Справа № 300/3369/20
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"30" листопада 2020 р. справа № 300/3369/20
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса № 4915 від 28.03.2018, -
В С Т А Н О В И В:
Акціонерне товариство Альфа - Банк, в інтересах якого діє адвокат Гаполяк О.В., 19.11.2020 звернулось до адміністративного суду із заявою про заміну стягувача - АТ Укрсоцбанк у виконавчому написі нотаріуса № 4915 від 28.03.2018 на його правонаступника АТ Альфа Банк, яка мотивована проведенням реорганізації АТ Укрсоцбанк шляхом приєднання до АТ Альфа Банк.
Представник АТ Укрсоцбанк, АТ Альфа - Банк та боржник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.
Відповідно до частини 2 статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина 4 статті 229 цього Кодексу).
За таких обставин, суд вважає за необхідне вирішити питання про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса № 4915 від 28.03.2018 за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Розглянувши матеріали заяви, суд зазначає наступне.
Заміну сторони виконавчого провадження, а також заміну стягувача та/або боржника у виконавчому провадженні та виконавчому листі врегульовано статтею 379 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч.4 ст.379 КАС України).
Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 34 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 №425-XII (далі Закон №425-XII), вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія.
Згідно зі статтею 87 Закону №425-XII, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів.
Відповідно до положень статті 88 Закону №425-XII, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.
Статтею 90 Закону № 425-XII визначено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
У силу вимог пункту 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, таких виконавчих документів як виконавчі написи нотаріуса.
Виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він має бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріального документа.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду.
Відповідно до пункту 2 глави 16 Порядку №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Згідно з пп.3.1 п. 3 глави 16 Порядку №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.
Відповідно до пп.7.2 п.7 глави 16 Порядку №296/5, при кожному наступному вчиненні виконавчого напису за одним і тим самим зобов`язанням повторне подання копії документа, що встановлює заборгованість, не вимагається. У цих випадках нотаріус вимагає подання двох примірників витягу з особового рахунку та оригіналу зобов`язання.
Таким чином, Порядком №296/5 передбачено наступне вчинення виконавчого напису нотаріуса за одним і тим самим зобов`язанням. Відтак, заявник не позбавлений права на заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса шляхом звернення до нотаріуса, який видав виконавчий напис за вказаним зобов`язанням.
Суд зазначає, що виконавчі листи та виконавчі написи нотаріуса є різними видами виконавчих документів.
При цьому, нормами КАС України не передбачено повноважень суду здійснювати заміну сторони у виконавчому написі нотаріуса, встановлювати за особою право та статус стягувача на пред`явлення виконавчого напису нотаріуса до примусового виконання. Отже, застосувати аналогію права до інституту заміни сторін у виконавчому написі нотаріуса із заміною сторони у виконавчому листі не можливо, оскільки виконавчий напис не має преюдиційної сили для суду.
Суд зазначає, що положення КАС України дають суду повноваження, зокрема, щодо розгляду питань про заміну сторони боржника або стягувача виключно у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. При цьому, КАС України не врегульовано порядок заміни боржника або стягувача у виконавчому написі нотаріуса, а тому суд позбавлений повноважень замінити сторону у зазначеному виконавчому написі.
При цьому, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, суд відповідно до положень статті 379 КАС України має повноваження замінити сторону такого виконавчого провадження.
Таким чином, законодавець визначив, що адміністративний суд може замінити сторону виконавчого провадження тільки в межах виконавчого провадження. Вказане положення узгоджується зі статтею 90 Закону №425-XII, де зазначено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".
Суд зазначає, що заявником не наведено у заяві та не надано доказів існування відкритого виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса або виконавчого листа про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості за кредитним договором від 13.12.2007 № 97-32/350 в сумі 455911,02 гривень.
Окрім того, суд не приймає до уваги посилання заявника на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 826/7941/17, оскільки в цій справі предметом перевірки була юрисдикція спору щодо заміни сторони у відкритому виконавчому провадженні, а предметом розгляду в даній справі є інші правовідносини - заява про заміну сторони у виконавчому написі нотаріуса.
Таким чином, заява про заміну стягувача у виконавчому написі правонаступником є безпідставною та необґрунтованою, внаслідок чого, до задоволення не підлягає.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 248, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса № 4915 від 28.03.2018 - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суддя Микитюк Р.В.