Справа № 140/16288/20
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

30 листопада 2020 року ЛуцькСправа № 140/16288/20

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Димарчук Т.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача суб`єкт оціночної діяльності ПГОІ «Центр економіко-правового забезпечення», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк», про визнання неправомірними дій щодо оцінки майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся в суд з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - суб`єкт оціночної діяльності ПГОІ «Центр економіко-правового забезпечення», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк», про: визнання неправомірною прийняту Першим відділом державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), як замовником та виконану суб`єктом оціночної діяльності ПГОІ «Центр економіко-правового забезпечення» ОСОБА_2 , як виконавцем у виконавчому провадженні ВП № 50538221 від 18.03.2016, оцінку належних ОСОБА_3 приміщення (павільйону), торгового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ціною 180 095 грн; визнання неправомірною прийняту Першим відділом державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), як замовником та виконану суб`єктом оціночної діяльності ПГОІ «Центр економіко-правового забезпечення» ОСОБА_2 , як виконавцем у виконавчому провадженні ВП № 50538221 від 18.03.2016, оцінку належних ОСОБА_3 приміщення (павільйону), торгового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за ціною 190 378 грн.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

У відкритті провадження в даній адміністративній справі слід відмовити з таких підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (пункт 1 частини першої статті 4 КАС України).

За змістом пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом (пункт 2 частини першої статті 3 Закону України Про виконавче провадження).

Згідно з частиною другою статті 74 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною першою статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною першою статті 448 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до змісту прохальної частини позовної заяви позивач просить визнати неправомірними прийняті Першим відділом державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), як замовником та виконані суб`єктом оціночної діяльності ПГОІ «Центр економіко-правового забезпечення» ОСОБА_2 , як виконавцем у виконавчому провадженні ВП № 50538221 від 18.03.2016, оцінку належних ОСОБА_3 приміщень (павільйонів).

Разом з тим, з додатків, поданих до позовної заяви вбачається, що дії вчинені відповідачем (які оскаржуються позивачем), вчинялись у зв`язку із виконанням виконавчого листа №161/7834/15 ц виданого 11.10.2015 у цивільній справі про стягнення солідарно з ТзОВ «Альфа Преміал» та ОСОБА_1 (боржника) на користь ПАТ «Златобанк» заборгованості в сумі 78921, 44 грн та 264426, 34 грн.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень по справі №161/7834/15ц та згідно з додатками поданими до позовної заяви по цій справі, форма судочинства - цивільне провадження.

За таких обставин, враховуючи суть спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_1 (позивач) звернувся в суд та оскаржує дії Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) з виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області у цивільній справі №161/7834/15ц, тому дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а повинна розглядатись за правилами цивільного судочинства Луцьким міськрайонним судом Волинської області.

За практикою Європейського суду з прав людини рішення у справі Сокуренко і Стригун проти України суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, у відкритті провадження в адміністративній справі належить відмовити та роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 170, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача суб`єкт оціночної діяльності ПГОІ «Центр економіко-правового забезпечення», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк», про визнання неправомірними дій щодо оцінки майна, відмовити.

Роз`яснити позивачу, що даний спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства Луцьким міськрайонним судом Волинської області, а також, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, а копію позовної заяви залишити в суді.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.М. Димарчук