Справа № 821/1246/16
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 821/1246/16

адміністративне провадження № К/9901/38205/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Юрченко В.П.,

суддів: Васильєвої І.А., Хохуляка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15.12.2016 року (суддя Василяка Д.К.) та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 року (головуючий суддя Шляхтицького О.І., Запорожана Д.В. Романішина В.Л.) у справі №821/1246/16 за позовом Приватного підприємства «Єврокомершл Дистриб`юшн» до Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Єврокомершл Дистриб`юшн» (надалі - позивач, підприємство, платник податків) звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду із позовом до Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (надалі - відповідач, податковий орган, контролюючий орган), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.01.2016 року №, яким підприємству нараховані штрафні (фінансові) санкції в сумі 392 500 грн. та №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 810 787 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю дій податкового органу щодо проведення перевірки. Вважає, що платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки. Посилається на те, що податковим органом не дотримано процедури проведення документальної перевірки та не було підстав для її проведення. Вважає неправомірним висновок контролюючого органі, що витрати позивача на придбання товарно-матеріальних цінностей, які були переміщені на "склад повернення" є витратами на придбання товарно-матеріальних цінностей невиробничого використання.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 15.12.2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення податкового органу від 04.01.2016 року № на суму 392 500 грн. та №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 810 787 грн. Стягнуто на користь Приватного підприємства "Єврокомершл Дистриб`юшн" судові витрати в сумі 18049 грн. 31 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 14 грн. 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області () шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями попередніх судів, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15.12.2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 року і прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права. Відповідач вказує, що під час проведення перевірки встановлено, що позивач щомісячно зменшує залишки ТМЦ, таке зменшення не обумовлено жодним договором або іншим документом, крім того, на цю суму ПДВ позивач щомісячно збільшує податковий кредит та, відповідно не нараховує податкових зобов`язань, що в свою чергу збільшує суму ПДВ, яка підлягає до відшкодування з бюджету. Крім того, відповідач зазначає, що перевіркою встановлено проведення платником коригування (зменшення) податкових зобов`язань у відповідності п. 192.1 ст.192 Кодексу при поверненні товарів від покупця TOB "Строй - Гіпс" на суму 2514237,0 грн., ПДВ 502847,40 грн. При цьому, ПП "Єврокомершл Дистриб`юшн" оприбутковано ТМЦ на рахунок 28 по вказаній операції на суму 34621,73 грн., ПДВ 6924,35 грн., решта рахується як заниження залишків ТМЦ на суму 2479615,27 грн., ПДВ 495923,05 грн.

На порушення п. 192.1 ст.192, пп. "в" п. 198.5 ст.198 Кодексу платником занижено податкові зобов`язання при проведені коригування по покупцю TOB "Строй - Гіпс" за жовтень 2015 року на суму 495923,05 грн.

Сума заниження залишків ТМЦ по придбаних (отриманих) у ПАТ "Карлсберг Україна" товарах в жовтні 2015 року з урахуванням повернення товарів від TOB "Строй -Гіпс" складає - 4093721,32 грн., крім того ПДВ - 818744,27 грн. (ТМЦ передані на відповідальне зберігання на склад СОХ).

На підставі вказаного відповідач зазначає, що податкові повідомлення - рішення прийнято правомірно, а судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки не встановлено фактичні обставини по справі для правильного вирішення спору.

Верховний Суд, переглянувши рішення попередніх інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом у період з 26.11.2015 року по 02.12.2015 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку підприємства з питання достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за вересень, жовтень 2015 року, за результатами якої складено акт перевірки від 09.12.2015 року №125/21-03-15-02/37353912 (надалі - акт перевірки).

Актом перевірки встановлені порушення пункту 189.1 статті 189, підпункту "в" пункту 198.5 статті 198, пункту 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, в наслідок чого підприємством занижено податкові зобов`язання за вересень 2015 року на 1 066 120 грн. та завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.19) декларації за вересень 2015 року на 906468 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на 900000 грн. та суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.24) декларації за вересень 2015 року на 166120 грн.; заниження податкових зобов`язань за жовтень 2015 року на 1314667 грн., внаслідок чого підприємством завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р. 19) декларації за жовтень 2015 року на 1238511 грн., що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування на 670000 грн. та суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.24) декларації за жовтень 2015 року на 644667 грн.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийняті податкові повідомлення - рішення від 04.01.2016 року №, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних періодів на суму 392 500 грн.) та №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 810787 грн.

Вважаючи, що податкові повідомлення-рішення контролюючого органу прийнято всупереч вимогам чинного законодавства та порушують права позивача, останній звернувся до суду з вказаним позовом.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Карлсберг Україна» (Публічне акціонерне товариство «Пиво-безалкогольний комбінат «Славутич») укладено договори поставки від 15.12.2001 року №17001/12 та відповідального зберігання від 15.12.2001 року №37001/12.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суди попередніх інстанцій обмежились лише висновком, що акт перевірки не містить жодних зауважень щодо невідповідності вимогам діючого законодавства умов договорів поставки від 15.12.2001 №17001/12 та відповідального зберігання від 15.12.2001 №37001/12. Також суди зазначили, що висновки перевірки суперечать умовам договору відповідального зберігання (нерозривно пов`язаного з договором поставки) щодо обов`язків Зберігача (ПП "Єврокомершл Дистриб`юшн"), а господарські операції між позивачем та його контрагентом мали реальний характер, діяльність позивача спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, про будь-які ознаки фіктивності господарських операцій в акті перевірки не зазначено.

Разом з тим, суд касаційної інстанцій вважає, що судами попередніх інстанцій взагалі не встановлено фактичні обставини по справі, що є порушенням норм процесуального права, а відтак немає можливості перевірити правильне застосування норм матеріального права. Взаємовідносини позивача з TOB "Строй - Гіпс", правильність формування податкового та бухгалтерського обліку взагалі не досліджувались.

Судами попередніх інстанцій не перевірялись доводи та докази відповідача, що позивачем щомісячно зменшуються залишки ТМЦ, а на суму ПДВ позивач щомісячно збільшує податковий кредит та, відповідно не нараховує податкових зобов`язань, що в свою чергу збільшує суму ПДВ, яка підлягає до відшкодування з бюджету. В акті перевірки зазначено, позивач придбавав ТМЦ від ПАТ "Карлсберг Україна" для подальшої реалізації. В перевіряємих періодах встановлено, що фактично у вересні 2015 року від заводу - виробника ПАТ "Карлсберг Україна" надійшло товару на суму 5086119,20 грн., в т.ч. ПДВ 762819,84 грн., тара 509200,16 грн. Отриманий товар оприбутковано на склад відповідального зберігання та протягом місяця викуплено (придбано) з поточних поставок та поставок попередніх періодів на суму 6439497,14 грн., в т.ч. ПДВ 1073249,52 грн. (без урахування тари). Протягом вересня 2015р. повернуто на ПАТ "Карлсберг Україна" товарів на суму (-42774,96 грн.), в т.ч. ПДВ (-7129,16 грн.). У жовтні 2015 року від заводу - виробника ПАТ "Карлсберг Україна" надійшло товару згідно ТТН на суму 3732504,50 грн., в т.ч. ПДВ 580912,42 грн., тара 247030,0 грн. Отриманий товар оприбутковано на склад відповідального зберігання та протягом місяця викуплено (придбано) з поточних поставок та поставок попередніх періодів товарів на суму 6439497,14 грн., в т.ч. ПДВ 1073249,52 грн. (без урахування тари). Протягом вересня 2015р. повернуто на ПАТ "Карлсберг Україна" товарів на суму (-42774,96 грн.), в т.ч. ПДВ (-7129,16 грн.). Пунктом розвантаження товарів є складські приміщення СОХ ЧП ПП "Єврокомершл Дистриб`юшн". При цьому, підстав для переміщення не виявлено.

Крім того зазначав, що перевіркою встановлено проведення платником коригування (зменшення) податкових зобов`язань у відповідності п. 192.1 ст.192 Кодексу при поверненні товарів від покупця TOB "Строй - Гіпс" на суму 2514237,0 грн., ПДВ 502847,40 грн. На порушення п. 192.1 ст.192, пп. "в" п. 198.5 ст.198 Кодексу платником занижено податкові зобов`язання при проведені коригування по покупцю TOB "Строй - Гіпс" за жовтень 2015 року на суму 495923,05 грн.

На підставі пункту 189.1 статті 189 Податкового кодексу України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

За правилами підпункту "в" пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до вимог пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів.

Документи та інші дані, які спростовують реальність здійснення господарських операцій, що відображені в податковому обліку, повинні оцінюватись з урахуванням специфіки кожної господарської операції - змісту послуг, що надаються, тощо, а сама по собі наявність чи відсутність окремих документів не є підставою для висновків про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Крім того, для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість необхідною умовою є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Відтак, податковий кредит та податкове зобов`язання для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Відтак, для правильного вирішення спору, судами необхідно з`ясувати характер та зміст операцій, які стали підставою для виникнення у позивача права на формування даних податкового обліку; дослідити всі первинні документи; встановити, за яких обставин і в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його контрагентами; перевірити наявність у товариства ділової мети під час здійснення зазначених господарських операцій та дослідити зміни в структурі активів та зобов`язань у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю та відповідно до встановлених обставин.

Враховуючи зазначене, Верховний Суд вважає передчасним висновки судів про те, що спірні податкові повідомлення-рішення є не правомірними та підлягають скасуванню.

Крім того, касаційний Суд зазначає, що позивач у позовній заяві посилається на те, що податковим органом не дотримано процедури проведення документальної перевірки та не було підстав для її проведення. Тобто, позивач оскаржує дії податкового органу.

Проте, судами попередніх інстанцій не надано оцінку, чи дотримано податковим органом процедуру проведення документальної перевірки.

За приписами частин першої та другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

У зв`язку з вищенаведеним Суд визнає, що суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, не встановив фактичні обставини, що мають значення для справи, що є підставою для часткового задоволення касаційної скарги та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 15.12.2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2017 року скасувати, справу №821/1246/16 направити на новий розгляд до Херсонського окружного адміністративного суду.

СуддіВ.П. Юрченко І.А. Васильєва В.В. Хохуляк