Справа № 2а-6531/12/1370
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 2а-6531/12/1370

адміністративне провадження № К/9901/27803/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «TFC GROUP» до Дрогобицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Дрогобицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2014 року (суддя Хома О.П.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року (судді: Кушнерик М.П. (головуючий), Мікула О.І., Курилець А.Р.) у справі № 2а-6531/12/1370.

У С Т А Н О В И В:

І. Суть спору

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «TFC GROUP» (далі - позивач, ТОВ «TFC GROUP») звернулось до суду з позовом до Дрогобицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - відповідач, контролюючий орган, Дрогобицька ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.06.2011 № , № , №, № , від 30.08.2011 № , № .

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 15.06.2011 № , № , №, № , від 30.08.2011 № , № були прийняті контролюючим органом всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки відповідач зробив висновки про порушення позивачем чинного податкового законодавства не обґрунтовані посиланням на відповідні обставини, крім того, позивач зазначає про реальність господарських операцій з відповідними контрагентами.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 15.06.2011 № , № , № , від 30.08.2012 № та № 000591702. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що контролюючий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 15.06.2011 № , № , № , від 30.08.2012 № та № 000591702, діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки відповідачем не було надано належних та достатніх доказів на підтвердження порушень позивачем вимог чинного податкового законодавства та правомірності прийняття оскаржуваних рішень.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Дрогобицька ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року в частині задоволених позовних вимог та прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «TFC GROUP» у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що контролюючим органом проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «TFC GROUP» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2010 по 31.12.2010, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 по 31.12.2010. Результати перевірки оформлені актом від 23.05.2010 № 406/23-1/22407311.

Як слідує з акту перевірки від 23.05.2010 № 406/23-1/22407311, контролюючим органом встановлено порушення: п. 1.23 ст. 1, пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, п. 5.1, пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3, п. 5.9 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 679 865,00 грн за 2010 рік та занижено податок на прибуток на загальну суму 3 045 412,00 грн; п. 1.4 ст. 1, п. 4.1 ст. 4, п.п. 6.1.1 п. 6.1 ст. 6, п. 7.1 ст. 7, п.п. 7.3.1 п. 7.3, пп. 7.4.1, пп. 7.4.4 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 3 105 083,00 грн та завищено залишок від`ємного значення ПДВ (ряд. 26 Декларації) в сумі 63 537,00 грн, в т.ч. за грудень 20010 року в сумі 63 537,00 грн; п.п. 4.2.9. п. 4.2 ст. 4, п.п. 9.10.4. п. 9.10 ст. 9, п.п. 19.2 «а» ст.19.3акону України «Про податок з доходів фізичних осіб», в результаті чого недоотримано та не перераховано податок з доходів фізичних осіб до бюджету в сумі 19 158,62 грн; пп. 8.6.1 п. 8.6 ст. 8 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», а саме: відчужено без згоди податкового органу активи, які перебували у податковій заставі на загальну суму 204 805,93 грн.

На підставі вказаного акту перевірки контролюючим органом було прийнято наступні податкові повідомлення-рішення: від 15.06.2011 № , яким позивачу донараховано грошове зобов`язання з податку на прибуток підприємств 3 045 412,00 грн - за основним платежем, 761 353,00 грн - за штрафними санкціями; від 15.06.2011 № , яким позивачу донараховано грошове зобов`язання з податку на додану вартість 3 105 083,00 грн - за основним платежем, 776 271,00 грн - за штрафними санкціями; від 15.06.2011 № , яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 679 865,00 грн; від 15.06.2011 № , яким позивачу визначено штраф у розмірі суми відчуження, визначеної за звичайними цінами, у розмірі 204 805,93 грн; від 30.08.2011 № , яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за 12-й місяць 2010 року на 63 537,00 грн; від 30.08.2011 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб 18 968,82 грн - за основним платежем та 4 742,20 грн - за штрафними санкціями.

Як слідує з акту від 23.05.2011 № 406/23-1/22407311, перевіркою встановлено заниження підприємством у 2010 податку на додану вартість на загальну суму 3 105 083,00 грн, в тому числі: за січень 2010 року на суму 12 412,00 грн; за лютий 2010 року на суму 164 184,00 грн; за березень 2010 року на суму 167 604,00 грн; за квітень 2010 року на суму 284 039,00 грн; за травень 2010 року на суму 58 113,00 грн; за червень 2010 року на суму 213 643,00 грн; за липень 2010 року на суму 374 245,00 грн; за серпень 2010 року на суму 297 754,00 грн; за вересень 2010 року на суму 308 804,00 грн; за жовтень 2010 року на суму 236 208,00 грн; за листопад 2010 року на суму 320 445,00 грн; за грудень 2010 року на суму 690 208,00 грн та заниження підприємством податку на прибуток на загальну суму 3 045 412,00 грн, в тому числі: за 1 квартал 2010 року на суму 454 727,00 грн; за 2 квартал 2010 року на суму 751 580,00 грн; за 3 квартал 2010 року на суму 1 155 146,00 грн та за 4 квартал 2010 року на суму 683 959,00 грн.

Підставою для прийняття вказаних податкових повідомлень-рішень стали висновки контролюючого органу про: 1) завищення ТОВ «TFC GROUP» податкового кредиту з податку на додану вартість у зв`язку із: невключенням до складу податкового зобов`язання сум податку на додану вартість від операцій з продажу у лютому та березні 2010 року основних засобів (автомобілів BMW 530 (1999 р.в.) та MITSUBISHI PAJERO (2005 р.в.), відповідно до показників звичайної ціни на вказані об`єкти основних засобів; встановленням податковою перевіркою відсутності у ТОВ «TFC GROUP» власних чи орендованих основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, технічного персоналу, які економічно необхідні для здійснення господарської діяльності; визнанням перевіркою нікчемним правочинів (такими, що порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства) між ТОВ «TFC GROUP» та ТОВ «Восток Інвест Метал», ВАТ «Укртелеком»; непредставленням позивачем до перевірки документів щодо підтвердження задекларованих у податковій звітності за період з січня по грудень 2010 року (додатки 5 до декларацій з податку на додану вартість) показників податкового кредиту, а саме: головної книги за 2010 pік журналів-ордерів та оборо сальдових відомостей по рахунках бухгалтерського обліку №№ 10, 12, 13, 20, 28, 30, 31, 36, 37, 39, 40, 42, 44, 50, 63, 64, 65, 66, 68, 71, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 98; 2) завищення ТОВ «TFC GROUP» валових витрат на загальну суму 12 256 610,00 грн у зв`язку із: встановленням податковою перевіркою відсутності у ТОВ «TFC GROUP» власних чи орендованих основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, технічного персоналу, які економічно необхідні для здійснення господарської діяльності; непредставленням підприємством до перевірки документів щодо підтвердження задекларованих у податковій звітності за період з січня по грудень 2010 року показників валових витрат, а саме: головної книги за 2010 pік, журналів-ордерів та оборотно-сальдових відомостей по рахунках бухгалтерського обліку №№10, 12, 13, 20, 28, 30, 31, 36, 37, 39, 40, 42, 44, 50, 63, 64, 65,66, 68, 71, 90, 91, 92, 93, 94, 95,98; непредставленням до перевірки документів щодо власності чи оренди транспортних засобів для підтвердження обґрунтованості списання витрат на придбання бензину марки А-95 та дизельного палива; виключенням із розрахунку показника скоригованих валових витрат суми від`ємного значення об`єкта оподаткування попереднього податкового року відповідно до результатів попередньої податкової перевірки підприємства (акт від 10.06.2010 № 422/23-1/22407311); визнанням перевіркою нікчемними правочинів (такими, що порушують публічний порядок, суперечать інтересам держави та суспільства) між ТОВ «TFC GROUP» та ТОВ «Восток Інвест Метал», ВАТ «Укртелеком»; заниження ТОВ «TFC GROUP» валового доходу на загальну суму 239 806,00 грн у зв`язку з: невключенням ТОВ «TFC GROUP» до складу валових доходів: а) безповоротної фінансової допомоги в розмірі 35 000,00 грн, отриманої підприємством від засновника ОСОБА_1 , в якості внеску до статутного фонду, до моменту державної реєстрації змін у статуті ТОВ «TFC GROUP» шляхом внесення відповідних змін у записах Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб; б) вартості проданих фізичним особам автомобілів BMW 530 та MITSUBISHI PAJERO на загальну суму 204 806,00 грн; 4) завищенням ТОВ «TFC GROUP» амортизаційних відрахувань на загальну суму 365 097,00 грн.

Суди попередніх інстанцій щодо висновків контролюючого органу про завищення позивачем податкового кредиту по операціях з продажу у лютому та березні 2010 року основних засобів (автомобілів BMW 530 (1999 р.в.) та MITSUBISHI PAJERO (2005 р.в.), відповідно до показників звичайної ціни на вказані об`єкти основних засобів та щодо не включення до складу валових доходів вартості проданих фізичним особам автомобілів BMW 530 та MITSUBISHI PAJERO на загальну суму 204 806,00 грн встановили та зазначили наступне.

Відповідачем на підставі одержаної від Дрогобицького ВПМ УПМ ДПА у Львівській області від 04.05.2011 за № 1468/26-9 інформації встановлено факти реалізації TOB «TFC Group» транспортних засобів BMW 530 (1999) громадянину ОСОБА_2 та MITSUBISHI PAJERO. (2005) громадянину ОСОБА_3 . Контролюючим органом в ході перевірки направлено запит Дрогобицькому ВРЕР ДАІ ГУМВСУ у Львівській області від 06.05.2011 за № 6298/10/23-440 з метою отримання додаткової інформації щодо власників таких транспортних засобів: MITSUBISHI PAJERO (2005), чорний, номер кузова НОМЕР_1 ; CHEVROLET AVEO (2006), білий, номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 : BMW 530 (1999), сірий, номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 ; ГАЗ 3110 (2003), сірий, номер двигуна НОМЕР_6 , номер кузова НОМЕР_7 ; AUDI А6 (1998), сірий, номер кузова НОМЕР_8 . Згідно отриманої відповіді, за даними Дрогобицького ВРЕР ДАІ знято з обліку для реалізації та перереєстровано на нових власників такі транспортні засоби, якими володіло ТОВ «TFC GROUP»: MITSUBISHI PAJERO (2005) 31.03.2010 Арцизьким міжрайонним реєстраційно-екзаменаційним відділення УГАІ м. Арциз Одеської області за гр. ОСОБА_3 ; BMW 530 (1999) 27.02.2010 Луцьким міжрайонним реєстраційно-екзаменаційним відділом УДАІ за гр. ОСОБА_2 .

З метою збору інформації для визначення звичайної ціни продажу ТОВ «TFC GROUP» транспортних засобів податковим органом направлено запит Дрогобицькому ВПМ УПМ ДПА у Львівській області від 20.05.2011 № 129/23- I. Відповідно до висновків експертних досліджень, отриманих від ВРЕР ДАІ, вартість реалізованих автомобілів складала: автомобіля BMW 530 (1999) - 84 096,97 грн (висновок експертного дослідження № 245 від 27.02.2010); автомобіля MITSUBISHI PAJERO (2005) - 120 708,96 грн (висновок експертного дослідження № 148 від 30.03.2010). OB ГВПМ Луцької ОДПІ відібрано пояснення у гр. ОСОБА_2 22.06.2010 стосовно придбання ним транспортного засобу BMW 530 (1999), з яких слідує, що за придбання автомобіля BMW 530 він заплатив продавцеві 80000 грн (лист Дрогобицького ВПМ УПМ ДПА у Львівській області від 04.05.11№ 1468/26-9). Для визначення вартості реалізованих основних фондів контролюючим органом були взяті до уваги висновки експертних досліджень № 245 від 27.02.2010 та № 148 від 30.03.2010, на підставі яких відповідач визначив таку вартість у розмірі експертної оцінки.

Оскільки сторонами не було подано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 сплачували податки відповідно положень чинного податкового законодавства, суди зазначили, що є підстави стверджувати, що продаж товарів цим двом фізичним особам повинен здійснюватися по цінах, що не є нижче звичайних цін. Ринкова вартість автомобіля BMW 530, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 на дату оцінки міститься у висновку експертного дослідження № 245 від 27.02.2010 та становить 84 096,97 грн. Ринкова вартість автомобіля MITSUBISHI PAJERO Sport V6 (К90. К94) на дату оцінки міститься у висновку експертного дослідження № 148 від 30.03.2010 та становить 120 708,96 грн.

Оскільки позивачем до перевірки контролюючому органу не було представлено документів на підтвердження вартості наявних основних засобів груп 2, 3, 4, то вартість проданих транспортних засобів BMW 530 та MITSUBISHI PAJERO, включена до складу валового доходу у розмірі вартості експертної оцінки.

Позивач заперечив продаж транспортних засобів BMW 530 та MITSUBISHI PAJERO за цінами, вказаними у висновках експертного дослідження, ствердивши, що вони були продані за залишковими цінами, на підтвердження чого надав судам: видаткову накладну № TF-0000002 від 01.03.2010, товар - MITSUBISHI PAJERO на суму 72 853,33 грн, в т.ч. ПДВ - 14 570,67 грн; видаткову накладну № TF-0000001 від 01.02.2010, товар - BMW 530 на суму 27 750,00 грн, в т.ч. ПДВ - 5 550,67 грн; податкову накладну № 40 від 01.03.2010 на суму 72 853,33 грн, в т.ч. ПДВ - 14 570,67 грн; податкову накладну № 10 від 01.02.2010 на суму 27 750,00 грн, в т.ч. ПДВ - 5 550,67 грн; картки рахунків 361, 286; аналіз субконто на автомобілі BMW 530 та MITSUBISHI PAJERO.

Суди попередніх інстанцій зазначили, що аналіз представлених позивачем документів свідчить, що вартість операцій по відчуженню транспортних засобів BMW 530 та MITSUBISHI PAJERO склала 100 603,33 грн, в т.ч. ПДВ - 20 120,67 грн. У зв`язку із неподанням даних документів TOB «TFC Group» до перевірки та не включенням підприємством операцій по відчуженню транспортних засобів до складу валового доходу та не задекларовано у податкових зобов`язань з податку на додану вартість за лютий та березень 2010 року, вартість транспортних засобів відповідачем включено до складу валового доходу в сумі 204 806,00 грн та донараховано грошові зобов`язання з податку на додану вартість за лютий та березень 2010 року на загальну суму 40 961,00 грн. Однак, контролюючий орган для обрахунку повинен був виходити не з суми 204 806,00 грн, а з різниці між даним показником та вартістю операцій ТОВ «TFC GROUP» по відчуженню транспортних засобів.

Щодо висновків контролюючого органу про відсутність у ТОВ «TFC GROUP» власних чи орендованих основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, технічного персоналу, які економічно необхідні для здійснення господарської діяльності, судами першої та апеляційної інстанції встановлено та зазначено наступне.

На підтвердження наявності у ТОВ «TFC GROUP» активів, позивачем надано судам копії: державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 283658 від 18.03.2008, згідно якого на праві власності ТОВ «TFC ЛТД» належить земельна ділянка, площею 0,9419 га (яка розташована по вул. Козацькій, 63 в м. Горохові, Волинської області); витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5190344 від 26.10.2004, згідно якого на праві власності Волинській філії ТОВ «TFC ЛТД» належить приміщення для зберігання техніки В-1, загальною площею 450,0 кв.м. (яке знаходиться за адресою: Волинська область, Горохівський р-н. м. Горохів. вул. Козацька, буд. 63); витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7888368 від 27.07.2005, згідно якого на праві власності ТОВ «TFC ЛТД» належить склад запчастин Г-1 загальною площею 511,8 кв.м. (яке знаходиться за адресою Волинська область, Горохівський р-н, м. Горохів, вул. Козацька, буд. 63); витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12377186 від 02.11.2006, згідно якого на праві власності власності ТОВ «TFC ЛТД» належить приміщення контори Д-2 загальною площею 176,7 кв.м. (яке знаходиться за адресою Волинська область, Горохівський р-н, м. Горохів, вул. Козацька, буд. 63); загальних умов договору фінансового лізингу № L091271/00-LD від 02.07.2009, укладеного між ТОВ «УніКредит Лізинг» (Лізингодавець) та ТОВ «TFC ЛТД» (Лізингоодержувач), Спеціальних умов договору фінансового лізингу №L091271/00-FD від 02.07.2009, специфікації (Додаток №1 до договору фінансового лізингу №L091271/00-LD від 02.07.2009), видаткової накладної №РН-000224 від 17.07.2009, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та рахунків-фактур за 2009-2010 pp. щодо лізингових платежів за вказаним договором (документальне підтвердження отримання у фінансовий лізинг транспортного засобу - легкового автомобіля BMW); договору про фінансовий лізинг №00000649 від 12.06.2009, укладеного між ТОВ «Порше лізинг Україна» (Лізингодавець) та ТОВ «TFC ЛТД» (Лізингоодержувач), Акту прийому-передачі від 19.06.2009 до договору №00000649, видаткової накладної, без зазначення порядкового номеру та дати, до договору №00000649 від 12.06.2009, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та рахунків-фактур за 2010 рік щодо лізингових платежів за вказаним договором (документальне підтвердження отримання у фінансовий лізинг транспортного засобу - легкового автомобіля Audi А6); договору про фінансовий лізинг №00000972 від 02.10.2009, укладеного між ТОВ «Порше лізинг Україна» (Лізингодавець) та ТОВ «TFC ЛТД» (Лізингоодержувач), Акту прийому-передачі від 15.10.2009 до договору №00000972 від 02.10.2009, видаткової накладної №4219/0910-02002 від 07.10.2009, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та рахунків-фактур за 2010 рік щодо лізингових платежів за вказаним договором (документальне підтвердження отримання у фінансовий лізинг транспортного засобу - легкового автомобіля Mitsubishi Pajero); договору №460040-283 оренди нерухомого майна від 22.10.2007. Крім того, копії документів щодо понесення ТОВ «TFC GROUP» витрат на страхування майна підприємства, а саме: договору серії M3 №046/005/0000001 добровільного страхування майна від 11.02.2010; договору добровільного страхування майна МКО/12 від 10.02.2010 №А 0150700; поліси обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 1411752 від 13.10.2010, № 19G- 0326535 від 13.10.2010, № 19G-0365065 від 13.10.2010.

На підтвердження взаємозв`язку списання ТОВ «TFC GROUP» палива (бензину, дизельного палива) із власною господарською діяльністю позивачем надано копії подорожніх листів службового легкового автомобіля та вищезгаданих документів про отримання у фінансовий лізин легкових автомобілів BMW, Audi А6. Mitsubishi Pajero.

Для підтвердження наявності на ТОВ «TFC GROUP» технічного персоналу ТОВ «TFC GROUP» надано: платіжне доручення № 10 від 12.01.2010, призначення платежу - зарплата працівників для зарахування на к/р співробітників, згідно відомості № 14 від 12.01.2010; зведену відомість сум для зарахування на картрахунки; звіти про використання коштів, наданих працівникам підприємства на відрядження або під звіт, з відповідними квитанціями підтверджуючими використання отриманих коштів.

Крім того, ТОВ «TFC GROUP» надано відповідні первинні документи, якими підтверджується здійснення позивачем у 2010 році господарської діяльності, зокрема: квитанції, платіжні доручення, виписки по рахунках, якими підтверджується здійснення платежів по сплаті страхових внесків від нещасних випадків, збору на обов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття, внесків до Пенсійного фонду, податку з доходів фізичних осіб, оплата за канцтовари, оплата послуг зв`язку, сплата податку з власників транспортних засобів, оплата за калімаг згідно рахунків, сплата комунального податку, оплата страхування майна, оплата залізничних перевезень, оплата водопостачання та постачання електроенергії, сплата збору за забруднення навколишнього середовища, оплата транспортних послуг, оплата за постачання калію хлористого, оплата за ремонт транспортних засобів, лізингові платежі, оплата оренди приміщень, благодійна допомога, оплата наданих юридичних послуг, оплата охоронних послуг, сплата внесків в фонд зайнятості тощо.

Суди попередніх інстанцій зазначили, що надані позивачем документи підтверджують наявність у ТОВ «TFC GROUP» власних та орендованих основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, технічного персоналу, які економічно необхідні для здійснення господарської діяльності та спростовують висновки контролюючого органу про їх відсутність у ТОВ «TFC GROUP».

Щодо висновків контролюючого органу про нікчемність правочинів укладених між ТОВ «TFC GROUP» та ТОВ «Восток Інвест Метал», ВАТ «Укртелеком», судами першої та апеляційної інстанції встановлено та зазначено наступне.

Так, між ТОВ «TFC GROUP» (Покупець) та ТОВ «Восток Інвест Метал» (Продавець) 30.03.2010 укладено договір купівлі-продажу товарів № ВМ 255, предметом якого було здійснення Продавцем операцій з поставки Покупцю товару (калій хлористий) в кількості 500 т по ціні 3000,00 грн/т, в т.ч. ПДВ - 500,00 грн. Загальна вартість товару за договором становить 1500000,00 грн +/- 5%, в т.ч. ПДВ (20%) - 250000,00 грн. Згідно укладеної сторонами до договору купівлі-продажу товарів № ВМ 255 від 30.03.2010 Додаткової угоди від 16.04.2010, проведено коригування ціни поставки товару, відповідно змінено визначену у пункту 4.1. Договору ціну товару та встановлено її на рівні 2989,80 грн/т, в т.ч. ПДВ (20%) - 498,30 грн/т, решта умов Договору залишено без змін.

На підтвердження виконання умов вищевказаного договору позивачем надано наступні документи: видаткова накладна № РН-0000297 від 03.04.2010 на суму разом з ПДВ 207 611,26 грн; видаткова накладна № РН-0000299 від 04.04.2010 на суму разом з ПДВ 409 786,86 грн; видаткова накладна № РН-351 від 14.04.2010 на суму разом з ПДВ 595 800,00 грн; видаткова накладна № РН-411 від 22.04.2010 на суму разом з ПДВ 791 400,07 грн; податкова накладна № 485 від 22.04.2010 на суму разом з ПДВ 561 400,07 грн; податкова накладна № 451 від 19.04.2010 на суму разом з ПДВ 130 000 грн; податкова накладна № 318 від 04.04.2010 на суму разом з ПДВ 55 716,12 грн; податкова накладна № 385 від 14.04.2010 на суму разом з ПДВ 37 800,00 грн; податкова накладна від 20.04.2010 на суму разом з ПДВ 100 000,00 грн; податкова накладна № 229 від 30.03.2010 на суму разом з ПДВ 561 682,00 грн; податкова накладна № 248 від 31.03.2010 на суму разом з ПДВ 558 000,00 грн; реєстри отриманих та виданих податкових накладних. Згідно вказаних документів ТОВ «Восток Інвест Метал» у 2010 році здійснило для ТОВ «TFC GROUP» поставку товару (хлористого калію) на загальну суму 2 004 598,19 грн, в т.ч. ПДВ - 334 099,70 грн.

ТОВ «TFC GROUP» здійснило оплату вартості отриманого товару (калію хлористого) шляхом перерахування ТОВ «Восток Інвест Метал» грошових коштів на загальну суму 2 004 598,19 грн (в т.ч. ПДВ - 334 099,71 грн), що підтверджується наявними копіями банківських виписок. Транспортування товару (хлористого калію) ТОВ «TFC GROUP» здійснювало залізничним транспортом, що підтверджується копіями накладних на перевезення вантажу залізничним транспортом за №№ 42150692, 42150693, 42150688, 42150689, 42150489, 42150488, 42150311, 42150487, 42150310, 42150304. Товар прибував для вивантаження на під`їзні колії ДП УВТК ВАТ «Прикарпатбуд». Крім того, у матеріалах справи наявна довідка ДП УВТК ВАТ «Прикарпатбуд», якою підтверджено вивантаження залізничних вагонів з мінеральними добривами - калію хлористого в кількості 667,75 т, що прибули для ТОВ «TFC GROUP» та перевезення на виробничі площадки ТОВ «Стебницький калійний завод». У матеріалах справи також містяться акти наданих ДП УВТК ВАТ «Прикарпатбуд» послуг за квітень 2010 року по перевезенню міндобрив, загрузці, подачі та забиранні вантажу, проїзду, довідки про надані послуги та проведені розрахунки ТОВ «TFC GROUP» з ДП УВТК ВАТ «Прикарпатбуд» при перевезенні вантажів, а також виписки з карток рахунків №№ 3711, 631 за 2010 рік.

Крім того, позивачем було надано оборотно-сальдову відомість по рахунку 631 за 2010 рік, в якій відображено всі господарські операції ТОВ «TFC GROUP».

Суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що аналіз господарських відносин позивача з ТОВ «Восток Інвест Метал» свідчить про те, що вони повністю відповідають видам економічної діяльності ТОВ «TFC GROUP», діловій та економічній меті, а надані позивачем документи відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» до первинних документів, не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та в сукупності з іншими доказами підтверджують реальність здійснення господарських операцій ТОВ «TFC GROUP» з ТОВ «Восток Інвест Метал» по придбанню ТМЦ та використання їх в господарській діяльності позивача, що зумовлює висновок суду про правомірність включення до валових витрат ТОВ «TFC GROUP» та до податкового кредиту суми витрат з придбання ТМЦ від вказаного контрагента.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ТОВ «TFС GROUP» (Орендар) та ВАТ «Укртелеком» (Орендодавець) було укладено договір оренди нерухомого майна товариства № 460040-283 від 22.10.2007. Предметом вказаного договору було надання Орендодавцем Орендарю у строкове платне користування нежитлового приміщення (далі - майно), розташованого в м. Стебник на другому поверсі триповерхового будинку № 1, що на майдані Шевченка , загальною площею 133.9 м. кв. - виробничих та адміністративних приміщень, із них 133.9 м. кв. - приміщення офісу Орендаря. Пунктом 12.1 вказаного договору встановлено термін його дії: «Цей Договір набирає чинності від дати підписання його Сторонами і діє з 22.10.2007 по 21.10.2010. Сторони зобов`язані протягом 20 днів після закінчення строку дії цього Договору здійснити остаточні розрахунки за ним».

Контролюючий орган визнав нікчемним правочин за вказаним договором оренди нерухомого майна №460040-283 від 22.10.2007, з причини неналежного оформлення такого, а саме: відсутність його нотаріального посвідчення, як це передбачено вимогами статті 793 Цивільного кодексу України. Однак, суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що оскільки вказаний договір № 460040-283 оренди нерухомого майна від 22.10.2007 укладений на строк менше трьох років, то в силу зазначених положень ЦК України не потребує нотаріального оформлення.

Щодо висновків контролюючого органу про невключення до складу скоригованого доходу за 2010 рік безповоротної фінансової допомоги в розмірі 35000,00 грн, отриманої позивачем від засновника ОСОБА_1 , в якості внеску до статутного фонду, до моменту державної реєстрації змін у статуті ТОВ «TFC GROUP» шляхом внесення відповідних змін у записах Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб, судами першої та апеляційної інстанції встановлено та зазначено наступне.

ТОВ «TFC GROUP» здійснювало діяльність на підставі Статуту від 09.04.2009. До Єдиного державного реєстру 14.07.2009 за номером 8000029 внесено зміни, якими передбачено створення підприємством статутного фонду за рахунок внесків засновників в розмірі 3 000 000 (три мільйони) гривень. Згідно п.4.1.5 Статуту ТОВ «ТFC GROUP» розмір статутного фонду може бути збільшений або зменшений з врахуванням вимог чинного законодавства.

Згідно даних акту перевірки, станом на 01.01.2010 та на 31.12.2010 відповідно до установчих документів статутний фонд ТОВ «TFC GROUP» зареєстровано в сумі 3 000 000 грн. З 14.07.2009 (дати внесення до ЄДР змін) доказів про збільшення/зменшення ТОВ «TFC GROUP» розміру статутного фонду немає. 29.01.2010 засновником ТОВ «TFC GROUP» ОСОБА_1 було внесено на розрахунковий рахунок підприємства кошти (призначення платежу «внески в статутний фонд») в сумі 35 000,00 грн, що підтверджується банківською випискою.

Суди першої та апеляційної інстанції обґрунтовано зазначили, що з врахуванням положень статті 16 Закону України «Про господарські товариства», статті 87 Господарського кодексу України та статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб і фізичних осіб підприємців» до моменту державної реєстрації змін до статуту товариства, його статутний фонд і корпоративні права його учасників фактично не збільшуються. Відсутність до моменту реєстрації корпоративних прав свідчить про неможливість до цієї дати здійснити обмін коштів на неіснуючі корпоративні права. Тому кошти, внесені до моменту реєстрації змін до статуту, не можуть розглядатися як пряма інвестиція. Внесені засновниками на розрахунковий рахунок ТОВ «TFC GROUP» кошти як внесок до статутного фонду у розмірі, що перевищує розмір, передбачений статутом даного підприємства із змінами, зареєстрованими в ЄДР 14.07.2009 за № 8000029, не вважаються прямою інвестицією, а є безповоротною фінансовою допомогою.

Положеннями статті 16 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що збільшення статутного капіталу може бути здійснено лише після внесення повністю всіма учасниками своїх вкладів. Згідно даних перевірки та даних бухгалтерського обліку ТОВ «TFC GROUP» станом на 31.12.2010 не всі учасники товариства внесли повністю свої вклади: ОСОБА_7 не вніс 601 568,00 грн, ОСОБА_8 178 487,00 грн. Вказана обставина унеможливлює державну реєстрацію змін до статуту ТОВ «TFC GROUP» щодо збільшення розміру його статутного фонду.

З системного аналізу вказаних положень чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що внесення ОСОБА_1 коштів в сумі 35 000,00 грн на розрахунковий рахунок ТОВ «TFC GROUP» є безповоротною фінансовою допомогою, отриманою даним підприємством. Оскільки, вказана сума коштів передана підприємству без укладення договорів, якими би передбачалась компенсація чи їх повернення, тому відповідно до положень підпункту 4.1.6 пункту 4.1 статті 4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (що діяв на момент виникнення спірних правовідносин), такікошти підлягають включенню до складу скоригованого валового доходу. Однак, внесення ОСОБА_1 29.01.2010 на рахунок ТОВ «TFC GROUP» коштів призвело до одержання позивачем доходу у розмірі 23 783,31 грн. Вказаний розмір обґрунтовується тим, що станом на 01.01.2010 статутний капітал підприємства, розмір якого за статутом становив 3 000 000 грн, не був оплачений у повному обсязі: з 01.01.2007 по 31.12.2010 загальна сума внесених учасниками коштів до статутного фонду ТОВ «TFC GROUP» становить не 3 000 000 грн, а 2 988 783,31 грн, що підтверджується журналом проводок ТОВ «TFC GROUP» по рахунках 31, 46 за період з 01.01.2007 по 31.12.2010. Понадстатутне внесення коштів в розмірі 23 783,31 грн також підтверджено висновком судово-економічної експертизи № 3739 від 11.07.2013.

Щодо висновків контролюючого органу про завищення валових витрат за 2010 рік та завищення податкового кредиту, а також завищення позивачем амортизаційних відрахувань за 2010 рік, судами першої та апеляційної інстанції встановлено та зазначено наступне.

Позивачем було надано судам попередніх інстанцій акти прийому-передавання документів, які надавалися ТОВ «TFC GROUP» з метою огляду працівникам контролюючого органу документів для проведення планової документальної перевірки. Згідно вказаних актів до перевірки було надано наступні документи: банківські виписки з 01.01.2010 по 30.09.2010 (3 папки), розхідні накладні з 01.01.2010 по 30.09.2010 (1 папка), розхідні податкові накладні з 01.01.2010 по 30.09.2010 (1 папка), реєстри отриманих та виданих податкових накладних з 01.01.2010 по 30.09.2010, прихідні податкові накладні з 01.01.2010 по 30.09.2010 (3 папки), касова книга за 2010 рік, касові документи з 01.01.2010 по 30.09.2010 (1 папка), банківські виписки з 01.01.2010 по 30.09.2010 (3 папки), нарахування зарплати (Розрахункові відомості) з 01.01.2010 по 30.09.2010, реєстри отриманих та виданих податкових накладних з 01.01.2010 по 30.09.2010, прихідні податкові накладні з 01.01.2010 по 30.09.2010 (3 папки), банківські виписки з 01.01.2010 по 30.09.2010 (4 папки), договір про фінансовий лізинг № 649 від 12.06.2009, договір про фінансовий лізинг № 972 від 02.10.2009, договір про фінансовий лізинг № -111 від 02.07.2009, кредитний договір № 2012 від 12.02.2010, договір банківського вкладу № 2991/980 від 04.03.2010, реєстри отриманих та виданих податкових накладних з 01.01.2010 по 30.09.2010, прихідні податкові накладні з 01.01.2010 по 30.09.2010 (3 папки), банківські виписки з 01.01.2010 по 30.09.2010 (4 папки), розхідні податкові накладні з 01.01.2010 по 30.09.2010 (1 папка), розхідні накладні з 01.01.2010 по 30.09.2010 (1 папка), прихідні накладні з 01.01.2010 по 30.09.2010 (1 папка), банківські виписки з 01.01.2010 по 30.09.2010 (5 папок), розхідні накладні з 01.01.2010 по 30.09.2010 (1 папка), прихідні накладні з 01.01.2010 по 30.09.2010 (1 папка), розхідні накладні по Волинській філії ТОВ «TFC Group» з 01.01.2010 по 30.09.2010 (1 папка), розхідні податкові накладні по Волинській філії ТОВ «TFC Group» з 01.01.2010 по 30.09.2010 (1 папка), розхідні накладні по Волинській філії ТОВ «TFC Group» з 01.04.2010 по 02.06.2010 (1 папка), розхідні накладні з 01.01.2010 по 30.09.2010 (1 папка), прихідні накладні з 01.01.2010 по 30.09.2010 (1 папка), оборотна відомість по рахунку ВР (Валові витрати) в розрізі контрагентів за 1 кв. 2010, картка рахунку ВР (валові витрати). Інші доходи та витрати з деталізацією по днях за 1 кв. 2010, оборотна відомість по рахунку ВР (Валові витрати) в розрізі контрагентів за 2 кв. 2010, картка рахунку ВР (валові витрати). Інші доходи та витрати з деталізацією по днях за 2 кв.р 2010, оборотна відомість по рахунку ВР (Валові витрати) в розрізі контрагентів за 3 кв. 2010, картка рахунку ВР (валові витрати). Інші доходи та витрати з деталізацією по днях за 3 кв.р 2010, витрати обігу (акти виконаних робіт) за 9 міс. 2010, оборотна відомість по рахунку ВД (Валові доходи) в розрізі контрагентів за 1 кв. 2010, оборотна відомість по рахунку ВД (Валові доходи) в розрізі контрагентів за 2 кв. 2010, оборотна відомість по рахунку ВД (Валові доходи) в розрізі контрагентів за 3 кв. 2010, оборотно-сальдова відомість по рахунку 6811 в розрізі контрагентів за 1, 2, 3 кв. 2010, банківські виписки з 01.01.2010 по 30.09.2010 (4 папки), оборотна відомість по рахунку ВР (Валові витрати) в розрізі контрагентів за 1 кв. 2010, картка рахунку ВР (валові витрати). Інші доходи та витрат з легалізацією по днях за 1 кв. 2010, оборотна відомість по рахунку ВР (Валові витрати) в розрізі контрагентів за 2 кв. 2010, картка рахунку ВР (валові витрати). Інші доходи та витрата з деталізацією по днях за 2 кв. 2010, оборотна відомість по рахунку ВР (Валові витрати) в розрізі контрагентів за 3 кв. 2010, картка рахунку ВР (валові витрати). Інші доходи та витрати з деталізацією по днях за 3 кв. 2010, витрати обігу (акти виконаних робіт) за 9 міс. 2010, оборотна відомість по рахунку ВД (Валові доходи) в розрізі контрагентів за 1 кв. 2010, оборотна відомість по рахунку ВД (Валові доходи) в розрізі контрагентів за 2 кв. 2010, оборотна відомість по рахунку ВД (Валові доходи) в розрізі контрагентів за 3 кв. 2010, оборотно-сальдова відомість по рахунку 6811 в розрізі контрагентів за 1, 2, 3 кв. 2010, авансові звіти з 01.01.2010 по 30.09.2011(3 папки), банківські виписки по Волинській філії з 01.01.2010 по 30.06.2010 (1 папка), розрахункова відомість по нарахуванні заробітної плати з 01.01.2010 по 30.09.2010 помісячно з деталізацією по робітниках, банківські виписки з 01.01.2010 по 30.09.2010 (4 папки), прихідні накладні з 01.01.2010 по 30.09.2010 (6 папок), банківські виписки з 01.01.2010 по 31.12.2010 ( 6 папок), оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 в розрізі контрагентів за 1, 2, 3, 4 кв. 2010, оборотно-сальдова відомість по рахунку 361 в розрізі контрагентів за 1, 2, 3, 4 кв. 2010, авансові звіти за 1, 2, 3, 4 кв. 2010, розрахункова відомість по нарахуванні заробітної плати з 01.01.2010 по 31.12.2010 помісячно з деталізацією по робітниках, оборотно-сальдова відомість по рахунку 6811 в розрізі контрагентів за 1, 2, 3, 4 кв. 2010, нарахування амортизації по групах за 1, 2, 3, 4 кв. 2010, виписки по Львівській залізниці за 2010 рік.

Суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що надані позивачем документи відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» до первинних документів, не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та в сукупності з іншими доказами, підтверджують реальність (товарність) здійснення господарських операцій ТОВ «TFC GROUP» з відповідними контрагентами, що зумовлює висновок суду про правомірність включення до валових витрат ТОВ «TFC GROUP» та до податкового кредиту суми витрат при здійсненні господарських операцій підприємством у періоді, охопленому перевіркою. Крім того, відповідач підтвердив надання ТОВ «TFC GROUP» документів згідно актів прийому-передавання працівникам контролюючого органу під час проведення планової документальної перевірки. Акти прийому-передавання документів та самі документи долучені до матеріалів справи, були предметом дослідження при проведенні судово-економічної експертизи у даній справі та зумовили висновок суду про правомірність включення до валових витрат ТОВ «TFC GROUP» та до податкового кредиту суми витрат при здійсненні господарських операцій підприємством у періоді, охопленому перевіркою, що спростовує доводи відповідача про ненадання до перевірки документів щодо підтвердження задекларованих у податковій звітності за період з січня по грудень 2010 року показників валових витрат та податкового кредиту. Також з урахуванням того, що висновки контролюючого органу про завищення ТОВ «TFC GROUP» амортизаційних відрахувань за 2010 рік на загальну суму 365 097,00 грн базуються лише на твердженнях про ненадання позивачем до перевірки документів щодо підтвердження задекларованих у податковій звітності за період з січня по грудень 2010 року показників валових витрат та податкового кредиту, суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що за наявності належної первинної документації про володіння, оренду та лізинг основних засобів, яка була надана позивачем (зокрема, і до перевірки контролюючим органом) про правомірність декларування позивачем вказаних амортизаційних відрахувань за 2010 рік, що не спростовано відповідачем.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що відповідачем долучено до матеріалів справи письмові запити до ТОВ «TFC GROUP» з вимогам про надання підприємством оригіналів документів, а не їх копій, однак у таких запитах не зазначено які саме документи свідчать про приховування (заниження) позивачем об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Судами встановлено, що під час проведення перевірки згідно підписаних сторонами актів прийому-передавання документів саме з метою огляду надавались лише ті документи, які містили комерційну таємницю або були конфіденційними, а тому правомірною є відмова позивача у підписанні актів відповідача довільної форми «Про ненадання документів, що належать до предмета перевірки» від 28.04.2011 №75/23-1/22407311, від 29.04.2011 №77/23-1/22407311, від 04.05.2011 №82/23-1, від 05.05.2011 №88/23-1, від 06.05.2011 №93/23-1/22407311, оскільки оформлення таких актів чинним законодавством передбачено не було. Крім того, судами було враховано дані висновку судово-економічної експертизи № 3437 від 11.07.2013 щодо підтвердження надання позивачем документів для перевірки і вказано їх перелік.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно акту від 23.05.2011 №406/23-1/22407311, контролюючим органом встановлено завищення позивачем залишку від`ємного значення ПДВ на суму 63 537,00 грн та завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2010 рік на суму 679 865,00 грн. Контролюючий орган зазначив, що причину виникнення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток та завищення залишку від`ємного значення ПДВ встановити неможливо у зв`язку із непредставленням до перевірки документів суцільним порядком, а саме: установчих документів, головної книги за 2010 рік, журнали-ордери по рахунках бухгалтерського обліку №№ 10, 12, 13, 20, 28, 30, 31, 36, 37, 39, 40, 42, 44, 50, 63, 64, 65, 66, 68,71, 90,91, 92, 93, 94, 95, 98, оборотно-сальдові відомості по рахунках 10,12, 13, 20, 28, 30, 31, 37, 39, 40, 42, 44, 50, 64, 65, 66, 68, 71, 90, 91. 92, 93, 94, 95, 98 за період з 01.01.2010 по 30.12.2010, виписки банку та банківські документи по банківських рахунках ТОВ «TFC GROUP» в суцільному порядку, накази по підприємству, журнал реєстрації довіреностей за період 01.01.2010 по 30.12.2010, товарно-транспортні накладні, подорожні листи, накладні залізниці, транспортні квитанції залізниці, договори на здійснення господарської діяльності, договори на отримання (надання) поворотної фінансової допомоги, договори оренди офісних, складських та виробничих приміщень, товарно-матеріальні звіти, які б відображали наявність ТМЦ на початок та кінець звітних періодів в кількісному та вартісному виразі.

Згідно наданих до судів декларацій по податку на прибуток у періоді, що перевірявся, ТОВ «TFC GROUP» задекларувало від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 1 квартал 2010 року в сумі - 1 319 981,00 грн, за півріччя 2010 року в сумі - 579 494,00 грн, за 3 квартали 2010 року в сумі - 573 538,00 грн та за 2010 рік в сумі - 679 865,00 грн. Згідно наданих декларацій по податку на додану вартість у періоді, що перевірявся, залишок від`ємного значення ПДВ за 12 місяць 2010 року ТОВ «TFC GROUP» становив 63 537,00 грн. Суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що у справі, що розглядається було спростовано доводи відповідача про ненадання до перевірки позивачем документів щодо підтвердження задекларованих у податковій звітності за період з січня по грудень 2010 року показників валових витрат та податкового кредиту та встановлено, а також встановлено, що надані ТОВ «TFC GROUP» до перевірки первинні документи підтверджують здійснення підприємством господарських операцій у період, охоплений перевіркою. Надані ТОВ «TFC GROUP» до перевірки первинні документи були достатніми для встановлення контролюючим органом підстав відображення у податкових деклараціях з податку на прибуток та податку на додану вартість від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток та від`ємного значення податку на додану вартість за 2010 рік.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно зворотного боку облікових карток з податку на додану вартість та податку на прибуток TOB «TFC GROUP» 09.06.2009 у позивача виник податковий борг по рішенню Львівського апеляційного адміністративного суду у справі № 13/318А від 06.04.2009 з податку на додану вартість у сумі 15 307,00 грн та податку на прибуток у сумі 18 353,43 грн. TOB «TFC GROUP» було погашено податковий борг з податку на додану вартість згідно судового рішення № 13/318А внаслідок зміни контролюючим органом призначення платежу та зарахування сплаченого податку за Декларацією по ПДВ № 32775 від 01.06.2009. При цьому контролюючим органом з 10.06.2009 року (дата виникнення податкового боргу на підставі рішення суду від 09.06.2009 у справі №13/318А) по 20.07.2009 року (дата сплати податкового боргу шляхом зміни призначення платежу) нарахована пеня в розмірі 247,59 грн. 29.10.2009 згідно з платіжними дорученнями № 121 від 29.10.2009 та № 127 від 06.11.2009 TOB «TFC GROUP» здійснило сплату податкових зобов`язань, визначених контролюючим органом податковим-повідомленням рішенням № /0 від 29.10.2009, яке було предметом оскарження у справі №13/318А. У зв`язку зі зміною контролюючим органом призначень платежів, сплачуваних TOB «TFC GROUP», і зарахування таких в рахунок оплати податкового боргу, котрий виник за судовим рішенням у справі № 13/318А, починаючи з липня 2009 року, а також у зв`язку із наявністю нарахованої 20.07.2009 року та несплаченої пені, у позивача виник податковий борг. Станом на 09.11.2009 в карточці платника податків TOB «TFC GROUP» з податку на прибуток відображено податковий борг в сумі 19 381,63 грн, а в карточці з податку на додану вартість - пеня в розмірі 247,59 грн.

Станом на 09.11.2009 у TOB «TFC GROUP» існував податковий борг з податку на прибуток у розмірі 19 381,63 грн та пеня в розмірі 247,59 грн по податку на додану вартість. TOB «TFC GROUP» було вручено дві податкові вимоги: податкова вимога № 1/394 від 10.06.2009 (вручена 15.06.2009, поштове повідомлення № 16842803), податкова вимога № 2/437 від 15.07.2009 (вручена 23.07.2009, поштове повідомлення №16901441).

На виконання вимог чинного податкового законодавства на адресу TOB «TFC GROUP» разом із вимогою №1/394 від 10.06.2009 контролюючим органом було скеровано лист від 11.06.2009 №7093/10//24-0 про надання переліку активів для передачі у податкову заставу, яким зобов`язано товариство виділити активи для передачі у податкову заставу на суму двократного розміру податкового боргу та попереджено, що у випадку ненадання такої інформації податкова застава буде зареєстрована по даних органів державної реєстрації. За відсутності відповіді TOB «TFC GROUP» на запитувану інформацію, контролюючий орган звернувся до Дрогобицького ВРЕР ДАІ ГУ МВСУ у Львівській області. Листом №463 від 04.08.2009 Дрогобицьким ВРЕР ДАІ ГУ МВСУ у Львівській області надано відомості щодо зареєстрованих за ТОВ «TFC GROUP» транспортних засобів. 25.08.2009 контролюючим органом винесено рішення про стягнення коштів та продаж активів в рахунок погашення податкового боргу ТОВ «TFC GROUP».

Згідно довідки від 09.01.2014 № 65/10/15-30 сума податкового боргу по податку на додану вартість та по податку на прибуток ТОВ «TFC GROUP» станом на 17.11.2009 становила 19 629,22 грн, з яких: 19 381,63 грн - штрафні санкції по податку на прибуток; 247,59 грн - пеня по податку на додану вартість.

Контролюючим органом було передано у податкову заставу майно ТОВ «TFC GROUP» згідно даних Дрогобицького ВРЕР ДАІ, про що 17.11.2009 у Державному реєстрі застав рухомого майна зроблено запис за № 9254882 про перебування у податковій заставі. Термін дії застави активів ТОВ «TFC GROUP» до 17.11.2014. З моменту внесення запису у Державному реєстрі застав рухомого майна ТОВ «TFC GROUP» могло здійснювати відчуження заставних активів лише за письмовою згодою контролюючого органу.

У акті від 23.05.2011 №406/23-1/22407311, перевіркою встановлено відчуження без згоди контролюючого органу двох автомобілів, які перебували у податковій заставі з 17.11.2009року: «MITSUBISHI PAJERO», 2005 року випуску, серійний номер НОМЕР_1 та «BMW 530», 1999 року випуску, серійний номер НОМЕР_5 по цінах згідно експертної оцінки 120 708,96 грн та 84 096,97 грн відповідно. Вказані транспортні засоби були продані за результатами торгів на ТБ «Наша біржа» (а/м «BMW 530», (1999), що підтверджується біржовою угодою від 26.02.2010) та на ТБ «Столична» (а/м «MITSUBISHI PAJERO», (2005), що підтверджується біржовою угодою від 20.03.2010 та листом начальника РЕВ №7 при УДАІ ГУМВСУ в Одеській області від 28.05.2010).

Суди попередніх інстанцій зазначили, що податкове повідомлення-рішення від 15.06.2011 № було прийняте контролюючим органом за порушення ТОВ «TFC GROUP» вимог чинного законодавства, яке полягало у відчуженні без згоди податкового органу двох транспортних засобів, які на час їх продажу перебували у податковій заставі. З урахуванням наявності у ТОВ «TFC GROUP» податкового боргу на час відчуження транспортних засобів «MITSUBISHI PAJERO» та «BMW 530» та правомірності визначення контролюючим органом суми відчуження за звичайними цінами у розмірі 204 805,93 грн, суди дійшли висновку, що визначення відповідачем штрафу у розмірі 204 805,93 грн, відповідає приписам підпункту 17.1.8 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно акту від 23.05.2011 № 406/23-1/22407311, проведеною перевіркою встановлено заниження ТОВ «TFC GROUP» податку з доходів фізичних осіб на суму 19 158,62 грн. До таких висновків контролюючий орган дійшов на підставі того, що згідно авансових звітів підприємство відносило до валових витрат вартість придбаних працівниками та засновниками ТОВ «TFC GROUP» паливно-мастильних матеріалів (бензину А-95 та дизельного пального) на загальну суму 92 142,30 грн ( в т.ч. за 1 квартал 2010 року - 27 136,93 грн, за 2 квартал 2010 року - 20 720,78 грн, за 3 квартал 2010 року - 25 069,99 грн, за 4 квартал 2010 року - 18 891,93 грн) за виплаченими під звіт грошовими коштами на придбання палива для автомобілів та їх обслуговування, не представивши до перевірки документів щодо підтвердження власності на такі транспортні засоби чи їх оренду.

З метою отримання інформації щодо власників транспортних засобів «MITSUBISHI PAJERO» (2005 р.в.); «CHEVROLET AVEO) (2006 р.в.); « BMW 530 » (1999 р.в.); «AUDI A6» (1998 р.в.); «ГАЗ 3110» (2003 р.в. під час проведення перевірки контролюючим органом було направлено запит Дрогобицькому ВРЕР ДАІ ГУМВСУ у Львівській області від 06.05.2011 № 6298/10/23-440. Згідно відомостей комп`ютерного обліку Дрогобицького ВРЕР ДАІ усі транспортні засоби зняті з реєстрації 25.09.2009 та зареєстровані за новими власниками (в т.ч. «MITSUBISHI PAJERO» 11.03.2010 зареєстровано на ОСОБА_3 , «BMW 530» 09.04.2010 зареєстровано на ОСОБА_2 ), що підтверджується роздруківкою реєстраційних операцій на запитувані транспортні засоби, скеровані Дрогобицьким ВРЕР ДАІ 06.05.2011 за вих. №384.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що користування транспортними засобами у 2010 році на умовах фінансової оренди (лізингу) підтверджується наданими відповідними первинним документами. Зокрема, щодо транспортного засобу BMW 530 XI позивачем надано: загальні умови договору фінансового лізингу №L091271/00-LD від 02.07.2009, укладеного між ТОВ «УніКредит Лізинг» (Лізингодавець) та ТОВ «TFC ЛТД» (Лізингоодержувач) та додаток А до вказаного договору визначення розумного зносу; спеціальні умови договору фінансового лізингу №L091271/00-LD від 02.07.2009; специфікація (Додаток №1 до договору фінансового лізингу № L091271/00- LD від 02.07.2009) та графік лізингових платежів; видаткова накладна №РН-000224 від 17.07.2009 та акт виконаних робіт від 20.07.2009; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та рахунки-фактури за 2009-2010 pp. Щодо транспортного засобу AUDI A6 FSI позивачем подано: договір про фінансовий лізинг № 00000649 від 12.06.2009, укладеним між TOB «Порше лізинг Україна» (Лізингодавець) та ТОВ «TFC ЛТД» (Лізингоодержувач) та графік покриття та виплати лізингових платежів (план відшкодування); акт прийому-передачі від 19.06.2009 до договору №00000649; видаткова накладна, без номеру та дати, до договору №00000649 від 12.06.2009; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та рахунки-фактури за 2010 р. щодо лізингових платежів за вказаним договором. Щодо транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO WAGON позивачем подано: договір про фінансовий лізинг №00000972 від 02.10.2009, укладеним між TOB «Порше лізинг Україна» (Лізингодавець) та ТОВ «TFC ЛТД» (Лізингоодержувач) та загальні комерційні умови внутрішнього фінансового лізингу; графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (план відшкодування); акт прийому-передачі від 15.10.2009 до договору №00000972 від 02.10.2009, рахунок-фактура № 0910-02002/0 від 02.10.2009 та видаткова накладна №4219/0910-02002 від 07.10.2009; договір про поставку транспортного засобу від 02.10.2009 № 0910-02002; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та рахунками-фактурами за 2010 рік щодо лізингових платежів за вказаним договором. Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку: 10 /Места хранения; Необоротные активы/ за 2010 рік, вказані транспортні засоби перебували на обліку позивача у 2010 році, а саме: Ауді А6 2.8 FSI, вартістю 410 683,17 грн, BMW 530 XI, вартістю 437 329,71 грн, Міцубісі Паджеро (2005), вартістю 326 293,31 грн.

На підтвердження списання витрат на придбання бензину А-95 та дизельного пального, позивачем долучено до матеріалів справи звіти про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт. Також, на підтвердження використання паливно-мастильних продуктів саме зазначеними транспортними засобами, які позивач використовував за договорами про фінансовий лізинг ТОВ «TFC ЛТД» долучено до матеріалів справи подорожні листи службового легкового автомобіля.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що контролюючим органом у акті перевірки від 23.05.2011 №406/23-1/22407311 не зафіксовано порушення ТОВ «TFC GROUP» положень пункту 5.1. статті 5, підпункту 5.2.1 пункту 5.2. статті 5, підпункту 7.9.6 пункту 7.9. статті 7 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», тоді як позивачем було надано належно оформлені первинні документи, які підтверджують наявність та використання протягом 2010 року транспортних засобів, що зумовлює використання у власній господарській діяльності придбаного для цих транспортних засобів палива. Встановлені обставини також знайшли своє підтвердження у висновку судово-економічної експертизи, в якому зазначено, що дослідженням поданих документів підтверджується документально отримання ТОВ «TFC GROUP» у фінансовий лізинг транспортних засобів, а саме: легкових автомобілів BMW, AudiА6, Mitsubishi Pajero.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено позивачем та вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанції окремих положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо оформлення позивачем відповідних первинних документів на підтвердження відповідних даних податкового обліку, а також на підтвердження реальності господарських операцій з його контрагентами, зазначає про непідтвердження позивачем наявності виробничих активів, транспортних засобів, приміщень для здійснення господарської діяльності, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішень.

8. Позивачем відзиву (заперечень) на касаційну скаргу надано не було.

9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Підпункт 16.1.8 пункту 16.1 статті 16.

Платник податків зобов`язаний виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки.

10.2. Пункт 44.1 статті 44.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

10.3. Підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні органу державної податкової служби.

10.4. Пункти 85.2, 85.3 статті 85.

Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При цьому великий платник податків зобов`язаний також надати в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб копії документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів (якщо такі документи створюються ним в електронній формі), не пізніше робочого дня, наступного за днем початку документальної виїзної планової, позапланової перевірки, документальної невиїзної перевірки.

Для платників податків, які відповідно до цього пункту зобов`язані надавати інформацію в електронній формі, загальний формат та порядок подачі такої інформації визначаються центральним органом державної податкової служби. У разі невстановлення електронного формату та порядку надання такої інформації платник податків звільняється від обов`язку подання її в електронній формі.

Документи, що містять комерційну таємницю або є конфіденційними, передаються окремо із зазначенням посадової (службової) особи, що їх отримала. Передача таких документів для їх огляду, вивчення і їх повернення оформляються актом у довільній формі, який підписують посадова (службова) особа органу державної податкової служби та платник податків (його представник).

11. Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин):

11.1. Підпункти 1.20.1, 1.20.2, пункту 1.20, підпункт 1.22.1 пункту 1.22, підпункт 1.28.2 пункту 1.28 статті 1.

Якщо цим пунктом не встановлено інше, звичайною вважається ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору. Якщо не доведене зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін.

Справедлива ринкова ціна - це ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати за відсутності будь-якого примусу, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг).

Ринок товарів (робіт, послуг) - сфера обігу товарів (робіт, послуг), яка визначається виходячи з можливості покупця (продавця) реально і без значних додаткових витрат придбати (продати) товар (роботу, послугу) на найближчій стосовно будь-якої із сторін договору території.

Ідентичні товари (роботи, послуги) - товари (роботи, послуги), що мають однакові характерні для них основні ознаки. Під час визначення ідентичності товарів беруться до уваги, зокрема, їх фізичні характеристики, які не впливають на їх якісні характеристики і не мають суттєвого значення для визначення ознак товару, якість і репутація на ринку, країна походження та виробник. Незначні відмінності в їх зовнішньому вигляді можуть не враховуватися.

Однорідні товари (роботи, послуги) - товари (роботи, послуги), які не є ідентичними, мають подібні характеристики і складаються зі схожих компонентів, що дозволяє їм виконувати однакові функції та (або) бути взаємозамінними. Під час визначення однорідності товарів (робіт, послуг) беруться до уваги, зокрема, їх якість, наявність товарного знака, репутація на ринку, країна походження та виробник.

Для визначення звичайної ціни товару (робіт, послуг) використовується інформація про укладені на момент продажу такого товару (роботи, послуги) договори з ідентичними (однорідними) товарами (роботами, послугами) у співставних умовах. Зокрема, враховуються такі умови договорів, як кількість (обсяг) товарів (наприклад, обсяг товарної партії), строки виконання зобов`язань, умови платежів, звичайних для такої операції, а також інші об`єктивні умови, що можуть вплинути на ціну. При цьому умови договорів на ринку ідентичних (у разі їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) визнаються співставними, якщо відмінність між такими умовами суттєво не впливає на ціну, або може бути економічно обґрунтована. При цьому враховуються звичайні при укладанні угод між непов`язаними особами надбавки чи знижки до ціни. Зокрема, але не виключно, враховуються знижки, пов`язані з сезонними та іншими коливаннями споживчого попиту на товари (роботи, послуги), втратою товарами якості або інших властивостей; закінченням (наближенням дати закінчення) строку зберігання (придатності, реалізації); збутом неліквідних або низьколіквідних товарів; маркетинговою політикою, у тому числі при просуванні товарів (робіт, послуг) на ринки; наданням дослідних моделей і зразків товарів з метою ознайомлення з ними споживачів.

Якщо товари (роботи, послуги), ідентичні (за їх відсутності - однорідні) товарам (роботам, послугам), стосовно яких визначається звичайна ціна, прилюдно пропонуються до продажу, або мають ціни, встановлені на організованому ринку цінних паперів, або мають біржову ціну (біржове котирування), визначення звичайної ціни у встановленому в абзаці першому цього підпункту порядку здійснюється із врахуванням таких факторів.

Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податку згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами, які не передбачають відповідної компенсації чи повернення таких коштів (за винятком бюджетних дотацій і субсидій), або без укладання таких угод; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після її списання, якщо така безнадійна заборгованість була попередньо включена до складу валових витрат кредитора; сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, наданих платнику податку без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

Пряма інвестиція - господарська операція, яка передбачає внесення коштів або майна до статутного фонду юридичної особи в обмін на корпоративні права, емітовані такою юридичною особою.

11.2. Підпункти 4.1.1, 4.1.3, 4.1.6 пункту 4.1 статті 4.

Загальні доходи від продажу товарів (робіт, послуг), у тому числі допоміжних та обслуговуючих виробництв, що не мають статусу юридичної особи, а також доходи від продажу цінних паперів, деривативів, іпотечних сертифікатів участі, іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, сертифікатів фондів операцій з нерухомістю (за винятком операцій з їх первинного випуску (розміщення), операцій з їх кінцевого погашення (ліквідації) та операцій з консолідованим іпотечним боргом відповідно до закону).

Доходи від операцій, передбачених статтею 7 цього Закону.

Доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді: сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, вартості товарів (робіт, послуг), безоплатно наданих платнику податку у звітному періоді, крім їх надання неприбутковим організаціям згідно з пунктом 7.11 статті 7 цього Закону та у межах таких операцій між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи, крім випадків, визначених у частині четвертій статті 3 Закону України «Про списання вартості несплачених обсягів природного газу».

11.3. Підпункт 4.2.5 пункту 4.2 статті 4.

Суми коштів або вартість майна, що надходять платнику податку у вигляді прямих інвестицій або реінвестицій у корпоративні права, емітовані таким платником податку, в тому числі грошові або майнові внески, згідно з договорами про спільну діяльність на території України без створення юридичної особи.

11.4. Пункт 5.1. статті 5.

Валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

11.5. Підпункт 5.2.1 пункту 5.2 статті 5.

Суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв`язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

11.6. Підпункт 5.3.9 пункту 5.3 статті 5.

Виплату винагород або інших видів заохочень пов`язаним з таким платником податку фізичним чи юридичним особам у разі, якщо немає документальних доказів, що таку виплату або заохочення було проведено як компенсацію за фактично надану послугу (відпрацьований час). За наявності зазначених документальних доказів віднесенню до складу валових витрат підлягають фактичні суми виплат (заохочень), але не більші ніж суми, розраховані за звичайними цінами.

Не підлягають віднесенню до складу валових витрат суми збитків платника податку, понесених у зв`язку з продажем товарів (робіт, послуг) або їх обміном за цінами, що нижчі за звичайні, пов`язаним з таким платником податку особам.

У разі коли сума виплат (заохочень) або її частина пов`язаним фізичним особам не визнаються валовими витратами, така сума (або її частина) є базою для нарахування внесків на соціальні заходи, передбачені пунктом 5.7 цієї статті.

Не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

У разі втрати, знищення або зіпсуття зазначених документів платник податку має право письмово заявити про це податковому органу та здійснити заходи, необхідні для поновлення таких документів. Письмова заява має бути надіслана до/або разом з поданням розрахунку податкових зобов`язань звітного періоду. Якщо платник податку не подасть у такий строк письмову заяву та не поновить зазначених документів до закінчення податкового періоду, що настає за звітним, непідтверджені відповідними документами витрати не визнаються валовими витратами і на суму недосплаченого податку нараховується пеня у розмірі облікової ставки Національного банку України, збільшеної в 1,2 раза.

Якщо платник податку поновить зазначені документи у наступних періодах, підтверджені витрати (з урахуванням сплаченої пені) включаються до валових витрат податкового періоду, на який припадає таке поновлення.

11.7. Підпункт 5.4.6 пункту 5.4 статті 5.

Будь-які витрати зі страхування ризиків загибелі врожаю, транспортування продукції платника податку; цивільної відповідальності, пов`язаної з експлуатацією транспортних засобів, що перебувають у складі основних фондів платника податку; екологічної та ядерної шкоди, що може бути завдана платником податку іншим особам; майна платника податку; кредитних та інших ризиків платника податку, пов`язаних із здійсненням ним господарської діяльності, у межах звичайної ціни страхового тарифу відповідного виду страхування, діючого на момент укладення такого страхового договору, за винятком страхування життя, здоров`я або інших ризиків, пов`язаних з діяльністю фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з платником податку, обов`язковість якого не передбачена законодавством, або будь-які витрати зі страхування сторонніх фізичних чи юридичних осіб.

Якщо умови страхування передбачають виплату страхового відшкодування на користь платника податку - страхувальника, застраховані збитки, понесені таким платником податку, відносяться до його валових витрат у податковий період їх понесення, а суми страхового відшкодування таких збитків включаються до валових доходів такого платника податку у податковий період їх отримання.

Віднесення до складу валових витрат платника податку витрат із страхування (крім витрат по медичному, пенсійному страхуванню та за обов`язковими видами страхування) здійснюється в розмірі, що не перевищує 5 відсотків валових витрат за звітний податковий період, наростаючим підсумком з початку року, а для сільськогосподарських підприємств - за звітний податковий рік.

11.8. Пункт 5.11 статті 5.

Установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

11.9. Пункт 6.1 статті 6.

Якщо об`єкт оподаткування платника податку з числа резидентів за результатами податкового року має від`ємне значення об`єкта оподаткування (з урахуванням суми амортизаційних відрахувань), сума такого від`ємного значення підлягає включенню до складу валових витрат першого календарного кварталу наступного податкового року. Розрахунок об`єкта оподаткування за наслідками півріччя, трьох кварталів та року здійснюється з урахуванням від`ємного значення об`єкта оподаткування попереднього року у складі валових витрат таких податкових періодів наростаючим підсумком до повного погашення такого від`ємного значення.

У 2010 році норми цього пункту діють з урахуванням особливостей, встановлених пунктом 22.4 статті 22 цього Закону.

11.10. Підпункти 7.4.1, 7.4.3 пункту 7.4 статті 7.

З метою оподаткування: доход, отриманий платником податку від продажу товарів (робіт, послуг) пов`язаним особам, визначається виходячи із договірних цін, але не менших за звичайні ціни на такі товари (роботи, послуги), що діяли на дату такого продажу.

Положення підпунктів 7.4.1, 7.4.2 поширюються також на операції з особами, які не є платниками податку, встановленого статтею 10 цього Закону, або сплачують податок на прибуток за іншими, ніж платник податку, ставками.

11.11. Підпункт 7.9.6 пункту 7.9 статті 7.

Оподаткування операцій лізингу (оренди) здійснюється у такому порядку: передання майна в оперативний лізинг (оренду) не змінює податкових зобов`язань орендодавця та орендаря. При цьому орендодавець збільшує суму валових доходів, а орендар збільшує суму валових витрат на суму нарахованого лізингового платежу за наслідками податкового періоду, в якому здійснюється таке нарахування. У такому ж порядку здійснюється оподаткування операцій з оренди землі та жилих приміщень; передання майна у фінансовий лізинг (оренду) для цілей оподаткування прирівнюється до його продажу в момент такої передачі. При цьому орендодавець збільшує валові доходи, а у разі передання у фінансовий лізинг майна, що на момент такого передання перебувало у складі основних фондів орендодавця, - змінює відповідну групу основних фондів згідно з правилами, визначеними статтею 8 цього Закону для їх продажу, а орендар збільшує відповідну групу основних фондів на вартість об`єкта фінансового лізингу (без урахування процентів або комісій, нарахованих або таких, що будуть нараховані на вартість об`єкта фінансового лізингу, відповідно до договору) за наслідками податкового періоду, в якому відбувається таке передання. При нарахуванні лізингового платежу орендодавець збільшує валові доходи, а орендар збільшує валові витрати на таку частину лізингового платежу, яка дорівнює сумі процентів або комісій, нарахованих на вартість об`єкта фінансового лізингу (без урахування частини лізингового платежу, що надається у рахунок компенсації частини вартості об`єкта фінансового лізингу), за наслідками податкового періоду, в якому здійснюється таке нарахування. У разі коли у майбутніх податкових періодах орендар повертає об`єкт фінансового лізингу орендодавцю без придбання такого об`єкта у власність, таке передання прирівнюється для цілей оподаткування до зворотного продажу орендарем такого об`єкта орендодавцю за звичайною ціною, діючою на момент такого зворотного продажу, але не менше первісної вартості такого основного фонду, зменшеної на суму нарахованої амортизації, згідно з нормами статті 8 цього Закону. У разі коли вартість об`єкта фінансового лізингу, що вперше вводиться в експлуатацію, визначається договором у сумі, що є меншою вартості витрат на його придбання або спорудження, податковий орган має право провести позачергову перевірку для визначення рівня звичайної ціни; передання в оренду житлового фонду або землі здійснюється за

правилами оперативного лізингу.

11.12. Підпункти 8.1.1, 8.1.2 пункту 8.1 статті 8.

Під терміном «амортизація» основних фондів і нематеріальних активів слід розуміти поступове віднесення витрат на їх придбання, виготовлення або поліпшення, на зменшення скоригованого прибутку платника податку у межах норм амортизаційних відрахувань, установлених цією статтею.

Амортизації підлягають витрати на: придбання основних фондів та нематеріальних активів для власного виробничого використання, включаючи витрати на придбання племінної худоби та придбання, закладення і вирощування багаторічних насаджень до початку плодоношення; самостійне виготовлення основних фондів для власних виробничих потреб, включаючи витрати на виплату заробітної плати працівникам, які були зайняті на виготовленні таких основних фондів; проведення всіх видів ремонту, реконструкції, модернізації та інших видів поліпшення основних фондів; капітальні поліпшення землі, не пов`язані з будівництвом, а саме: іригація, осушення, збагачення та інші подібні капітальні поліпшення землі.

11.13. Підпункти 8.2.1, 8.2.2 пункту 8.2 статті 8.

Під терміном «основні фонди» слід розуміти матеріальні цінності, що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку протягом періоду, який перевищує 365 календарних днів з дати введення в експлуатацію таких матеріальних цінностей, та вартість яких перевищує 1000 гривень і поступово зменшується у зв`язку з фізичним або моральним зносом.

Витрати на придбання будь-яких матеріальних цінностей, вартість яких не перевищує 1000 гривень, що призначені для використання у господарській діяльності платника податку, включаються до складу валових витрат платника податку в загальному порядку та враховуються для цілей застосування пункту 5.9 статті 5 цього Закону.

Основні фонди підлягають розподілу за такими групами: група 1 - будівлі, споруди, їх структурні компоненти та передавальні пристрої, в тому числі жилі будинки та їх частини (квартири і місця загального користування), вартість капітального поліпшення землі; група 2 - автомобільний транспорт та вузли (запасні частини) до нього; меблі; побутові електронні, оптичні, електромеханічні прилади та інструменти, інше конторське (офісне) обладнання, устаткування та приладдя до них; група 3 - будь-які інші основні фонди, не включені до груп 1, 2 і 4; група 4 - електронно-обчислювальні машини, інші машини для автоматичного оброблення інформації, пов`язані з ними засоби зчитування або друку інформації, інші інформаційні системи, комп`ютерні програми, телефони (у тому числі стільникові), мікрофони і рації, вартість яких перевищує вартість малоцінних товарів (предметів).

11.14. Підпункт 8.4.4 пункту 8.4 статті 8.

У разі виведення з експлуатації основних фондів груп 2, 3 і 4 у зв`язку з їх продажем балансова вартість групи зменшується на суму вартості продажу таких основних фондів (вартості продукції, робіт, послуг, отриманих платником податку в межах бартерних (товарообмінних) операцій). Якщо сума вартості основних фондів дорівнює або перевищує балансову вартість відповідної групи, її балансова вартість прирівнюється до нуля, а сума перевищення включається до валового доходу платника податку відповідного періоду.

12. Закон України «Про податок на додану вартість» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин):

12.1. Пункт 1.7 статті 1.

Податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

12.2. Підпункт 7.3.1 пункту 7.3 статті 7.

Датою виникнення податкових зобов`язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а в разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

12.3. Підпункт 7.4.1 пункту 7.4 статті 7.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Якщо у подальшому такі товари (послуги) починають використовуватися в операціях, які не є об`єктом оподаткування згідно зі статтею 3 цього Закону або звільняються від оподаткування згідно зі статтею 5 цього Закону, чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів, то з метою оподаткування такі товари (послуги), основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає початок такого використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження).

12.4. Підпункт 7.7.1 пункту 7.7 статті 7.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

13. Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

13.1. Стаття 1.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

13.2. Частина друга статті 3.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

13.3. Частини перша, друга, п`ята статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

14. Закон України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» (чинний на момент виникнення спірних правовідносин):

14.1. Підпункти 8.2.1, 8.2.2 пункту 8.2 статті 8.

Право податкової застави виникає у разі: неподання або несвоєчасного подання платником

податків податкової декларації - з першого робочого дня, наступного за останнім днем строку, встановленого законом про відповідний податок, збір (обов`язковий платіж) для подання такої податкової декларації; несплати у строки, встановлені цим Законом, суми податкового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Законом, суми податкового зобов`язання, визначеної контролюючим органом, - з дня, наступного за останнім днем граничного строку такого погашення, визначеного у податковому повідомленні.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-які види активів платника податків, які перебували в його власності (повному господарському віданні) у день виникнення такого права, а також на будь-які інші активи, на які платник податків набуде прав власності у майбутньому, до моменту погашення його податкових зобов`язань або податкового боргу.

14.2. Підпункти 8.6.1, 8.6.4 пункту 8.6 статті 8.

Платник податків, активи якого перебувають у податковій заставі, здійснює вільне розпорядження ними, за винятком операцій, що підлягають письмовому узгодженню з податковим органом: а) купівлі чи продажу, інших видів відчуження або оренди (лізингу) нерухомого та рухомого майна, майнових чи немайнових прав, за винятком майна, майнових та немайнових прав, що використовується у підприємницькій діяльності платника податків (інших видах діяльності, які за умовами оподаткування прирівнюються до підприємницької), а саме готової продукції, товарів і товарних запасів, робіт та послуг за кошти за цінами, що не є меншими за звичайні; б) використання об`єктів нерухомого чи рухомого майна, майнових чи немайнових прав, а також коштів для здійснення прямих чи портфельних інвестицій, а також цінних паперів, що засвідчують відносини боргу, надання гарантій, поручительств, уступлення вимоги та переведення боргу, виплату дивідендів, розміщення депозитів або надання кредитів; в) ліквідації об`єктів нерухомого або рухомого майна, за винятком їх ліквідації внаслідок обставин непереборної дії (форс-мажорних обставин) або відповідно до рішень органів державного управління.

У разі здійснення операцій, зазначених у підпунктах 8.6.1-8.6.3 цього пункту, без отримання попередньої згоди податкового органу, посадова особа такого платника податків чи фізична особа, яка прийняла зазначене рішення, несуть відповідальність, встановлену законодавством України за ухилення від оподаткування.

14.3. Підпункти 17.1.3, 17.1.8

У разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов`язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті «б» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов`язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов`язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов`язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п`ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

У разі коли платник податків, активи якого перебувають у податковій заставі, відчужив такі активи без попередньої згоди податкового органу, якщо отримання такої згоди є обов`язковим згідно з цим Законом, платник податків додатково сплачує штраф у розмірі суми такого відчуження, визначеної за звичайними цінами.

15. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88:

15.1. Пункт 2.1.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

15.2. Пункт 2.4.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

15.3. Пункт 2.15.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Витрати, що пов`язані з проведенням господарської діяльності юридичною особою мають бути підтверджені належно оформленими первинними документами.

17. Платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

18. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

19. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

20. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

21. Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій.

22. Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

23. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

24. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).

25. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у запереченні на адміністративний позов, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).

26. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що контролюючий орган приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 15.06.2011 № , № , № , від 30.08.2012 № та № 000591702, діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства. Так, у справі, що розглядається, суди першої та апеляційної інстанції задовольняючи позовні вимоги про визнання протиправними та скасування вказаних податкових повідомлень-рішень, враховуючи встановлені обставини щодо підтвердження фактичного здійснення операцій з придбання товару/отримання послуг/виконання робіт, а відповідно і правомірності формування позивачем податкового обліку за такими операціями, а також використання позивачем результатів таких операцій у своїй господарській діяльності та підтвердження наявності у позивача виробничих активів, транспортних засобів, приміщень для здійснення господарської діяльності, надали належну оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності з дотриманням вимог статей 70-72, 86 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діяла на момент розгляду судами даної справи) щодо оцінки доказів, та дійшли обґрунтованого висновку про достовірність задекларованих позивачем даних податкового обліку, тоді як контролюючим органом не було надано належних та достатніх доказів на підтвердження порушень позивачем вимог чинного податкового законодавства та правомірності прийняття оскаржуваних рішень.

27. Колегія суддів зазначає, що платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення та оформлення яких чітко передбачено законодавством.

Положеннями чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, податковим законодавством встановлені вимоги до належного оформлення первинних документів, зокрема, такі документи мають містити інформацію про посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, а також бути підписаними особою уповноваженою на такі дії.

Колегія суддів зазначає, що визначальним є дослідження та встановлення фактичного руху активів в процесі виконання укладених договорів, і таке дослідження має бути здійснено на підставі первинних документів, які мають бути належним чином оформлені, в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення таких операцій і є підставою для формування податкового обліку платника податків. У справі, що розглядається, позивачем було надано до судів першої та апеляційної інстанції оформлені у відповідності до вимог чинного податкового законодавства первинні документи (договори, додаткові договори та додаткові договори за якими визначались вартість послуг, видаткові накладні та податкові накладні, реєстри отриманих та виданих податкових накладних, документи на підтвердження здійснення оплати по договорам укладеним з відповідними контрагентами, банківські виписки, копії накладних на перевезення вантажу залізничним транспортом, довідки ДП УВТК ВАТ «Прикарпатбуд» щодо вивантаження залізничних вагонів з мінеральними добривами та їх переміщення до місць зберігання, оборотно-сальдові відомості по рахунках та інші документи), які містять усі необхідні реквізити та відомості, а також у повній мірі відображають зміст господарських операцій. Таким чином, позивачем було надано до судів першої та апеляційної інстанції документи по господарським операціям з контрагентами позивача: ТОВ «Восток Інвест Метал» та ВАТ «Укртелеком», які відповідають встановленим законодавством вимогам, а також дають змогу чітко вистежити переміщення товарно-матеріальних цінностей, їх зберігання/використання, що є результатом належного виконання договорів. В свою чергу, контролюючим органом не було доведено та надано судам попередніх інстанцій належних доказів відсутності реального характеру господарських операцій між позивачем та його контрагентами за перевіряємий відповідачем період.

Крім того, контролюючим органом не було доведено та надано жодних належних та достатніх доказів на підтвердження доводів відповідача щодо нікчемності укладеного договору оренди майна №460040-283 від 22.10.2007 між ТОВ «TFС GROUP» (Орендар) та ВАТ «Укртелеком» (Орендодавець), з причини неналежного оформлення такого, тоді як судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що вказаний договір (за формою та вимогам до оформлення) був укладений у відповідності до вимог чинного цивільного законодавства.

28. Колегія суддів зазначає про обґрунтованість висновків судів першої та апеляційної інстанції про безпідставність доводів контролюючого органу щодо завищення позивачем валових витрат за 2010 рік та завищення податкового кредиту, а також завищення позивачем амортизаційних відрахувань за 2010 рік на підставі ненадання позивачем до перевірки документів щодо підтвердження задекларованих у податковій звітності за період з січня по грудень 2010 року показників валових витрат та податкового кредиту, враховуючи наступне.

Колегія суддів зазначає, що чинним законодавством, яким регулюються спірні правовідносини, чітко визначено, що подання платником податку до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, зокрема, з метою отримання податкової вигоди - є підставою для її отримання, якщо контролюючий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Так, ТОВ «TFC GROUP» було надано судам першої та апеляційної інстанції акти прийому-передавання документів, які надавалися позивачем з метою огляду працівникам контролюючого органу документів для проведення планової документальної перевірки. Згідно вказаних актів до перевірки було надано відповідні документи за переліком (банківські виписки, розхідні накладні, розхідні податкові накладні, реєстри отриманих та виданих податкових накладних, прихідні податкові накладні, касова книга за 2010 рік, касові документи, нарахування зарплати (Розрахункові відомості), договори про фінансовий лізинг, кредитні договори, договори банківських вкладів, оборотні відомості по рахунку ВР (Валові витрати) в розрізі контрагентів, картка рахунків ВР (валові витрати), інші доходи та витрати з деталізацією по днях, витрати обігу (акти виконаних робіт), оборотна відомість по рахунку ВД (Валові доходи) в розрізі контрагентів, оборотно-сальдова відомість по рахунку 6811 в розрізі контрагентів за 1, 2, 3 кв. 2010, авансові звіти, банківські виписки, розрахункова відомість по нарахуванні заробітної плати помісячно з деталізацією по робітниках, авансові звіти за 1, 2, 3, 4 кв. 2010 року, розрахункова відомість по нарахуванні заробітної плати з 01.01.2010 по 31.12.2010 помісячно з деталізацією по робітниках, нарахування амортизації по групах за 1, 2, 3, 4 кв. 2010, виписки по Львівській залізниці за 2010 рік та ін. документи. Крім того, ТОВ «TFC GROUP» було надано відповідні первинні документи, якими підтверджується здійснення позивачем у 2010 році господарської діяльності, зокрема: квитанції, платіжні доручення, виписки по рахунках, якими підтверджується здійснення платежів по сплаті страхових внесків від нещасних випадків, збору на обов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття, внесків до Пенсійного фонду, податку з доходів фізичних осіб, оплата за канцтовари, оплата послуг зв`язку, сплата податку з власників транспортних засобів, сплата комунального податку, оплата страхування майна, оплата залізничних перевезень, оплата водопостачання та постачання електроенергії, сплата збору за забруднення навколишнього середовища, оплата транспортних послуг, оплата за постачання калію хлористого, оплата за ремонт транспортних засобів, лізингові платежі, оплата оренди приміщень, благодійна допомога, оплата наданих юридичних послуг, оплата охоронних послуг, сплата внесків в фонд зайнятості тощо.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що надані позивачем документи відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» до первинних документів, не викликають сумнівів щодо їх достовірності та в сукупності з іншими доказами, підтверджують реальність (товарність) здійснення господарських операцій ТОВ «TFC GROUP» з відповідними контрагентами, що зумовлює висновок суду про правомірність включення до валових витрат ТОВ «TFC GROUP» та до податкового кредиту суми витрат при здійсненні господарських операцій позивачем у періоді, охопленому перевіркою. Крім того, контролюючим органом було підтверджено надання ТОВ «TFC GROUP» документів згідно актів прийому-передавання працівникам контролюючого органу під час проведення планової документальної перевірки. Також, суди попередніх інстанцій зазначили, що акти прийому-передавання документів та власне самі документи долучені до матеріалів справи, були предметом дослідження при проведенні судово-економічної експертизи у даній справі, що підтвердила висновки судів першої та апеляційної інстанції про правомірність включення до валових витрат ТОВ «TFC GROUP» та до податкового кредиту суми витрат при здійсненні господарських операцій підприємством у періоді, охопленому перевіркою, що також спростовує доводи відповідача про ненадання до перевірки документів щодо підтвердження задекларованих у податковій звітності за період з січня по грудень 2010 року показників валових витрат та податкового кредиту. Також з урахуванням того, що висновки контролюючого органу про завищення ТОВ «TFC GROUP» амортизаційних відрахувань за 2010 рік на загальну суму 365 097,00 грн базуються лише на твердженнях про ненадання позивачем до перевірки документів щодо підтвердження задекларованих у податковій звітності за період з січня по грудень 2010 року показників валових витрат та податкового кредиту, суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що за наявності належної первинної документації про володіння, оренду та лізинг основних засобів, яка була надана позивачем (зокрема, і до перевірки контролюючим органом) про правомірність декларування позивачем вказаних амортизаційних відрахувань за 2010 рік, що не спростовано відповідачем.

29. Колегія суддів зазначає, що касаційна скарга є ідентичною апеляційній скарзі, контролюючим органом інших обґрунтувань ніж ті, які були наведені в апеляційній скарзі не вказано, в чому саме полягає неправильне застосування судами норм матеріального права скаржником не наведено. Контролюючий орган фактично просить здійснити переоцінку встановлених судом, зокрема апеляційної інстанції, обставин справи.

Судами першої та апеляційної інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом у запереченні на адміністративний позов та апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені відповідачем доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

30. Крім того, колегія судів зазначає, що відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент. Тому за наведених вище підстав, якими Суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

31. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Дрогобицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року слід залишити без задоволення.

32. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

33. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дрогобицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року у справі № 2а-6531/12/1370 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіІ.Я.Олендер І.А. Гончарова Р.Ф. Ханова