Справа № 826/302/14
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/302/14 Суддя (судді) першої інстанції: Огурцов О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2020 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 14.08.2020) у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю "Ферко" про скасування податкового повідомлення-рішення № від 30.12.2013,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників про скасування податкового повідомлення-рішення від 30.12.2013 №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2014, яку ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014 залишено без змін, позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.08.2017 касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.03.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2014 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2020 року позов товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує посиланням на висновки викладені в актах про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента позивача та на відсутність у такого реальної можливості виконати зобов`язання за правочинами укладеними з позивачем.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, зареєстрований 23.11.2020 року за вх. № 45569, відповідно до якого позивачем щодо задоволення вимог апеляційної скарги заперечено.

Також, до Шостого апеляційного адміністративного суду від третьої особи надійшли письмові пояснення щодо апеляційної скарги, де третьою особою зазначається про реальність правочинів укладених з позивачем у перевіряємий період.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Міжрегіональним головним управлінням Міндоходів - Центральним офісом з обслуговування великих платників проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з товариством з обмеженою відповідальністю "Ферко" за період з 01.01.2012 по 31.12.2012. За результатами перевірки складено акт від 19.12.2013 №1480/40-50/20010397 (надалі - акт перевірки).

Проведеною перевіркою встановлено допущення позивачем порушень податкового законодавства, а саме:

- пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, товариством до складу валових витрат включено витрати, які не спричиняють реального настання правових наслідків, в результаті чого підприємством завищено витрати на загальну суму 10301224,00 грн, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 2163257,00 грн.

На підставі зазначеного акту 30.12.2013 року винесено податкове повідомлення - рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 3244885,50 грн., з яких 2163257,00 грн. за основним платежем, та 1081628,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Згідно з пунктом 135.1 статті 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Положеннями підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до пункту 137.1 статті 137 Податкового кодексу України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Підпунктом 138.1 статті 138 Податкового кодексу України встановлено, що витрати, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов`язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

У відповідності до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з частинами першої - третьою ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, необхідними умовами для формування витрат є факт отримання послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків, та наявність зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкової накладної.

З огляду на викладене, на переконання суду, в межах даних правовідносин повинні були бути досліджені первинні документи (в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»), які у своїй сукупності можуть свідчити та підтверджувати використання позивачем придбаних товарів та послуг для цілей, що прямо пов`язані з господарською діяльністю платника податку.

Як вбачається з матерів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, висновки податкового органу щодо заниження зобов`язання з податку на прибуток обґрунтовано не підтвердженням існування у контрагента позивача можливості виконати свої зобов`язання за правочинами укладеним з позивачем.

Відповідно до наданих доказів у перевіряє мий період між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Ферко" укладено ряд договорів поставки ріпаку та насіння соняшнику, а сам:

- договір № CVP28062 від 05.03.2012, за яким поставлено позивачу 94,623 т. ріпаку для харчових цілей урожаю 2011 року українського походження на загальну суму без ПДВ 411610,05 грн. Поставка товару відбувалася на елеваторі Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Врадіївський елеватор". Факт постачання товару за даним договором підтверджується податковою накладною № 15 від 05.03.2012, видатковою накладною № 61 від 05,03.2012, рахунком-фактурою №55 від 05.03.2012, складськими квитанціями № АУ172950 від 05.03.2012 р. та № АУ172957 від 05.03.2012;

- договір № CVP 28803 від 16.03.2012, за яким поставлено позивачу 935,262 т. ріпаку для харчових цілей урожаю 2011 року українського походження на загальну суму без ПДВ 4 208 679,00 грн. Поставка товару відбувалася на елеваторі Публічне акціонерне товариство "Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів". Факт постачання товару за даним договором підтверджується податковою накладною № 56 від 16.03.2012, видатковою накладною № 118 від 16.03.2012, рахунком-фактурою №99 від 16.03.2012, складськими квитанціями № АУ675788 від 16.03.2012 та № АУ841145 від 16.03.2012;

- договір № CVP 29144 від 21.03.2012, за яким поставлено позивачу 163,9 т. ріпаку для харчових цілей урожаю 2011 року українського походження на загальну суму без ПДВ 724 438,00 грн. Поставка товару відбувалася на елеваторі Публічне акціонерне товариство "Білгород-Дністровський комбінат хлібопродуктів". Факт постачання товару за даним договором підтверджується податковою накладною № 85 від 22.03.2012,видатковою накладною № 147 від 22.03.2012, рахунком-фактурою №125 від 22.03.2012, складською квитанцією № АУ971048 від 22.03.2012;

- договір № CVP 34936 від 30.08.2012, за яким поставлено позивачу 118,124 т. ріпаку для харчових цілей урожаю 2011 року українського походження на загальну суму без ПДВ 533 920,48 грн. Поставка товару відбувалася на елеваторі Державне підприємство "Радивилівський комбінат хлібопродуктів". Факт постачання товару за даним договором підтверджується податковою накладною № 206 від 31.08.2012, видатковою накладною № 1043 від 31.08.2012, рахунком-фактурою №842 від 31.08.2012, складською квитанцією № АФ103224 від 31.08.2012;

- договір № CVP 40631 від 22.11.2012, за яким поставлено позивачу 280,98 т. насіння сої урожаю 2012 року на загальну суму без ГІДВ 1 006 536,86 грн. Поставка товару відбувалася на умовах DAP на ТОВ Зерновий термінал "УкрКазекспортастик", шляхом залучення Третьою особою експедиторської компанії ТОВ "ТЕК Транско". Факт постачання товару за даним договором підтверджується податковими накладними № 105 від 22,11.2012, № 183 від 27.11.2012, №198 від 29.11.2012, видатковими накладними № 1728 від 22.11.2012, №1806 від 27.11.2012, № 1825 від 29.11.2012, рахунками-фактурами №128 від 22.11.2012, № 1424 від 27.11.2012, № 1439 від 29.11.2012, ТТН № 411794 від 20.11.2012 № 411795 від 20.11.2012, № 411796 від 20.11.2012, №411726 від 20.11.2012, № 596624 від 20.11.2012, № 155464 від 20.11.2012, № 155465 від 20.11.2012, № 155466 від 20.11.2012;

- договір № CVP 40965 від 29.11.2012, за яким поставлено позивачу 173,11 т. насіння сої урожаю 2012 року на загальну суму без ПДВ 641 949,58 грн. Поставка товару відбувалася на умовах DAP на ТОВ Зерновий термінал "УкрКазекспортастик", шляхом залучення третьою особою експедиторської компанії ТОВ "ТЕК Транско". Факт постачання товару за даним договором підтверджується податковою накладною № 199 від 29.11.2012, видатковою накладною № 1826 від 29.11.2012, рахунком-фактурою №1440 від 29.11.2012, товарно - транспортними накладними №155467 від 28.11.2012, № 155468 від 28.11.2012, № 155469 від 28.11.2012, № 411797 від 28.11.2012, № 411798 від 28.11.2012;

- договір № CVP 41005 від 30.11.2012, за яким поставлено позивачу 98,34 т. насіння сої урожаю 2012 року на загальну суму без ПДВ 367 136,00 грн. Поставка товару відбувалася на умовах DAP до ТОВ Зерновий термінал "УкрКазекспортастик", шляхом залучення третьою особою експедиторської компанії ТОВ "ТЕК Транско". Факт постачання товару за даним договором підтверджується податковою накладною № 10 від 03.12.2012, видатковою накладною № 1858 від 03.12.2012, рахунком-фактурою №1459 від 03.12.2012. На підтвердження факту постачання товару на зерновий термінал, експедиторською компанією були складені наступні товарно - транспортні накладні: № 596578 від 02.12.2012, № 596538 від 02.12.2012, № 596579 від 02.12.2012;

- договір № CVP 41073 від 03.12.2012, за яким поставлено позивачу 229,88 т. насіння сої урожаю 2012 року на загальну суму без ПДВ 858 218,67 грн. Поставка товару відбувалася на умовах DAP на ТОВ Зерновий термінал "УкрКазекспортастик", шляхом залучення третьою особою експедиторської компанії ТОВ "ТЕК Транско". Факт постачання товару за даним договором підтверджується податковою накладною № 11 від 03.12.2012, видатковою накладною № 1923 від 03.12.2012, рахунком-фактурою №1460 від 03.012.2012. На підтвердження факту постачання товару на зерновий термінал, експедиторською компанією були складені наступні товарно - транспортні накладні: № 596580 від 02.12.2012, № 596581 від 02.12.2012, № 596582 від 02.12.2012, № 596583 від 02.12.2012, № 596584 від 02.12.2012, № 596585 від 02.12.2012, № 596586 від 02.12.2012, № 596587 від 02.12.2012;

- договір № CVP 41271 від 06.12.2012, за яким поставлено позивачу 63,06 т. насіння сої урожаю 2012 року на загальну суму без ПДВ 235 424,00 грн. Поставка товару відбувалася на умовах DAP на ТОВ Зерновий термінал "УкрКазекспортастик", шляхом залучення третьою особою експедиторської компанії ТОВ "ТЕК Транско". Факт постачання товару за даним договором підтверджується податковою накладною № 43 від 06.12.2012, видатковою накладною № 2023 від 06.12.2012, рахунком-фактурою №1482 від 06.12.2012. На підтвердження факту постачання товару на зерновий термінал, експедиторською компанією були складені наступні товарно - транспортні накладні: № 601377 від 06.12.2012, № 601378 від 06.12.2012;

- за договором № CVP 41315 від 07.12.2012, за яким поставлено позивачу 129,76 т. насіння сої урожаю 2012 року на загальну суму без ПДВ 484 437,33 грн. Поставка товару відбувалася на умовах DAP на ТОВ Зерновий термінал "УкрКазекспортастик", шляхом залучення третьою особою експедиторської компанії ТОВ "ТЕК Транско". Факт постачання товару за даним договором підтверджується податковою накладною № 45 від 07.12.2012, видатковою накладною № 2037 від 07.12.2012, рахунком-фактурою №135 від 07.12.2012. На підтвердження факту постачання товару на зерновий термінал, експедиторською компанією були складені наступні товарно - транспортні накладні: № 262627 від 06.12.2012, № 262637 від 06.12.2012, № 155470 від 06.12.2012, № 262628 від 06.12.2012;

- договір № CVP 41494 від 11.12.2012, за яким поставлено позивачу 222.02 т. насіння сої урожаю 2012 року на загальну суму без ПДВ 828 874,67 грн. Поставка товару відбувалася на умовах DAP на ТОВ Зерновий термінал "УкрКазекспортастик", шляхом залучення третьою особою експедиторської компанії ТОВ "ТЕК Транско". Факт постачання товару за даним договором підтверджується податковою накладною № 76 від 11.12.2012, видатковою накладною № 2073 від 11.12.2012, рахунком-фактурою №1522 від 11.12.2012. На підтвердження факту постачання товару на зерновий термінал, експедиторською компанією були складені наступні товарно - транспортні накладні: № 601688 від 10.12.2012, № 601689 від 10.12.2012, № 601690 від 10.12.2012, № 601688 від 10.12.2012, № 601691 від 10.12.2012, № 601692 від 10.12.2012, № 596592 від 10.12.2012, № 596594 від 10.12.2012;

- договір № CVP 41701 від 19.12.2012, за яким поставлено позивачу 192.3 т. насіння сої урожаю 2012 року на загальну суму без ПДВ 729 137,50 грн. Поставка товару відбувалася на умовах DAP на ТОВ Зерновий термінал "УкрКазекспортастик", шляхом залучення третьою особою експедиторської компанії ТОВ "ТЕК Транско". Факт постачання товару за даним договором підтверджується податковою накладною № 108 від 18.12.2012, видатковою накладною № 2143 від 18.12.2012, рахунком-фактурою №1550 від 18.12.2012. На підтвердження факту постачання товару на зерновий термінал, експедиторською компанією були складені наступні товарно - транспортні накладні: № 644220 від 18.12.2012, № 157122 від 18.12.2012, № 644222 від 18.12.2012, № 644223 від 18.12.2012, № 596599 від 18.12.2012, № 411799 від 18.12.2012;

- договір № CVP 41725 від 19.12.2012, за яким було поставлено позивачу 522,06 т. насіння сої урожаю 2012 року на загальну суму без ПДВ 2 325 323 грн. Поставка товару відбувалася на умовах DAP на ТОВ Зерновий термінал "УкрКазекспортастик", шляхом залучення третьою особою експедиторської компанії ТОВ "ТЕК Транско". Факт постачання товару за даним договором підтверджується податковими накладними № 119 від 19.12.2012, № 144 від 23.12.2012, № 134 від 20.12.2012, видатковими накладними № 2154 від 19.12.2012, № 2177 від 23.12.2012, № 2168 від 20.12.2012, рахунками-фактурами №1562 від 19.12.2012, № 1567 від 20.12.2012, № 1575 від 23.12.2012. На підтвердження факту постачання товару на зерновий термінал, експедиторською компанією були складені наступні товарно - транспортні накладні: № 599307 від 18.12.2012, № 601334 від 18.12.2012, № 601335 від 18.12.2012, № 601474 від 18.12.2012, № 596595 від 18.12.2012, № 596597 від 18.12.2012, № 601475 від 18.12.2012, № 155791 від 18.12.2012, № 155792 від 18.12.2012, № 644206 від 18.12.2012, № 601309 від 18.12.2012, № 601310 від 18.12.2012, № 596598 від 18.12.2012, № 649591 від 18.12.2012, № 649587 від 18.12.2012, № 596596 від 18.12.2012, №649590 від 18.12.2012;

- договір № CVP 41828 від 24.12.2012, за яким поставлено позивачу 86,86 т. насіння сої урожаю 2012 року на загальну суму без ПДВ 318 486,67 грн. Поставка товару відбувалася на умовах DAP на ТОВ Зерновий термінал "УкрКазекспортастик", шляхом залучення третьою особою експедиторської компанії ТОВ "ТЕК Транско". Факт постачання товару за даним договором підтверджується податковою накладною № 145 від 23.12.2012, видатковою накладною № 2178 від 23.12.2012, рахунком-фактурою № 1577 від 23.12.2012. На підтвердження факту постачання товару на зерновий термінал, експедиторською компанією були складені наступні товарно - транспортні накладні: № 601308 від 21.12.2012, № 601307 від 23.12.2012, № 649588 від 22.12.2012;

- договір № CVP 42006 від 27.12.2012, за яким поставлено позивачу 327,14 т. насіння сої урожаю 2012 року на загальну суму без ПДВ 1 488 487 грн. Поставка товару відбувалася на умовах DAP на ТОВ Зерновий термінал "УкрКазекспортастик", шляхом залучення третьою особою експедиторської компанії ТОВ "ТЕК Транско". Факт постачання товару за даним договором підтверджується податковою накладною № 197 від 27.12.2012, видатковою накладною № 2227 від 27.12.2012, рахунком-фактурою № 1613 від 27.12.2012. На підтвердження факту постачання товару на зерновий термінал, експедиторською компанією були складені наступні товарно - транспортні накладні: № 262743 від 26.12.2012, № 262740 від 26.12.2012, № 262739 від 26.12.2012, № 649589 від 22.12.2012, № 649584 від 22.12.2012, № 599317 від 27.12.2012, № 262745 від 26.12.2012, № 262741 від 26.12.2012, № 262742 від 26.12.2012, № 649585 від 26.12.2012.

Факт оплати поставленого товару підтверджується наявною в матеріалах справи копією банківської довідки від 03.12.2013 № 01/ЛК.

Також, на підтвердження фактичного існування фінансово - господарських правовідносин з товариством з обмеженою відповідальністю "Ферко" позивачем до матеріалів справи копії наданих Держаним підприємством "Радивилівський комбінат хлібопродуктів" аркушів книги № 2 кількісно - якісного обліку хлібопродуктів по ріпаку складу - елеватору за 2012 рік, звіту про рух ріпаку за серпень 2012 року, сторінок журналу зважування по елеватору за вересень 2012 року, наданих ПАТ "Білгород - Дніпровський комбінат хлібопродуктів" карток аналізу зерна, книг кількісно - якісного обліку хлібопродуктів.

Крім того, в підтвердження подальшого використання у власній господарській діяльності придбаного у товариства з обмеженою відповідальністю "Ферко" товару , позивачем до матеріалів справи додано копії ВМД 500060703/2012/604850 від 31.10.2012, ВМД № 500060703/2012/604851 від 31.10.2012, № 508040000/2013/000387 від 01.02.2013, №508040000/2012/004775 від 30.12.2012, №500040403/2012/00078 від 29.02.2012, №123020000/2012/000276 від 24.02.2012, №500060704/2012/002475 від 11.05.2012, повідомлень банку про перерахування коштів від 30.10.2012, від 08.02.2013, від 28.12.2012, від 23.03.2012, 28.02.2012, від 15.05.2012, від 23.12.2011, від 23.12.2011, звіту з переробки соняшнику, витягів з реєстрів складських документів на зерно, договору 20121017/1-хк від 07.11.2012, контрактів №CVS28693 FP7340600 від 15.03.2013 з додатком № 1, № CVS28125 ВМР204300 від 19.01.2012 з додатком № 1, № CVS23714 ВМР200900 від 16.11.2011, № CVS36688 F604900 від 18.09.2012 з додатками № 1 та № 2, № CVS39774 від 06.11.2012 з додатком № 1, № CVS26741 РРР021500 від 10.02.2012 з додатком № 1, № CVS41133 від 05.12.2012 з додатками № 1, 2, 3, № CVS41133 від 05.12.2012 з додатками № 1, 2, 3, від 29.05.2013 № СVS 46808.

Також факт настання реальних наслідків за правочинами укладеними позивачем з товариством з обмеженою відповідальністю "Ферко" останнім до суду надано письмові пояснення, згідно яких товариством підтверджується факт існування фінансово - господарських відповідним з позивачем.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо настання реальних наслідків за правочинами укладеними між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Ферко".

Щодо доводів податкового органу, викладених апеляційній скарзі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так зокрема, апелянтом зазначено, що ТОВ "Ферко" не мало реальної можливості виконати зобов`язання за правочинами укладеними з позивачем, оскільки у товариства відсутні виробничі, технічні та інші можливості, що зокрема підтверджується відомостями викладеними в акті від 13.11.2013 №1854/2659-22-01/31681342 "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб`єкта господарювання ТОВ "Ферко" щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.01.2012 року по 30.09.2013 року".

Слід зауважити, що зазначені доводи податкового органу за своїм змістом є ідентичними як з обставинами викладеними в акті перевірки так і у письмових відзивах на позов.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.04.2019 у справі справа №826/941/14 (адміністративне провадження №К/9901/4188/18), тобто рішенням суду яке набрало законної сили, встановлено, що акт від 13.11.2013 №1854/2659-22-01/31681342 "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб`єкта господарювання ТОВ "Ферко" щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.01.2012 року по 30.09.2013 року" не дає підстав вважати, що договори, укладені між Товариством та ТОВ "Ферко" мали безтоварний характер, а їх діяльність була фіктивною.

Необґрунтованість посилань відповідача на акт від 13.09.2013 № 950/22.8-15/31681342 "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Ферко" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово - господарських взаємовідносин з ТОВ "К-В-С" та подальшої реалізації придбаних у ТОВ "В-К-С" товарно - матеріальних цінностей (далі - ТМЦ) за період з 01.11.2012 по 31.07.2013; з ТОВ "ВЕРНОН ШИППІНГ" та подальшої реалізації придбаних у ТОВ "ВЕРНОН ШИППІНГ" ТМЦ за період з 01.01.2012 по 31.07.2013" зумовлюється тим, що відповідачем не надано суду доказів та не наведено обґрунтувань на підтвердження того, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Ферко" було поставлено позивачу товар отриманий від ТОВ "В-К-С", ТОВ "ВЕРНОН ШИППІНГ", у той час, як фінансово - господарські взаємовідносини між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ферко" під час проведення перевірки за результатами якої складено зазначений акт не досліджувались.

Також безпідставними є посилання апелянта на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно ТОВ "Ферко", як критерій оцінки реальності господарських операцій, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

При цьому норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Норми податкового законодавства не визначають місце знаходження платника податку (контрагента) та його звітування до контролюючих органів як критерій правового статусу платника податків (позивача), зокрема й щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.08.2018 у справі 820/4428/17 (адміністративне провадження №К/9901/51373/18).

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, що, на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Каргілл" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю "Ферко" про скасування податкового повідомлення-рішення № від 30.12.2013 залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А.Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 26.11.2020 р.)