС в Одеській області надати Державній казначейській службі України, відповідно до ст. 43 Податкового кодексу України, висновки та документи, необхідні для проведення коштів, на новостворений рахунок платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Тексім» () в системі електронного адміністрування ПДВ (або на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 ), помилково та/або надміру зарахованих до бюджету, з проведенням звірки надходжень до бюджету в розмірі 1 310 646,41 грн. задоволенню не підлягають, оскільки Головне управління ДФС в Одеській області не наділена такими повноваженнями. При цьому зазначено, що облік суми ПДВ у системі електронного адміністрування ПДВ здійснює ДФС.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

За подання даного адміністративного позову позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 2102,00 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 03.09.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, слід стягнути з ДПС України за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача суму судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

З огляду на ненаведення позивачем аргументів на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і ненадання останнім доказів в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги щодо встановлення судового контролю.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.07.2018 по справі №235/7638/16-а.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 78, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім ТЕКСІМ» до Державної податкової служби України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління ДПС в Одеській області про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність Державної податкової служби України щодо невнесення на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року у справі №420/6210/18, яке набрало законної сили, до реєстру платників податку на додану вартість зміни щодо скасування анулювання реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ ТЕКСІМ»;

Зобов`язати Державну податкову службу України внести на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 року у справі №420/6210/18, яке набрало законної сили, до реєстру платників податку на додану вартість зміни щодо скасування анулювання реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ТЕКСІМ ", що відбулось за рішенням Головного управління ДФС в Одеській області від 03.11.2017 року № 474/12-02, зі збереженням у системі електронного адміністрування ПДВ показника залишку сум ліміту в розмірі 1 310 646,41 грн., на яку це товариство має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути з Державної податкової служби України () за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Тексім» () витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.15.5 ч.І Перехідних положень КАС України апеляційна скарга подається до або через відповідні суди, а матеріали справи витребуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім ТЕКСІМ» (, адреса:65072, м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 68);

Відповідач: Державна податкова служба України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8);

Третя особа: Головне управління ДПС в Одеській області (, адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5)

Суддя П.П.Марин

.