Справа № 400/3419/20
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 р. № 400/3419/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання рішення від 10.07.2020 року № 570/03.20-р протиправним; зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ) про:

- визнання рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 570/03.20-р від 10.07.2020 року щодо відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 неправомірним;

- зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити та виплачувати у подальшому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 03 липня 2020 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй безпідставно відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки при прийнятті спірного рішення відповідачем на враховано рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-Р/2020. Позивач вважає таке рішення органу пенсійного фонду протиправним, тому й звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою від 26.08.2020 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/3419/20 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

17.09.2020 року за вх. № 18727 до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що пунктом 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058 визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, роботі професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Згідно даних паспорта громадянина України позивача, вік ОСОБА_1 станом на день подання заяви про призначення пенсії становив повних 45 років, що є недостатнім для призначення пенси за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Зазначив, що відповідно до п. 16 Прикінцевих положень Закону № 1058 до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно- правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії. Відтак, положення Закону № 1788 в частині визначення права та призначення пенсії за віком пільгових умовах застосуванню не підлягають. Також, позивач посилається на ч. 4 ст. 24 Закону № 1058 де визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Але, позивачем не враховано той факт, що вищевказана норма права стосується саме страхового стажу, а не віку чи стажу на роботах і посадах з особливо шкідливими і особливо важкими умовамипраці. Оскільки позивачем не досягнуто віку, визначено п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, то рішення ГУ ПФУ від 10.07.2020 року № 570/03.20-р. є правомірним.

21.09.2020 року за вх. № 18924 до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказала, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Разом з тим, Конституційний Суд України у рішенні № 1-р/2020 визнав неконституційними положення, які передбачають поетапне підвищення пенсійного віку для окремих категорій осіб, тобто, поетапне збільшення на 5 років віку для виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених в оспорюваних нормах Закону № 213. Зазначила, що норми, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня прийняття рішення КСУ. В свою чергу, позивач звернулася до ГУ ПФУ в Миколаївській області 03 липня 2020 року із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 після набрання чинності рішення КСУ.

Позивач в судове засідання, призначене на 23.09.2020 року, не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суд не сповістила. Заяв чи клопотань до суду не надходило.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 23.09.2020 року, не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд клопотання відповідача задовольнив та на підставі частини 3 статті 194 КАС України, суд здійснив розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.07.2020 року звернулася до Головного управління ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

10.07.2020 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийнято рішення № 570/03.20-р про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, визначеного п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

Рішення мотивоване тим, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058 працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, пенсії призначаються після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу, зокрема, не менше 20 років у жінок, з них не менше 07 років 06 місяців на зазначених роботах. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 50 років - які народилися з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року. На день звернення за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 виповнилося 45 років. Страховий стаж ОСОБА_1 , обчислений протягом вересня 1991 року - червня 2020 року, склав 47 років 08 місяців 09 днів, в тому числі додатково 18 повних років в особливо шкідливих та особливо важких умовах праці за Списком № 1. Страховий стаж із особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком № 1 складає 18 років 09 місяців 23 дні. До зазначеного страхового стажу не враховано період з 14.01.2005 по 29.11.2005, оскільки відсутня атестація робочих місць за умовами праці.

Не погодившись з прийнятим Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області рішенням № 570/03.20-р від 10 липня 2020 року, позивач оскаржила рішення суб`єкта владних повноважень в судовому порядку, звернувшись до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Пунктом 6 статті 92 Конституції України встановлено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно Законами України.

У рішенні Конституційного Суду України № 4-рп/2015 від 13 травня 2015 року, зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 1, частини перша, друга статті 8, частина друга статті 19 Конституції України) (абзац перший п. 2.1 Рішення).

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, Законами України „Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII, „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо. (абзаци перший та другий п. 2.2 Рішення).

Як було встановлено судом раніше, ОСОБА_1 10.07.2020 року звернулася із заявою про призначення пільгової пенсії до відповідача.

До заяви додано наступні документи: паспорт; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; документи, підтверджуючі страховий стаж; довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видану комунальним некомерційним підприємством «Миколаївський обласний центр онкології» від 16.03.2020 року № 09-619/01; накази про результати атестації робочих місць за умовами праці від 14.01.2000 року № 1-А, від 30.11.2005 року № 64-А, від 02.04.2008 року № 23-ЛГ, від 27.10.2010 року № 63-ЛГ, від 26.10.2015 року № 84-ЛГ, від 21.12.2019 року № 12-ОД та перелік робочих місць, професій і посад, за якими підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення; індивідуальні відомості про застраховану особу на ім`я заявниці.

Відділом з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Миколаївській області було розглянуто заяву та вищевказані документи щодо призначення пільгової пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та встановлено, що на підставі наданих документів та даних індивідуальних відомостей про застраховану особу загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 47 років 08 місяців 09 днів, стаж за Списком № 1 складає 18 років 09 місяців 23 днів.

Судом при розгляді справи встановлено, що спір щодо підтвердженого відповідачем загального трудового та пільгового стажу позивача відсутній, позивач не погоджується виключно з застосованим відповідачем законом при визначенні пенсійного віку, при досягненні якого у неї виникає право на пенсію.

Так, відповідачем відмовлено в призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 на підставі ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п.1 ч. 2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно;

45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року;

46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року;

46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року;

47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року;

47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;

48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року;

48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року;

49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року;

49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року;

50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Відповідачем зроблено висновок, що на момент розгляду заяви від 03.07.2020 року про призначення пільгової пенсії та документів ОСОБА_1 , було встановлено, що вона не досягла пенсійного віку згідно п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тому ГУ ПФУ в Миколаївській області винесло рішення від 10.07.2020 року № 570/03.20-р про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з 03.07.2020 року до настання пенсійного віку.

В позовній заяві позивач просить суд зобов`язати відповідача призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 згідно п. "а" ст. 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, в редакції до внесення змін ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року № 213-УІІІ, з урахуванням висновків Конституційного Суду України, викладених у прийнятому ним 23.01.2020 року рішенні №1-р/2020.

Так, рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б"-„г" статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б"-„г" статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б"-„г" статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Відтак, рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 визначено порядок застосування ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за яким редакція вказаної статті до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року № 213-VIII має застосовуватися до осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, досягли пенсійного віку - чоловіки 50 років та жінки 45 років, та набули необхідний стаж.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VІІІ від 03.10.2017 року було доповнено Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" розділом XIV-1 ПЕНСІЙНЕ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ОКРЕМИХ КАТЕГОРІЙ ГРОМАДЯН, зокрема, статтею 114 визначені умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників. Вказані зміни набрали чинності 11.10.2017 року.

Суд зазначає, що Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціювання системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як спеціальний закон є пріоритетним у правовідносинах щодо призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 з моменту набрання законної сили Законом України № 2148-VІІІ від 03.10.2017 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" - з 11.10.2017 року.

Оскільки Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VІІІ від 03.10.2017 року є чинними, їх положення не визнано неконституційними, відтак рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020 впливає на право призначення пенсії на пільгових умовах, яке виникло до 11.10.2017 року.

Відповідно до п.1 статті 114 Розділу ХІV-1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, оскільки позивачці виповнилось 45 років 05 березня 2020 року, то умови призначення їй пільгової пенсії мають визначатися на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а не на підставі п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки ОСОБА_1 не досягла 45 років до 11.10.2017 року (дату набуття чинності внесенням змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Таким чином, спірне рішення відповідача є правомірним, а тому в задоволенні позову в частині його скасування належить відмовити.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Судові витрати покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,139,241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) про визнання рішення від 10.07.2020 року № 570/03.20-р протиправним; зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 30.11.2020 року.

Суддя Г.В. Лебедєва