Справа № 380/3395/20
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 380/3395/20 пров. № А/857/12381/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

суддя у І інстанції Карп`як О.О.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 17 вересня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 (далі В/ч НОМЕР_1 ) щодо неврахування йому періоду навчання на військовій кафедрі у Харківському державному університеті радіоелектроніки до загальної вислуги років;

- зобов`язати В/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок загальної вислуги років ОСОБА_1 , враховуючи період навчання на військовій кафедрі у Харківському державному університеті радіоелектроніки з 01 вересня 1993 року по 31 серпня 1995 року до загальної вислуги років та здійснити перерахунок та виплату йому заборгованості з усіх видів грошового забезпечення, починаючи з 05 серпня 2019 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі № 380/3395/20 позов було задоволено. Визнано протиправними дії В/ч НОМЕР_1 щодо неврахування ОСОБА_1 періоду навчання у Харківському державному університеті радіоелектроніки до загальної вислуги років. Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок загальної вислуги років ОСОБА_1 , враховуючи період навчання у Харківському державному університеті радіоелектроніки з 01 вересня 1993 року по 31 серпня 1995 року, здійснити перерахунок його грошового забезпечення та виплатити недоотриману різницю грошового забезпечення, яка виникла внаслідок зарахування до загальної вислуги років періоду навчання у Харківському державному університеті радіоелектроніки з 01 вересня 1993 року по 31 серпня 1995 року.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що строк навчання позивача у Харківському державному університеті радіоелектроніки з 01 вересня 1993 року по 31 серпня 1995 року може бути зараховано у загальний строк військової служби, оскільки прирівнюється до проходженням військової служби.

У апеляційній скарзі В/ч просила скасувати рішення суду першої інстанції та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. У обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що початком військової служби слід вважати день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу та військовозобов`язаних. Початком проходження військової служби громадян, які проходять підготовку на посади офіцерського складу для проходження військової служби за контрактом і під час навчання змінюють статус студента на статус курсанта, є день їх призначення на посаду курсанта військового навчального підрозділу наказом керівника військового навчального підрозділу.

ОСОБА_1 під час навчання у Харківському державному університеті радіоелектроніки (далі ХДУРЕ), як і в період навчання на військовій кафедрі у ХДУРЕ з 01 вересня 1993 року по 31 серпня 1995 року, статус студента денної форми навчання на статус курсанта не змінював. Перед навчанням на військовій кафедрі у ХДУРЕ позивач військову присягу не приймав та контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах не укладав.

Військове звання по запасу «лейтенант» було присвоєне ОСОБА_1 лише через півроку після завершення військової підготовки наказом Міністра оборони України № 72 від 28 лютого 1996 року.

Суд першої інстанції проігнорував вимоги пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 19 серпня 1992 року № 490 «Про реформу системи військової освіти», яким передбачено, що обчислення строку служби студентам, які проходять військову підготовку за програмами офіцерів запасу, починається з дня підписання контракту.

Вважає рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу В/ч НОМЕР_1 позивач просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. При цьому звертає увагу апеляційного суду на те, що ОСОБА_1 після завершення навчання у ХДУРЕ (де навчався на військовій кафедрі) був скерований для продовження проходження військової служби у військову частину № НОМЕР_1 , де проходить службу по сьогоднішній день. Відтак у розумінні статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» період навчання ОСОБА_1 на військовій кафедрі ХДУРЕ з 01 вересня 1993 року по 31 серпня 1995 року є видом військової служби.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 05 серпня 1996 року по теперішній час проходить військову службу у В/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до архівної довідки від 14 грудня 2018 року №27/19-287 ОСОБА_1 навчався у Харківському державному технічному університеті радіоелектроніки (нині Харківський національний університет радіоелектроніки) з 01 вересня 1991 року (наказ №354-ст від 02 серпня 1991 року) до 01 серпня 1996 року (наказ 226-ст від 28 червня 1996 року) та пройшов повний курс військової підготовки з 01 вересня 1993 по 31 серпня 1995 року з ВОС - 491100. Наказом Міністра оборони України № 72 від 28 лютого 1996 року ОСОБА_1 присвоєно військове звання по запасу «лейтенант».

07 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до командира В/ч НОМЕР_1 з рапортом про долучення до його вислуги років повного курсу військової підготовки (ВОС-491100) з 1993 по 1995 навчальні роки під час здобуття вищої освіти у Харківському державному технічному університеті радіоелектроніки, у задоволенні якого йому було відмовлено за відсутністю правових підстав.

ОСОБА_1 відмову відповідача у задоволенні його рапорту вважав протиправною та звернувся за захистом своїх прав до адміністративного суду із позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

На переконання апеляційного суду, при вирішенні публічно-правового спору, що розглядається, застосуванню підлягають положення Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у редакції на час здобуття ОСОБА_1 вищої освіти у Харківському державному технічному університеті радіоелектроніки (далі - Закон № 2232-XI).

У частині 1 статті 2 Закону № 2232-XII передбачено вичерпний перелік видів військової служби, до яких відносилась:

строкова військова служба;

військова служба за контрактом на посадах солдатів і матросів, сержантів і старшин;

військова служба жінок за контрактом на посадах солдатів і матросів, сержантів і старшин, прапорщиків і мічманів та офіцерського складу;

військова служба за контрактом прапорщиків і мічманів;

військова служба за контрактом курсантів (слухачів) військово-навчальних закладів і студентів кафедр військової підготовки (факультетів військової підготовки, відділень військової підготовки) вищих цивільних навчальних закладів;

військова служба за контрактом офіцерського складу.

Таким чином, вказаними нормами передбачено два види проходження військової служби строкова військова служба і військова служба за контрактом.

Статтею 11 вказаного Закону регламентовано питання військової підготовки студентів (курсантів) вищих навчальних закладів.

Відповідно до частини 1 Закону № 2232-XII військову підготовку студентів (курсантів) вищих навчальних закладів (денної форми навчання): інститутів, академій, університетів та прирівняних до них інших вищих навчальних закладів за програмою офіцерів запасу проходять чоловіки віком до 27 років, придатні до військової служби за станом здоров`я, а військово-медичну підготовку - також жінки - студентки вищих медичних навчальних закладів.

Зарахування на кафедру військової підготовки (факультет військової підготовки, відділення військової підготовки) провадиться на добровільних умовах відповідно до особистих заяв на засадах, визначених контрактом.

Період військової підготовки зараховується як строкова військова служба.

Згідно із частиною 2 статті 11 Закону № 2232-XII студентам (курсантам), які пройшли повний курс військової підготовки за програмою офіцерів запасу і склали встановлені екзамени, присвоюється відповідне первісне військове звання офіцера.

Частиною 4 статті 11 Закону № 2232-XII встановлено, що перелік вищих навчальних закладів, в яких проводиться військова підготовка студентів (курсантів), порядок її проведення визначаються Кабінетом Міністрів України. Кафедри військової підготовки (факультети військової підготовки, відділення військової підготовки) є структурними підрозділами вищих навчальних закладів. Військова підготовка є одним з основних видів навчання і включається до навчальних планів вищих навчальних закладів як самостійна навчальна дисципліна.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 1992 року № 490 «Про реформу системи військової освіти» затверджено перелік вищих навчальних закладів, в яких здійснюватиметься військова підготовка студентів, у якому зазначено Харківський інститут радіоелектроніки (Харківський державний технічний університет радіоелектроніки), де навчався позивач.

Приписами частини 2 статті 25 Закону № 2232-XII передбачено, що курсантам, випускникам вищих військово-навчальних закладів і кафедр військової підготовки (факультетів військової підготовки, відділень військової підготовки), світських вищих навчальних закладів з рівнем підготовки бакалавра присвоюється первісне офіцерське звання молодшого лейтенанта, а з рівнем магістра - лейтенанта.

Відповідачем не заперечується того, що наказом Міністра оборони України № 72 від 28 лютого 1996 року ОСОБА_1 присвоєно військове звання по запасу «лейтенант».

На підставі наведеного апеляційний суд дійшов переконання, що період військової підготовки позивача у Харківському державному технічному університеті радіоелектроніки зараховується як строкова військова служба, а отже підпадає під перелік видів військової служби, зазначений у частині 1 статті 2 Закону № 2232-XII.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі № 380/3395/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
Н. М. Судова-Хомюк