Справа № 640/19672/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

27 листопада 2020 року м. Київ№ 640/19672/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Українські поліметали» та ОСОБА_2 , про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Українські поліметали» та ОСОБА_2 , у якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ з особового складу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 03.08.2020 № 145-п «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- визнати незаконним та скасувати наказ з особового складу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 03.08.2020 № 146-п «Про покладення виконання обов`язків генерального директора»;

- поновити на роботі ОСОБА_1 на посаді виконуючого обов`язки генерального директора акціонерного товариства «Державного акціонерного товариства «Українські поліметали»;

- стягнути з Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі на посаді виконуючого обов`язки генерального директора акціонерного товариства «Державного акціонерного товариства «Українські поліметали» та стягнення з Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.09.2020 відкрито спрощене провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

13.10.2020 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

На обґрунтування заявленого клопотання представник відповідача зазначив, що в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України посада виконуючого обов`язки генерального директора акціонерного товариства «Державного акціонерного товариства «Українські поліметали», яку обіймав позивач, не відноситься до посад публічної служби. У зв`язку з цим даний спір не є адміністративним, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Вирішуючи питання щодо заявленого клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Абзацом 2 пункту 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у цьому Кодексі термін публічно - правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Під суб`єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 20.01.2020 № 17-п призначено ОСОБА_1 виконувачем обов`язків генерального директора акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Українські поліметали» з 31.01.2020 до призначення керівника цього товариства в установленому законодавством порядку.

Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 03.08.2020 № 145-п звільнено ОСОБА_1 - виконувача обов`язків генерального директора акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Українські поліметали» 03.08.2020 на підставі доповідної записки директора департаменту фінансово-господарської діяльності, головного бухгалтера ОСОБА_3 від 31.07.2020 та п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Пунктом 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Наведене свідчить, що будь-яка державна служба є публічною службою. Базовим (загальним) законом, що регулює суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу, є Закон України «Про державну службу».

Відповідно до Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Державна служба характеризується тим, що: а) здійснюється на державних посадах у державних органах або їх апаратах; б) має своєю метою реалізацію завдань і функцій держави; в) регламентується Законом України «Про державну службу» та іншими спеціальними законами; г) характеризується особливістю вступу на державну службу, її проходженням, припиненням службових відносин; ґ) пов`язана з присвоєнням рангів, чинів, спеціальних і військових звань; д) характеризується безпартійністю або політичною нейтральністю державних службовців; е) оплачується за рахунок державного бюджету.

З урахуванням вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що посада позивача не відноситься до публічної служби, оскільки не пов`язана з діяльністю на державних політичних посадах, професійною діяльністю суддів, прокурорів, військовою службою, альтернативною (невійськовою) службою, дипломатичною службою, іншою державною службою, службою в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Крім того, посада виконувача обов`язків генерального директора акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Українські поліметали» не є посадою державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень, а робота на ній не належить до службової (публічної) діяльності.

Наявність у спірних правовідносинах відповідача - Міністерства розвитку, торгівлі та сільського господарства України не змінює правову природу спірних правовідносин та не робить спір публічно-правовим, оскільки позивач не проходив публічну службу, а в спірних правовідносинах Міністерство розвитку, торгівлі та сільського господарства України відносно нього не виконує функцій суб`єкта владних повноважень, а фактично є роботодавцем у трудових відносинах.

Отже, оскільки робота ОСОБА_1 на посаді виконувача обов`язків генерального директора акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Українські поліметали» не є публічною службою, у даній справі відсутній спір з приводу прийняття громадян на публічну службу та її проходження.

Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Відповідно до статті 3 цього Кодексу законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Велика Палата Верховного Суду при вирішенні справи № 205/4196/18 за позовом звільненого з посади директора ДП «Дніпровський електровозобудівний завод» до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у своїй постанові від 15.09.2020 зробила наступні висновки щодо застосування норм права.

"53. До юрисдикції господарського суду за пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України належать спори, в яких позивач, відсторонений від посади керівника юридичної особи (її виконавчого органу), або позивач, повноваження якого як керівника юридичної особи (її виконавчого органу) припинені за частиною третьою статті 99 ЦК України, пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України, оспорює законність дій органу управління юридичної особи (загальних зборів, наглядової ради) з такого відсторонення або звільнення (припинення повноважень).

54. За правилами цивільного судочинства треба розглядати спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору (контракту) з підстав, передбачених КЗпП України, крім такого розірвання за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України."

Правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду при вирішенні справи № 205/4196/18 вказує на те, що з огляду на те, що позивач оскаржує його звільнення з посади директора за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, а не за пунктом 5 частини першої статті 41 цього кодексу, спір належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

Таким чином у будь-якому випадку наявність трудового спору з керівником державного підприємства з приводу його звільнення чи відсторонення від посади виключає можливість вирішення цього спору адміністративним судом.

Ураховуючи суть спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що цей спір не є публічно-правовим і не належить до юрисдикції адміністративних судів, а стосується трудових відносин і має вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Ураховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про задоволення клопотання Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про закриття провадження у даній справі.

Керуючись статтями 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про закриття провадження у справі задовольнити.

2. Закрити провадження в адміністративній справі № 640/19672/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

3. Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

4. Ухвалу про закриття провадження у справі надіслати (видати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Т.П. Балась