Справа № 520/8792/2020
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 р.Справа № 520/8792/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, повний текст складено 01.09.20 року по справі № 520/8792/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просив суд першої інстанції:

- визнати протиправним рішення від 02.01.2020 (№21/112) відділу №27 відділу з питань перерахунків пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, та скасувати це рішення;

- визнати протиправною бездіяльність і зобов`язати відділ №27 відділу з питань перерахунків пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області:

а) прийняти до розгляду особовий рахунок 792 для перерахунку пенсії;

б) зарахувати період роботи з 27.09.1990 р. по 17.08.1992 року, відповідно до трудової книжки, до загального трудового стажу в повному обсязі; в) виконати перерахунок назначеної пенсії з 15.12.2018 р. по 15.12.2019 р. з урахуванням доходів заробітної плати, в доларах США, закордонного відрядження в повному обсязі без обмежень, з урахуванням курсу валют на день подачі заяви (28.12.2019 р.);

г) назначити пенсію з 28.12.2019 р. з урахуванням періоду і доходів в закордонному відрядженні в повному обсязі, без обмежень (відповідно до заяви поданої 28.12.2019 р.);

д) здійснити виплату не отриманої частини пенсії, після перерахунку, єдиним платежем на рахунок ОСОБА_2 в Приватбанку.

е) судові витрати по справі в розмірі 840,80 грн. рішенням стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 року задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 року скасувати, ухвалити нове судове рішення. Позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити. Визнати протиправним рішення від 02.01.2020 (№21/112) відділу №27 відділу з питань перерахунків пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Визнати протиправною бездіяльність і зобов`язати відділ №27 відділу з питань перерахунків пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області:

- прийняти до розгляду особовий рахунок 792 для перерахунку пенсії;

- зарахувати період роботи з 27.09.1990 р. по 17.08.1992 року, відповідно до трудової книжки, до загального трудового стажу в повному обсязі;

- виконати перерахунок назначеної пенсії з 15.12.2018 р. по 15.12.2019 р. з урахуванням доходів заробітної плати, в доларах США, закордонного відрядження в повному обсязі без обмежень, з урахуванням курсу валют на день подачі заяви (28.12.2019 р.);

- назначити пенсію з 28.12.2019 р. з урахуванням періоду і доходів в закордонному відрядженні в повному обсязі, без обмежень (відповідно до заяви поданої 28.12.2019 р.);

- здійснити виплату не отриманої частини пенсії, після перерахунку, єдиним платежем на рахунок ОСОБА_1 в Приватбанку.

Стягнути з ПФУ на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 2522, 40 грн.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим з наступних підстав. Так, зазначає, що суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі ч.9 ст.205 КАС України, в якій йдеться мова про учасників, які і хоча і були належним чином про дату, час і місце судового розгляду, але не з`явилися у судове засідання, однак вказує, що не отримував жодних повісток з повідомленням про дату, час та місце проведення судового розгляду, а отже не був належним чином повідомлений, що свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права і є обов`язковою підставою для скасування суд рішення та ухвалення нового рішення суду відповідно до п.3 ч.3 ст. 317 КАС України. Зазначає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення по даній справі не дав оцінки наданим ним документам, що підтверджують відпрацьований ним стаж. Крім того, вказує, що оскільки його не запросили в судове засідання, то він не мав можливості надати до суду архівну довідку №АЗ-25 від 24.01.2020 року, вказуючи, що не надав архівну довідку разом із позовом, адже отримав її 23.07.2020 року. Також посилається на те, що суд не звернув увагу на документи, які підтверджують займану ним посаду, а також не розглянуто останнім документи щодо заробітної плати за період закордонного відрядження з основного місця роботи. Зазначає, про те, що суд першої інстанції не звернув увагу на приписи положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 р. №590 (що було чинне на момент відрядження позивача). Вказує, що жодних доказів того, що із заробітної плати позивача за період його відрядження з 27.09.1990 р. по 17.08.1992 р. не нараховувались та не сплачувались страхові внески відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, всупереч ч. 2 ст.77 КАС України, надано не було. Посилається на постанову від 06.03.2018 №127/9055/17 Верховного Касаційного адміністративного суду, відповідно до якої виникнення сумнівів щодо запису в трудовій книжці може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не може позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого трудового стажу. Зазначає, що він є пенсіонером, якому призначена трудова пенсія за віком з 15.12.2018 р. і він знаходиться на обліку у відділу 27 ПФУ в Харківській області, Московського району, при оформленні пенсії не зараховано період і доходи закордонного відрядження з 27.09.1990 р. по 17.08.1992 р. до загального трудового стажу. Посилається, що охоронювані права, свободи та інтереси заявника порушені протиправними діями ПФУ, які полягають у зменшенні страхового стажу; зменшенні пенсійних виплат; зменшенні рівня соціального забезпечення; відмові у перерахунку пенсії з усіх сум заробітної плати в повному обсязі без обмежень, періоду закордонного відрядження; завдана моральна шкода і такі результати від неналежного виконання професійних обов`язків співробітниками ПФУ, а тому він потребує судового захисту. Вважає, що оскаржуване рішення по даній справі порушує його право на справедливий судовий розгляд, захист прав та інтересів судом.

06.11.2020 року на електронну пошту суду апеляційної інстанції надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на апеляційну скаргу, який не містив електронного цифрового підпису, в якому останнє не погоджуючись з апеляційною скаргою, з огляду її необґрунтованості, просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 по справі №520/8792/2020 - без змін.

10.11.2020 року позивач подав до суду апеляційної інстанції відповідь на відзив на апеляційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 року по справі №520/8792/2020, в якому посилаючись на те, що у відзиві відповідач не спростував його твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог, просив апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Учасники по справі про день, час та місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомлення про врученням поштового відправлення та супровідним листом суду з відповідною відміткою відповідача.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник відповідача не з`явився у судове засідання, відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_2 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком призначену з 15.12.2018 року та обчислену згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію було обчислено при загальному страховому стажі 25 років 10 місяців 25 днів. Стаж зараховано по 01.10.2001 року.

28.12.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», надавши до заяви наступні документи, а саме: копію витягу з особистого рахунку №792 за період роботи в Анголі по лінії «Союзвнешосвіта» з 1990-1992 роки, вихідний №АЗ-372 від 27.11.2019 року; копію трудової книжки, серія НОМЕР_1 ; копію трудової книжки, серія НОМЕР_2 .

Рішенням відділу з питань перерахунків пенсії №27 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про розгляд спірних питань, які виникли під час (перерахунку) пенсій № 21/112 від 02.01.2020 року було відмовлено в перерахунку пенсії за віком ОСОБА_2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідних документів за період закордонного відрядження.

В обґрунтування даного рішення відповідачем було зазначено, що відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зі змінами внесеними Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 201 8 року - не менше 25 років. Згідно ст.24 вищезазначеного Закону страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Відповідно до п. 22 Постанови КМУ від 12.08.1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» стаж роботи громадян України за її межами підтверджується документами, легалізованими відповідно до законодавства (крім роботи на території колишнього СРСР і держав, з якими колишнім СРСР було укладено угоди про соціальне забезпечення, до укладення відповідних двосторонніх угод). Таким чином для зарахування періоду роботи в закордонному відрядженні потрібно надати довідку Міністерства, яке надало відрядження з вказанням періоду роботи за кордоном , чи зберігалася заробітна плата за основним місцем роботи та сплата внесків.

Позивач, вважаючи, що відповідачем було порушено його права, звернувся з позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення від 02.01.2020 року №21/12 відділу 27 з питань перерахунків пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області є законним та таким, що прийнято в межах чинного законодавства України.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2,3 розділу І, п. 50 розділу ІІ, п. 52, 53 розділу ІІІ «Правил про умови праці радянських працівників за кордоном» затверджених постановою державного комітету СРСР з праці та соціальних питань № 365 ввід 25.12.1974 р., на радянських працівників установ СРСР за кордоном поширюється дія законодавства Союзу РСР та союзних республік з особливостями встановленими цими Правилами.

Радянські громадяни, направлені з СРСР та прийняті на місцях з числа членів сімей цих громадян на штатні посади для роботи в установах СРСР за кордоном, вважаються працівниками цим міністерств (відомств), які здійснюють регулюючу або оперативну діяльність по відношенню до відповідних установ СРСР за кордоном.

Всі посадові призначення та переміщення працівників в установах СРСР за кордоном оформлюються наказами (розпорядженнями) зазначених міністерств (відомств) незалежно від наказу відповідної установи СРСР за кордоном. Записи в трудових книжках щодо роботи за кордоном здійснюються цими міністерствами (відомствами).

До стажу роботи за спеціальністю (педагогічний, медичний та ін.) враховується час роботи в установах СРСР за кордоном по цій спеціальності.

В трудові книжки спеціалістів, які направляються на роботу за кордоном, підприємство (установа, організація) вчиняють запис щодо відкомандирування їх у розпорядження міністерств (відомств) для використання на роботі за кордоном.

Трудові книжки спеціалістів зберігаються на підприємствах, в установах, організаціях, на яких вони працювали до виїзду за кордон.

Посадові призначення та переміщення спеціалістів (в тому числі прийнятих на місця з числа членів сім`ї сімей радянських працівників за кордоном) оформлюються у СРСР наказом по міністерству (відомству), яке направляє спеціалістів, а за кордоном - наказом по апарату радника з економічних питань (а в країнах, в яких відсутній радник з економічних питань, наказом по Посольству СРСР).

Записи в трудові книжки спеціалістів вчиняються по закінченню їх роботи за кордоном підприємствами (установами, організаціями), в яких вони працювали до виїзду за кордон, на підставі довідок міністерств та відомств. В довідках зазначається час роботи за кордоном і посада, а також підстави їх видачі (номери і дати відповідних наказів).

В трудові книжки спеціалістів, прийнятих на місці з числа членів сімей для роботи у радянських будівельних організаціях за кордоном або на об`єктах, які споруджуються за сприянням СРСР, записи про роботу здійснюються відповідними міністерствами (відомствами).

Так, підставою для прийняття пенсійним органом оскаржуваного рішення про розгляд спірних питань, які виникають під час (перерахунку) пенсії від 02.01.2020 №21/112 стало те, що для зарахування періоду роботи в закордонному відрядженні потрібно надати довідку Міністерства, яке надало відрядження з вказанням періоду роботи за кордоном , чи зберігалася заробітна плата за основним місцем роботи та сплата внесків.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що як вбачається з матеріалів справи, а саме завіреної копії трудової книжки позивача НОМЕР_1 , оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні судом апеляційної інстанції, остання містить запис №8 та 9, що 26.09.1990 на підставі наказу Харківського обласного управління народного господарства №2697 від 25.09.90 р., телеграми Міністерства народної освіти УССР №49 від 25.09.90 позивач відряджений в м. Москву Держкомітет СРСР з народного господарства освіти для виїзду в Анголу на роботу майстром виробничого навчання з 27.09.90 р. (підстава наказ 288 від 26.09.90 р.), а 17.08.1992 повернувся з закордонного відрядження Республіки Ангола 17 серпня 1992 р. Довідка Держкомітету з народного господарства від 14.08.1992 р. (підстава довідка від 14.08.92). (а.с. 18).

Колегія суддів звертає увагу, що наведена вище трудова книжка позивача, окрім того, що підтверджує факт роботи позивача у спірний період в Анголі, також підтверджує, що позивач повернувся з Анголи саме на підставі довідки Держкомітету з народного господарства від 14.08.1992 р., що узгоджується з приписами п. 53 розділу ІІІ «Правил про умови праці радянських працівників за кордоном», затверджених постановою державного комітету СРСР з праці та соціальних питань № 365 від 25.12.1974 р.

Крім того, колегія суддів додатково звертає увагу, що в матеріалах справи, зокрема, містяться документи, що підтверджують факт роботи позивача в спірний період роботи (27.09.1990 р. по 17.08.1992 року) в Республіці Ангола, а саме: Наказ Середнього професійно - технічного училища №25 обласного управління народної освіти Харківського облвиконкому від 26 вересня 1990 р. №286 "Про звільнення від займаної посади мастера п/о ОСОБА_2 в зв`язку з відрядженням його в Анголу"; Наказ Середнього професійно - технічного училища №25 обласного управління народної освіти Харківського облвиконкому від 25.08.1992 р. №271-к відповідно до якого ОСОБА_2 був переведений на посаду викладача після повернення із відрядження з-за кордону з 31.08.1992р.; Наказ Управління народної освіти Харківського облвиконкому від 25.09.1990 №2697-к відповідно до якого ОСОБА_2 , майстра виробничого навчання СПТУ №25 м. Харкова відряджено в м. Москву, Держкомітет СРСР по народній освіті для наступного виїзду в Анголу на роботу (а.с.55 - 56, 58).

Отже, з урахуванням приписів ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки в трудовій книжці позивача наявні необхідні відомості про період його роботи з 27.09.1990 р. по 17.08.1992 р. в Анголі, що не було спростовано пенсійним органом у встановленому законом порядку, відповідач помилково не врахував наведені відомості трудової книжки позивача під час вирішення питання про зарахування вказаного періоду роботи позивача в Анголі, за заявою останнього від 28.12.19.

Вищевказаний висновок узгоджується правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 27.04.2020 р. по справі №361/4230/17.

Колегія суддів зауважує, що з матеріалів справи не вбачається будь - яких об`єктивних сумнівів щодо правильності записів щодо періоду роботи позивача з 27.09.1990 р. по 17.08.1992 р. в Анголі.

Відповідно висновки суду першої інстанції та доводи пенсійного органу про те, що позивачу для зарахування періоду роботи в закордонному відрядженні необхідно було надати пенсійному органу довідку Міністерства, яке надавало відрядження з вказанням періоду роботи за кордоном, та інформацією чи збереглася заробітна плата за основним місцем роботи та сплата внесків, колегія суддів, з урахуванням наведених вище висновків, вважає необґрунтованими.

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що пенсійний орган, приймаючи оскаржуване рішення дійшов помилкового та необґрунтованого висновку про відмову в перерахунку пенсії за віком позивача відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідних документів за період закордонного відрядження, а тому вважає, що вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення від 02.01.2020 року №21/112 відділу з питань перерахунків пенсій №27 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позову в частині визнання протиправною бездіяльність і зобов`язання відділу №27 відділу з питань перерахунків пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області: а) прийняти до розгляду особовий рахунок 792 для перерахунку пенсії; б) зарахувати період роботи з 27.09.1990 р. по 17.08.1992 року, відповідно до трудової книжки, до загального трудового стажу в повному обсязі; в) виконати перерахунок назначеної пенсії з 15.12.2018 р. по 15.12.2019 р. з урахуванням доходів заробітної плати, в доларах США, закордонного відрядження в повному обсязі без обмежень, з урахуванням курсу валют на день подачі заяви (28.12.2019 р.); г) назначити пенсію з 28.12.2019 р. з урахуванням періоду і доходів в закордонному відрядженні в повному обсязі, без обмежень (відповідно до заяви поданої 28.12.2019 р.); д) здійснити виплату не отриманої частини пенсії, після перерахунку, єдиним платежем на рахунок ОСОБА_2 в Приватбанку, то колегія суддів вважає, що вимоги позову в цій частині є передчасними, оскільки як вбачається з оскаржуваного рішення пенсійного органу питання підтвердження, перерахунку розміру пенсії пенсійним органом належним чином не досліджувалося під час прийняття вказаного рішення, оскільки єдиною підставою для відмови в перерахунку пенсії за віком позивача відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" було відсутність необхідних документів за період закордонного відрядження, а саме для зарахування періоду роботи в закордонному відрядженні потрібно надати довідку Міністерства яке надало відрядження з вказанням періоду роботи за кордоном, чи зберігалася заробітна плата за основним місцем роботи та сплата внесків.

Відповідно доводи скаржника щодо обґрунтованості вказаних вище вимог позову, колегія суддів відхиляє.

З урахуванням наведеного вище, та враховуючи те, що рішення від 02.01.2020 року №21/112 відділу з питань перерахунків пенсій №27 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, колегія суддів, з огляду на приписи ч.2 ст.9, абз.2 ч.4 ст.245 КАС, вважає, що необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 28.12.2019 про перерахунок пенсії за віком з урахуванням висновків, викладених судом апеляційної інстанції в даній постанові.

При цьому, колегія суддів зауважує, що під час повторного розгляду заяви позивача від 28.12.19, пенсійний орган має належним чином дослідити доводи та обґрунтування ОСОБА_2 в цьому зверненні, з урахуванням наведених вище висновків суду про підтвердження записами в трудовій книжці позивача періоду його роботи з 27.09.1990 р. по 17.08.1992 р. в Анголі.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи відповідача щодо правомірності проведеної перевірки є помилковими.

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до абз.2 ч. 4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову шляхом визнання протиправним та скасування рішення від 02.01.2020 року №21/112 відділу з питань перерахунків пенсій №27 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.12.2019 про перерахунок пенсії за віком з урахуванням висновків, викладених судом апеляційної інстанції в даній постанові. В задоволенні іншої частини позовних вимог належить відмовити.

Щодо доводів скаржника про те, що суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі ч.9 ст.205 КАС України, в якій йдеться мова про учасників, які і хоча і були належним чином про дату, час і місце судового розгляду, але не з`явилися у судове засідання, однак вказує, що не отримував жодних повісток з повідомленням про дату, час та місце проведення судового розгляду, а отже не був належним чином повідомлений, що свідчить про порушення судом норм процесуального права і є обов`язковою підставою для скасування суд рішення та ухвалення нового рішення суду відповідно до п.3 ч.3 ст.317 КАСУ, то колегія суддів вважає ці доводи необґрунтованими, оскільки відповідно до ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 21.07.2020 року суд першої інстанції визнав, що дана справа є незначної складності (малозначна справа) та підлягає вирішенню за правилами спрощеного позовного провадження згідно з ч.3 статті 257 КАС України. Крім того, суд вирішив розгляд і вирішення справи здійснювати в порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи. Посилання суду першої інстанції на приписи ч.9 ст.205 КАС України в даному випадку не впливають на вирішення цієї справи по суті. Підстав для скасування судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції у відповідності до приписів п.3 ч.3 ст.317 КАС України не має.

Відповідно до ч.ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, результат апеляційного перегляду даної справи та фактичне задоволення лише однієї немайнової вимоги позивача, колегія суддів вважає, що підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань за зобов`язаннями Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.

Оскільки, відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, і дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що дана справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2020 року по справі №520/8792/2020 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 02.01.2020 року №21/112 відділу з питань перерахунків пенсій №27 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.12.2019 про перерахунок пенсії за віком з урахуванням висновків, викладених судом апеляційної інстанції в даній постанові.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань за зобов`язаннями Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 30.11.2020 року