Справа № 642/5055/20
Суддя: Грінчук О. П.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"30" листопада 2020 р.
Справа № 642/5055/20
Провадження № 2-а/642/71/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - Грінчук О.П.,

за участю секретаря судового засідання - Мотора В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в мХаркові справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській обл. Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії ЕАМ №3174956 від 22.09.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу; визнання дій інспектора неправомірними, вказуючи, що 22.09.2020 близько 11-23 год. він керував т.з. по вул. Конєві, 21, в м.Харкові, та, зі слів інспектора, не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 напрямок руху по смугах та зі смуги, яка вказує рух тільки ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4. ґ ПДР, за що інспектором роти №3 бат. №4 УПП в Харківській обл. ДПП лейтенантом поліції Друк Д.М. винесено постанову серії ЕАМ №3174956 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Позивач вважає таку постанову незаконною та необгрунтованою, а дії поліцейського неправомірними, оскільки п. 8.4 ґ ПДР не встановлює заборон чи зобов`язань для водіїв щодо вчинення будь-яких дій. Тобто цей пункт лише встановлює різновид знаків. Крім того, будь якої підготовки до розгляду справи інспектор не здійснив, правопорушення начебто вчинено 22.09.2020 об 11-23 год., а постанова вже винесена в 11.26 год., тобто за три хвилини. Інспектор таким чином порушив його права згідно ст. 268 КУпАП, а саме не дав можливості скористатись правовою допомогою, ознаймитись з матеріалами справи та доказами вчинення правопорушення, ігнорував його неодноразові клопотання забезпечити інспектором дотримання його пав згідно ст. 268 КУпАП, не врахував та не надав оцінку його усним поясненням, не надав можливості надати свої докази. Зазначив, що він помилково розписався в графі ознайомлення з правами, однак такого знайомлення не було. Крім того, постанова не містить жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, а тому просить її скасувати, а дії інспектора при розгляді справи визнати неправомірними.

Ухвалою суду від 07.10.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.

20.10.2020 після усунення позивачем недоліків позовної заяви провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просять суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв чи клопотань до суду не надавав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних доказів у відсутність осіб, що не з`явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, встановив наступне.

Відповідно до ст.9 КАС України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.7 КАС України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Судом встановлено, що 22.09.2020 інспектором роти №3 бат. №4 УПП в Харківській обл. ДПП лейтенантом поліції Друк Д.М. винесено постанову серії ЕАМ №3174956 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, 22.09.2020 об 11-23 год. в м.Харкові, вул. Конєва, 21, водій ОСОБА_1 , керуючи т.з., не виконав вимоги п. 5.16 напрямок руху по смугах та зі смуги, яка вказує рух тільки ліворуч, здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4. ґ ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. До ОСОБА_2 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн.

Відповідно до п. 8.4 (ґ) Правил дорожнього руху України, дорожні знаки поділяються на групи: інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП настає в тому числі за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

В силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею ч.1 ст. 72 КАС України, ст. 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями частини 1 статті 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Також, згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях цього Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Однак, відеозапис події та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та фіксація вчинення ОСОБА_1 порушення п. 8.4. ґ ПДР України в матеріалах справи відсутні, в судове засідання відповідачем не надані.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте, в постанові, що оскаржується, в графі «до постанови додаються» не зазначено жодного доказу, на підставі якого інспектором було прийняте рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення.

Суд звертає увагу, що відповідач жодним чином не був позбавлений можливості надавати докази, у тому числі й відеозапис подій, що мали місце 22.09.2020, на підтвердження вини позивача у вчиненні вищезазначеного правопорушення, проте таким правом не скористався.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Жодних доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 порушення п. 8.4. ґ ПДР відповідачем не надано та судом не встановлено.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що факт порушення п. 8.4. ґ ПДР не підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач заперечив вчинення правопорушення, тоді як відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень у спірних відносинах, не надав доказів правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п. 8.4. ґ ПДР.

Отже, у суду відсутні беззаперечні підстави для висновку, що ОСОБА_1 було порушено п. 8.4. ґ ПДР, у зв`язку з чим, з огляду на норми ч.2 ст.77 КАС України, та наявність обставин на які посилається позивач у своєму позові, неможливо стверджувати про наявність у діях останнього складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Законодавчі норми, заперечення позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення дають підстави вважати, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення та спростувати позицію позивача, однак доказів того, що позивач порушив Правила дорожнього руху, зокрема, пояснень свідків, інформації з технічних засобів, відповідачем до постанови не долучено та до суду не надано.

Суд звертає увагу, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а лише тільки вказує на нього. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови та факту порушення позивачем п. 8.4. ґ ПДР України, відтак і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Вимога позивача про визнання протиправними дії відповідача при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає, оскільки змістом статті 286 КАС України не передбачено право суду визнавати дії суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності неправомірними.

Враховуючи правову позицію, викладену 18 березня 2020 року в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 543/775/17, у зв`язку з задоволенням позову, з ДПП слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 72, 77, 94, 241-247, 250-251, 268-272, 286, 295 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській обл. Департаменту патрульної поліції про визнання дій неправомірними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАМ №3174956 від 22.09.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення в сумі 255,00 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

В задоволенні іншої вимоги - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, згідно ч.4 ст. 286 КАС України.

Головуючий