Справа № 160/13362/20
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 листопада 2020 року Справа № 160/13362/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук С.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) про визнання протиправними та скасування вимог, -

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якій позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №Ф-2113-52/04-63 від 11.02.2020 року, складену ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо стягнення з ОСОБА_1 недоїмки зі сплати єдиного внеску у сумі 29293,44 гривень;

- визнати податкову вимогу №Ф-2113-52/04-63У від 04.02.2019 року, складену Соборним управлінням ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо стягнення з ОСОБА_1 недоїмки зі сплати єдиного внеску у сумі 18276,72 гривень, такою, що не підлягає виконанню як виконавчий документ;

- визнати протиправними дії головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо обчислення у період часу з 2017 року по теперішній час стосовно мене єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та визначення сум боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування всупереч положенням ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на підставі даних, отриманих із інформаційно-телекомунікаційної системи податкового органу (інтегрованої картки платника податку (ІКП);

- зобов`язати головне управління ДПС у Дніпропетровській області утриматися від обчислення стосовно мене єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та визначення сум боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування всупереч положенням ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на підставі даних, отриманих із інформаційно-телекомунікаційних систем податкового органу (зокрема, але не обмежуючись, із інтегрованої картки платника податку (ІКП), що не пройшли державну експертизу у відповідності до законодавства України та не мають відповідний атестат відповідності комплексної системи захисту інформації.

Адміністративний позов не відповідав вимогам ст.ст. 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України, тому ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року був залишений без руху, з наданням строку для усунення недоліків.

На виконання умов Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, зокрема, заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

В обґрунтування заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду позивач, зокрема, зазначив, що строк звернення до суду пропущено з підстав звернення оскаржуваної податкової вимоги до Державної фіскальної служби України. За результатами розгляду скарги позивачу відмовлено у скасуванні оскаржуваної вимоги, не погодившись з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 122 ст. 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.3 ст. 122 ст. 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, рішенням Європейського Суду з прав людини по справі "Іліан проти Туреччини" слідує, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

Тобто, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, навіть у разі пропуску строку звернення до суду без відповідних додаткових обґрунтувань суд не може його застосувати.

Також, одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, вимагає дотримання норм, які регламентують строки подання скарг. У той же час, такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби правового захисту (рішення у справі «Мельник проти України» № 23436/03).

У рішенні «Стагно проти Бельгії» Європейський Суд з прав людини дійшов до висновку, що при застосуванні законодавчого строку давності національні суди мають приймати до уваги конкретні обставини справи, таким чином, щоб обмеження на доступ до суду було пропорційним щодо цілі забезпечення правової визначеності та належного здійснення правосуддя (Stagno v. Belgium № 1062/07).

На підставі вищевикладеного, суд зробив висновок про задоволення заяви позивача про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновити строк для звернення до суду із даним позовом.

Також на виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року позивачем надано клопотання про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого заявлено, що розмір річного доходу за попередній рік (2019 рік) складає 0,00 грн та обтяжливим для позивача.

Суд зазначає, що за приписами ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнити позивача від сплати судового збору за подання даного адміністративного позову чи відстрочити сплату судового збору, суд з урахуванням правових позицій, викладених у постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 23.01.2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011року №3674-VІ «Про судовий збір», а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 року № 2 виходить із того, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Так, на підтвердження заявленого в клопотанні тверджень позивач надав суду, зокрема, копію листа головного управління ДПС України в Дніпроптеровській області № 50088/04-36-51-81-40-15 від 22.05.2020 року, де зазначено, що розмір річного доходу за попередній рік (2019 рік) становить 0,00 грн, проте, позивачем не надано доказів про розмір отриманого доходу за 2020 рік, зокрема, з 01.01.2020 року по день звернення позивача до суду.

Враховуючи наведене вище та оцінюючи надані позивачем письмові докази, суд робить висновок про те, що є достатні правові підстави для відстрочення позивачу сплати судового збору у розмірі 2522,40 грн за подання до адміністративного суду позову майнового характеру до ухвалення судового рішення у справі, з урахуванням вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 133 КАС України.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду, підстави для залишення її без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі, визначених статтями 169-170 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Частиною 1 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч.2 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Враховуючи п. 20 ч.1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо, суд зробив висновок, що дана адміністративна справа є незначної складності (малозначна справа) та не вимагає проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З наведеного, суд зробив висновок, що дана справа не відноситься за своїм змістом до встановленого переліку справ передбачених ч.4 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України, є незначної складності та підлягає вирішенню за правилами спрощеного позовного провадження згідно до ч.6 ст.12, ч.2, ч. 3 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 4, 12, 160, 161, 171, 248, 257, 258, 260, 262 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пропущений строк звернення до суду з позовною заявою до головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) про визнання протиправною та скасування вимоги.

Клопотання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про звільнення від сплати судового збору в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пропущений строк звернення до суду з позовною заявою до головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) про визнання протиправною та скасування вимоги задоволити частково.

Відстрочити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплату судового збору у розмірі 2522,40 грн за подання до адміністративного суду позову майнового характеру до ухвалення судового рішення в адміністративній справі.

Відкрити провадження в адміністративній справі № 160/13362/20.

Справа розглядатиметься суддею Ніколайчук С.В. одноособово в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

Запропонувати відповідачу у разі невизнання адміністративного позову протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання (вручення) копії цієї ухвали, надати відзив на позовну заяву (відзив) і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову разом із доказами, що підтверджують надіслання (надання) копії відзиву і доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Роз`яснити відповідачу, що відзив на позовну заяву повинен відповідати вимогам частин другої-четвертої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив протягом п`яти днів, з дня його отримання, а відповідачу - заперечення протягом п`яти днів, з дня отримання відповіді.

Копію цієї ухвали направити учасникам справи.

Особи, які беруть участь у справі, або їх представники допускаються до участі у судовому засіданні при наявності документа, що посвідчує особу кожного, та документа, що засвідчує повноваження їх представників.

Інформацію щодо розгляду даної справи її учасники можуть отримати в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://adm.dp.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку лише з підстав порушення правил підсудності.

Суддя С.В. Ніколайчук