Справа № 200/6/20-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 р. Справа№200/6/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Зінченка О.В.,

при секретарі судового засідання Сєдих В.В.,

за участю:

представника позивача: Ліневич Л.В. за довіреністю,

представника відповідача: Ярової С.Є. за довіреністю,

розглянувши у судовому засіданні в залі судового засідання адміністративну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська" до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахта «Білозерська» (далі - позивач), звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06 листопада 2019 року №000131513, яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 411 931,50 грн. в тому числі за податковим зобов`язаннями у розмірі 274 621,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 137 310,50 грн. та № 000135513, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку та додану вартість у розмірі 4 435 103,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами перевірки по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками: Товариством з обмеженою відповідальністю «АгрокапіталІнвест ЛТД» ()за березень 2017 року,Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» за січень та лютий 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у березні, квітні, травні 2017 року та червні 2018 року, Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля`за січень та лютий 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у березні, червні 2017 року, лютому та червні 2018 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідер Промснаб» за березень 2018 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у травні 2018 року, відповідачем складено акт № 76/05-99-05-13/36028628 від 11 жовтня 2019 року.

В акті перевірки зазначено, що перевірені операції з вищезазначеними контрагентами -постачальниками не мали реального характеру та оформлені первинними документами, що суперечать законодавчим та нормативним актам та є такими, що не мають юридичної сили та доказовості, при тому, що фактичне отримання позивачем спірного товару/послуг відповідачем під сумнів не ставиться.

06 листопада 2019 року відповідачем винесено податкові повідомлення - рішення №000131513, яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 411 931,50 грн. в тому числі за податковим зобов`язаннями у розмірі 274 621,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 137 310,50 грн. та № 000135513, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку та додану вартість у розмірі 4 435 103,00 грн.

Позивач зауважує, що взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, ланцюги постачань вибудовано лише на підставі співставлення інформаційних автоматизованих систем, а тому, переміщення товару (номенклатури) по ланцюгу не досліджувалось, дані податкових декларацій не перевірялись.

У той же час, позивач не може нести відповідальність за дії/бездіяльність своїх контрагентів, чи суб`єктів господарювання, які знаходяться у відносинах з його контрагентами, при відсутності власної вини, інакше порушуються основні конституційні засади: дотримання принципу справедливості як елемента верховенства права (ст. 8 Конституції України), індивідуалізації відповідальності (ст. 61 Конституції України), забезпечення доведеності вини (ст. 129 Конституції України).

Щодо кримінальних проваджень, відкритих щодо нібито контрагентів по ланцюгу постачання, позивач зазначив, що за відсутності вироку суду, матеріали кримінального провадження є неналежним та недопустимим доказом, а тому не може бути прийнято судом до уваги.

Позивач вважає, що вищезазначені ППР є протиправними та такими, що прийняті відповідачем з порушенням норм чинного законодавства, практики Європейського суду з прав людини, положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, у зв`язку із чим підлягають скасуванню (том 1, арк. справи 190-198).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 січня 2020 року позовна заява залишена без руху, позивачу встановлений строк на усунення виявлених недоліків позовної заяви (том 1, арк. справи 184-185).

21 січня 2020 року позивачем через відділ діловодства та архівної роботи суду на виконання ухвали суду від 08 січня 2020 року подана нова позовна заява на усунення недоліків позовної заяви (арк. справи 187-201, том 1).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 січня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначене у підготовче засідання на 17 лютого 2020 року на 12-45 (арк. справи 205, том 1).

У зв`язку із перебуванням судді Зінченка О.В. у щорічній основній відпустці з 17 лютого 2020 року по 28 лютого 2020 року, розгляд справи відкладений на 02 березня 2020 року на 12-45 (арк. справи 211-212, том 1).

18 лютого 2020 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що під час перевірки податковим органом встановлений факт здійснення між позивачем та його контрагентами-постачальниками фінансово-господарської діяльності без спричинення реального настання юридичних наслідків, що позбавляло позивача права на формування податкового кредиту та витрат по операціям з вказаними контрагентами.

Висновки про нереальність здійснення господарських операцій підтверджені даними, що містяться в АІС "Податковий блок" щодо контрагентів позивача, та даними результатів опрацювання податкової інформації, що зібрана іншими податковими органами щодо контрагентів позивача. У зв`язку з порушенням Податкового кодексу України щодо позивача контролюючим органом правомірно в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством з питань оподаткування, прийняті податкові повідомлення-рішення. Просив в задоволенні позову відмовити.( том 1, арк.справи 215-229).

У зв`язку із перебуванням судді Зінченка О.В. у щорічній основній відпустці з 17 лютого 2020 року по 28 лютого 2020 року, розгляд справи відкладений на 10 березня 2020 року на 12-45 (арк. справи 211-212, том 1).

10 березня 2020 року через відділ документообігу суду позивач надав відповідь на відзив, в якій просив не приймати до уваги відзив відповідача, просив задовольнити позов в повному обсязі та надав документи щодо правовідносин з ТОВ «АгрокапіталІнвест ЛТД».( т. 2, арк. справи 2-6).

10 березня 2020 року протокольною ухвалою суду перенесено розгляд справи на 26 березня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного суду від 26 березня 2020 року продовжено строк проведення підготовчого засідання на тридцять днів та відкладено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Донецького окружного суду від 17 квітня 2020 року справу призначено у підготовче засідання на 27 квітня 2020 року.

За клопотанням позивача розгляд справи відкладено на 14 травня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного суду від 14 травня 2020 року за клопотанням позивача відкладено розгляд справи на 11 червня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного суду від 11 червня 2020 року за клопотанням позивача про відкладення розгляду справи на період дії карантину відкладено розгляд справи на 09 липня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного суду від 09 липня 2020 року за клопотанням позивача про відкладення розгляду справи на період дії карантину та з метою підготовки доказів в обґрунтування позовних вимог відкладено розгляд справи на07 серпня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного суду від 07 серпня 2020 року за клопотанням позивача про відкладення розгляду справи на період дії карантину та з метою надання доказів по справі відкладено розгляд справи на 27 серпня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного суду від 27 серпня 2020 року закрито підготовче засідання по адміністративній справі та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 24 вересня 2020 року.

Протокольною ухвалою суду від 24 вересня 2020 року судом оголошено перерву для надання додаткових доказів до 21 жовтня 2020 року.

Ухвалою суду від 08 жовтня 2020 року за клопотанням представника позивача призначено судове засідання на 21 жовтня 2020 року в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2020 року відкладено судове засідання на 19 листопада 2002 року, у зв`язку із не проведенням в призначеному суді відеоконференцій внаслідок карантинних обмежень.

Ухвалою суду від 10 листопада 2020 року за клопотанням представника позивача призначено судове засідання на 19 листопада 2020 року в режимі відеоконференції

19 листопада 2020 року у судове засідання в режимі відеоконференції з`явився представник позивача, наполягала на задоволенні позовних вимог, надала пояснення, аналогічні наведеним у позові.

19 листопада 2020 року у судове засідання з`явився представник відповідача, заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, дослідивши докази, суд встановив наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 78.1.4 пунктів 78.1 статті 78, пунктом 79.2 статті 79, пунктом 82.2 статті 82 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями (далі ПКУ), на підставі наказу Головного управління ДФС у Донецькій області від 26 вересня 2019 року № 194, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТДВ «Шахта «Білозерська» з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками: Товариством з обмеженою відповідальністю «АгрокапіталІнвест ЛТД» () за березень 2017 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» () за січень та лютий 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у березні, квітні, травні 2017 року та червні 2018 року, Приватним акцiонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля» () за січень та лютий 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у березні, червні 2017 року, лютому та червні 2018 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідер Промснаб» () за березень 2018 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у травні 2018 року, за наслідками якої складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки № 76/05-99-05-13/36028628 від 11 жовтня 2019 року (том 1 арк. справи 18-144 ).

Перевіркою ТДВ «Шахта «Білозерська» встановлені порушення:пп. 14.1.36 п. 14.1 ст.14, пп.14.1.191 п. 14.1 ст.14, пп.14.1.202 п. 14.1 ст.14, пп.14.1.203 п. 14.1 ст.14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1 ст. 198, п. 198.2 ст. 198, п. 198.3 ст. 198, п. 198.6 ст. 198, Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за січень 2017 року, лютий 2017 року та березень 2017 року у сумі 274621 грн. та завищено суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за періоди: березень 2017 року, квітень 2017 року, травень 2017 року, червень 2017 року, лютий 2018 року, травень 2018 року та червень 2018 року у сумі 4435103грн.

Згідно акту перевірки позивача № 76/05-99-05-13/36028628 від 11 жовтня 2019 року, контролюючим органом зроблено висновок, що по операціям між ТДВ «Шахта «Білозерська» (код за ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АгрокапіталІнвест ЛТД» () за березень 2017 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» () за січень та лютий 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у березні, квітні, травні 2017 року та червні 2018 року, Приватнимакцiонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля» () за січень та лютий 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у березні, червні 2017 року, лютому та червні 2018 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідер Промснаб» () за березень 2018 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у травні 2018 року, не відбувся перехід права власності та як наслідок отримання товару/послуг. Операції не мали реального характеру та оформлені первинними документами, що суперечать законодавчим та нормативним актам та є такими, що не мають юридичної сили і доказовості.

Так, контролюючім органом поставлено під сумнів формування податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 3028084 грн. за наслідками господарських взаємовідносин ТДВ «Шахта «Білозерська`з ТОВ «АгрокапіталІнвест ЛТД» () за березень 2017 року; формування податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом постачальником ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» () за січень та лютий 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у березні, квітні, травні 2017 року та червні 2018 року, всього у сумі 1015884,06 грн., у т.ч. за:січень 2017 року на загальну суму 531011,89 грн., лютий 2017 року на загальну суму 484872,17 грн.; формування податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом постачальником з ПРАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» () за січень та лютий 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у березні, червні 2017 року, лютому та червні 2018 року, всього у сумі 650809,38 грн., а саме: за січень 2017 року на загальну суму 140193,16 грн, за лютий 2017 року на загальну суму 510616,22 грн.; формування податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом постачальником ТОВ «Лідер Промснаб» () за березень 2018 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у травні 2018 року у сумі 14947,12 грн.

06 листопада 2019 року на підставі висновків акту перевірки ГУ ДПС у Донецькій області винесені спірні податкові повідомлення - рішення: № 000131513, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів, робіт, послуг на загальну суму 411 931,50 гривень, у тому числі за податковими зобов`язаннями 274 621,00 грн. та штрафними санкціями 137 310,50грн. та № 000135513, яким зменшено розмір від`ємного значення податку на додану вартість 4 435 103 грн.(том 1, арк. справи 236-237).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI ( далі - ПК України).

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-ХІV (далі - Закон № 996).

Відповідно до статті 1 Закону № 996 господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період. Згідно зі статтею 3 Закону № 996 метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Частина 2 даної статті передбачає, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Згідно із пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 цього Кодексу датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Долучені до матеріалів справи податкові накладні, зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, та підтверджують право позивача і правильність формування ним податкового кредиту відповідно до норм Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15 травня 2003 року № 755-ІV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості. Отже, належними та допустимими доказами відсутності платника податків за його місцезнаходженням у даному випадку є відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. На момент здійснення господарських операцій контрагент позивача знаходився в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та були зареєстровані як платники податку на додану вартість.

Відповідно до частин першої та другої статті 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Згідно підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з підпунктом 2.15 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704, визначено, що первинні документи підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції діючому законодавству, логічна ув`язка окремих показників.

Таким чином, єдиною підставою документального підтвердження спірних сум податкового кредиту та сум, на які збільшено від`ємне значення фінансового результату до оподаткування, мають бути належним чином складені та підписані повноважними особами первинні документи в розумінні наведених норм законодавства.

З дослідження судом наданих позивачем первинних документів щодо його взаємовідносин з вищезазначеними контрагентами, судом встановлено наступне.

Так, щодо взаємовідносин з ТОВ «АгрокапіталІнвест ЛТД» () у періоді: березень 2017 року, судом встановлено, що 01 березня 2017 року між ТДВ «Шахта Білозерська» (далі - Покупець) та ТОВ «АгрокапіталІнвест ЛТД» (далі - Продавець) укладений договір поставки №1807-ШБ із відповідними специфікаціями до нього (далі - Договір поставки), відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у встановлений Договором термін товар у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору(том 2, арк. справи 34-36).

Відповідно до пункту 1.2. Договору поставки, товаром, що поставляється за договором є сільськогосподарська продукція (далі - Товар), яка визначається сторонами у Специфікаціях, що є невід`ємними частинами Договору поставки. Згідно пункту 3.1 Договору поставки, поставка Товару здійснюється однією або кількома партіями. Кількість Товару в кожній партії та строк поставки партії Товару вказується у відповідній Специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до Специфікації від 01 березня 2017 року до Договору поставки, Постачальник зобов`язується здійснити поставку сої (насінні сої ненасіннєвої, соєві боби) - 1300 тон +/- 10% (надалі іменується Товар), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар(том 2, арк. справи 37).

Постачальник зобов`язується здійснити поставку Покупцю Товару з наступними якісними характеристиками:

- масова частка білка не менше 32%;

- вміст амброзії - макс. 10 шт. /кг.;

- олійність не менше 18,5%;

- вологість не більше 12%;

- сміттєва домішка не більше 2%;

- олійна домішка не більше 20%.

Строк поставки Товару - Березень 2017р.

Загальна вартість за цією Специфікацією 15 353 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 3 070 600грн.

Постачальник здійснює поставку Товару в узгоджене місце поставки: ТОВ «ЗТ НІКА-ТЕРА» (м. Миколаїв, вул. Айвазовського, буд. 23-Б). Постачальник несе всі витрати, пов`язані з поставкою Товару, до моменту його поставки в узгоджене місце призначення поставки. Ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження Товару переходить до покупця з моменту передачі йому Товару в узгодженому місці призначення поставки.

На підтвердження факту поставки Товару надано:

- видаткову накладну №1703/002 від 17.03.2017 р. та акт приймання передачі №1703/002 від 17.03.2017р., згідно яких поставлено сою у кількості 21,36 т на загальну суму 302 713,92 грн., а також товарно-транспортну накладну №162/217-22 від 16.03.2017р., прибутковий ордер від 17 березня 2017 року №(том 2, арк. справи 38-42);

- видаткову накладну №1803/001 від 18.03.2017р. та акт приймання передачі №1803/001 від 18.03.2017р., згідно яких поставлено сою у кількості 223,880 т на загальну суму 3 172 827,36 грн., а також товарно-транспортні накладні №162/217-20, №162/217-57, №162/217-37, №162/217-55, №162/217-99, №162/217-100, №162/217-98, №162/217-62 від 17.03.2017р., прибутковий ордер від 18.03.2017 № (том 2, арк. справи 45-61);

- видаткову накладну №1903/001 від 19.03.2017р. та акт приймання передачі №1903/001 від 19.03.2017р., згідно яких поставлено сою у кількості 289,500 т на загальну суму 4 102794,00 грн., а також товарно-транспортні накладні №162/217-109, №162/217-108, №162/217-66, №162/217-72, №162/217-79, №162/217-39, №162/217-46, №162/217-40, №162/217-105 від 18.03.2017р., прибутковий ордер від 19.03.2017 № (том 2, арк. справи 62-82);

- видаткову накладну №2003/001 від 20.03.2017р. та акт приймання передачі №2003/001 від 20.03.2017р., згідно яких поставлено сою у кількості 153,400 т на загальну суму 2 173 984,80 грн., а також товарно-транспортні накладні №162/217-68, №162/217-67, №162/217-73, №162/217-59, №162/217-58 від 19.03.2017р., прибутковий ордер від 20.03.2010 № (том 2, арк. справи 83-95);

- видаткову накладну №2103/001 від 21.03.2017р. та акт приймання передачі №2103/001 від 21.03.2017р., згідно яких поставлено сою у кількості 46,680т на загальну суму 661 548,96 грн., а також товарно-транспортні накладні №162/217-130, №162/217-63 від 20.03.2017р., прибутковий ордер від 21.03.2017 № (том 2, арк. .справи 96-102);

- видаткову накладну №2203/001 від 22.03.2017р. та акт приймання передачі №2203/001 від 22.03.2017р., згідно яких поставлено сою у кількості 86,340 т на загальну суму 1 223 610,48 грн., а також товарно-транспортні накладні №162/217-102, №162/217-86, №162/217-61 від 22.03.2017р., прибутковий ордер від 22.03.2017 №(том 2, арк. справи 103-11);

- видаткову накладну №2303/001 від 23.03.2017р. та акт приймання передачі №2303/001 від 23.03.2017р., згідно яких поставлено сою у кількості 148,560 т на загальну суму 2 105392,32 грн., а також товарно-транспортні накладні №162/217-90, №162/217-85, №162/217-93, №162/217-128, №162/217-92, №162/217-91 від 22.03.2017р., прибутковий ордер від 23.03.2017 №; (том 2, арк.справи 112-126);

- видаткову накладну №2303/002 від 23.03.2017р. та акт приймання передачі №2303/002 від 23.03.2017р., згідно яких поставлено сою у кількості 85,620 т на загальну суму 1 213 406, 64 грн., а також товарно-транспортні накладні № 162/217-88, №162/217-87 від 22.03.2017р., прибутковий ордер від 23.03.2017 № (том 2, арк.справи127-133);

видаткову накладну №2403/001 від 24.03.2017р. та акт приймання передачі №2403/001 від 24.03.2017р. згідно яких поставлено сою у кількості 158,900 т. на загальну суму 2 251 930,80 грн., а також товарно-транспортні накладні №162/217-148, №162/217-83, №162/217-147, №162/217-84, №162/217-82 від 23.03.2017р., прибутковий ордер від №;

видаткову накладну №2503/002 від 25.03.2017р. та акт приймання передачі №2503/002 від 25.03.2017р., згідно яких поставлено сою у кількості 67,760 тон. на загальну суму 960 294,72 грн., а також товарно-транспортні накладні №162/217-163, №162/217-155 від 24.03.2017 р., прибутковий ордер від 25.03.2017 №(том 2, арк. справи 134-153).

За фактом поставки Продавцем надані позивачу: податкова накладна від 17.03.2017р. №138 на загальну суму 302 713,92 грн., в т.ч. ПДВ -50 452,32 грн. з квитанцією №1;податкова накладна від 18.03.2017р. №139 на загальну суму 3 172 827,36 грн., в т.ч. ПДВ -528 804,56 грн. з квитанцією №1;податкова накладна від 19.03.2017р. №140 на загальну суму 4 102 794,00 грн., в т.ч. ПДВ -683 799,00 грн. з квитанцією №1;податкова накладна від 20.03.2017р. №141 на загальну суму 2 173 984,80 грн., в т.ч. ПДВ -362 330,80 грн. з квитанцією №1;податкова накладна від 21.03.2017р. №142 на загальну суму 661 548,96 грн., в т.ч. ПДВ -110 258,16 грн. з квитанцією №1;податкова накладна від 22.03.2017р. №143 на загальну суму 1 223 610,48 грн., в т.ч. ПДВ -203 935,08 грн. з квитанцією №1;податкова накладна від 23.03.2017р. №144 на загальну суму 1 213 406,64 грн., в т.ч. ПДВ -202 234,44 грн. з квитанцією №1;податкова накладна від 23.03.2017р. №145 на загальну суму 2 105 392,32 грн., в т.ч. ПДВ -350 898,72 грн. з квитанцією №1;податкова накладна від 24.03.2017р. №146 на загальну суму 2 251 930,80 грн., в т.ч. ПДВ -375 321,80 грн. з квитанцією №1;податкова накладна від 25.03.2017р. №147 на загальну суму 960 294,72 грн., в т.ч. ПДВ -160 049,12 грн. з квитанцією №1(том 2, арк. справи 154-163).

Товар поставлений за Специфікацією №1 від 01.03.2017р. отриманий ОСОБА_1 на підставі довіреності №ББУ/ОДО102/16 від 22 грудня 2016 року та ОСОБА_2 на підставі довіреності №ББУ/0Д09/СЛ/17 від 15 лютого 2017 року(том 2, арк. справи 164-165).

У відповідності до пункту 2.3 Договору поставки, остаточна якість Товару визначається Сторонами згідно сертифікату лабораторії пункту поставки Товару.

Якість продукції при її прийомі здійснена лабораторією ТОВ «Зерновий Термінал Ніка-Тера». Завірені корінці портового терміналу ТОВ «Зерновий Термінал Ніка-Тера» з відміткою лабораторії про якість продукції надана до перевірки разом з ТТН.

Реєстрація податкових накладних підтверджено квитанціями про доставку.

На підтвердження оплати надано відповідні платіжні доручення:№ від 21.04.2017р. на суму 2884250,01 грн., № від 28.09.2017р. на суму 284253,99 грн., № від 28.09.2017р. на суму 5000000,00 грн., № від 28.09.2017р. на суму 5 000 000,00 грн., № від 28.09.2017р. на суму 5 000 000,00 грн.(том 2, арк. справи 166-170).

Вищевказані операції відображені в податковій звітності Позивача (податкова декларація з ПДВ за звітний період - березень 2017року (том 2, арк. справи 171-177).

Позивач здійснював закупівлю Товару з метою використання її в статутній господарській діяльності - перепродажу з метою отримання прибутку,що призведе до забезпечення притоку валютної виручки, позиціонування(входження та укріплення позицій) позивача в новому ринковому сегменті.

01 березня 2017 року між ТДВ «Шахта Білозерська» та ТОВ «СОНО - ПЛЮС» укладено договір комісії №1808-ШБ на реалізацію сільськогосподарської продукції (далі - Договір комісії), за умовами якого ТДВ «Шахта Білозерська», далі - «Комітент» доручає, а ТОВ «СОНО - ПЛЮС», в подальшому - «Комісіонер», зобов`язується здійснити від свого імені та за рахунок Комітенту угоду з продажу сільськогосподарської продукції (далі - Продукція) за межами України (том 2, арк.справи 203-204).

У відповідності до п. 1.2 Договору комісії номенклатура, кількість, мінімальна ціна та умови поставки продукції, що підлягає продажу за цим Договором, визначається специфікаціями, які оформлюються додатками до Договору(том 2, арк.справи 217-218).

За Специфікаціями №1, №2 від 01.03.2017 до Договору комісії сторонами підписані акти приймання-передачі сільськогосподарської продукції на комісію сої: від 17.03.2017 у кількості 21,360 т на загальну суму 252 261,60 грн.; від 18.03.2017 у кількості 223,880 т на загальну суму 2 644 022,80 грн.; від 19.03.2017 у кількості 289,500 т на загальну суму 3 418 995,00 грн.; від 20.03.2017 у кількості 153,400 т на загальну суму 1 811 654,00 грн.; від 21.03.2017 у кількості 46,680 т на загальну суму 551 290,80 грн.; від 22.03.2017 у кількості 86,340 т на загальну суму 1 019 675,40 грн.; від 23.03.2017 у кількості 148,560 т на загальну суму 1 754 493,60 грн.; від 23.03.2017 у кількості 85,620 т на загальну суму 1 011 172,20 грн.; від 24.03.2017 у кількості 158,900 т на загальну суму 1 876 609,00 грн.; від 25.03.2017 у кількості 67,760 т на загальну суму 800 245,60 грн.(том 2, арк. справи 221-230).

Загалом, за актами приймання-передачі прийнято 1 282,00 т сої загальною вартістю 15 140 420 грн.

Комісіонер (ТОВ «СОНО-ПЛЮС»), отримавши від платника податків спірний Товар, в рамках договору комісії реалізував його на експорт за зовнішньоекономічними контрактами наступному нерезиденту: «GRANT INVEST LP» відповідно до умов контракту №02/0317-GISP від 01 березня 2017 року зі специфікаціями до нього №1 та №2 від 01 березня 2017 року(том 2, арк. справи 231-235).

На підтвердження передачі Товару на експорт складено акти передачі права власності на товар згідно контракту №02/0317-СІ8Р від 01.03.2017 р. зі специфікаціями до нього №1, №2 від 01.03.2017 р. про передачу сої:від 17.03.2017р. у кількості 21,360 т на загальну суму 9 398,40 дол. США;від 18.03.2017р. у кількості 223,880 т на загальну суму 98 507,20 дол. США;від 19.03.2017р. у кількості 289,500 т на загальну суму 127 380,00 дол. США;від 20.03.2017р. у кількості 153,400 т на загальну суму 67 496,00 дол. США;від 21.03.2017р. у кількості 46,680 т на загальну суму 20 539,20 дол. США;від 22.03.2017р. у кількості 86,340 т на загальну суму 37 989,60 дол. США;від 23.03.2017р. у кількості 148,560 т на загальну суму 65 366,40 дол. США;від 23.03.2017р. у кількості 85,620 т на загальну суму 37 672,80 дол. США;від 24.03.2017р. у кількості 158,900 т на загальну суму 69 916,00 дол. США;від 25.03.2017р. у кількості 67,760 т на загальну суму 29 814,40 дол. США (том 2, арк. справи 236-245).

За результатами продажу Товару на експорт відповідний митний орган оформив митні декларації (ВМД) №UА504060/2017/002241 від 12.04.2017, згідно якої соя у кількості 795 739,00 кг, №UА504060/2017/002240 від 12.04.2017, згідно якої соя у кількості 311 656,00 кг, №UА504060/2017/001994 від 31.03.2017, згідно якої соя у кількості 172 041,00 кг, фактично вивезено через Миколаївську митницю ДФС до Туреччини (том 2, арк. справи 246-251).

Загальна кількість переданого Товару на експорт складає 1 279,43 т.

Під час завантаження сої на судно згідно контракту Комісіонера №02/0317-Gisp від 01 березня 2017 року, специфікації №1 та специфікації №2 від 01.03.2017 з покупцем «GRANT INVEST LP», укладеного на виконання договору комісії №1808-ШБ від 01.03.2017, були понесені технологічні втрати сої у кількості 2,564 т, що підтверджується Актом від 30.04.2017(том 2, арк. справи 252).

Після відвантаження Товару Позивачем виписано та зареєстровано податкові накладні №121 від 31.03.2017, №233 від 12.04.2017, №234 від 12.04.2017р. з нульовою ставкою ПДВ (том 2, арк. справи 253-255).

За фактом надання послуг з оформлення митних декларацій та надання послуг з декларування вищевказаного Товару на експорт між Комітентом та Комісіонером складено акт приймання-передачі послуг №1904/006 від 26.04.2017 на суму 3900,00 грн., у т.ч. ПДВ 780,00 грн., та №1904/004 від 26.04.2017 на суму 1 300,00 грн. у т.ч. ПДВ 520,00 грн.,та зареєстровано податкові накладні №3 та №2 від 26.04.2017 (том 2, арк. справи 256-259).

За результатами виконання Договору комісії Комісіонер надав, а Комітент затвердив:звіт комісіонера №1 від 31.03.2017 до Договору комісії, за яким засвідчено прийняття на комісію в березні 2017року 1 300,00 т, та укладання контракту №02/0317-Gisp від 01.03.2017; звіт комісіонера №2 від 30.04.2017 до Договору комісії, за яким операції у квітні 2017р. не здійснювались(том 2, арк. справи 260-266).

Після цього, між Комітентом та Комісіонером підписано акт надання послуг №3105/002 від 31.05.2017, згідно якого комісійна винагорода за реалізацію на експорт продукції, прийнятої на комісію складає 12 647,08 грн., та ПДВ 2 529,42 грн. та зареєстровано податкову накладну №7 від 31.05.2017(том 2, арк. справи 267-271).

На підтвердження виконання умов вищезазначеного договору та факту отримання оплати за реалізовану продукцію позивачем надано звіт комісіонера до Договору комісії №1808-ШБ від 01 березня 2017 року з додатками, платіжні доручення № 2, № 3, № 4, № 5 від 28 вересня 2017 року та копію банківської виписки від 29 вересня 2017 року(том 5, арк. справи 215-233).

Щодо взаємовідносин з ТОВ «ДТЕК Добропіллівугілля», судом встановлено, що 01 квітня 2015 року між ТДВ «Шахта Білозерська» (замовник) та ТОВ «ДТЕК Добропіллівугілля» (виконавець) укладено договір № 51 - ДУ - ЕП, відповідно до якого предметом договору є огляд, перевірка, ревізія, налагоджування та випробування шахтних стаціонарних стрічкових конвеєрів, канатних доріжок, засобів піднімальних, провідникових та тормозних канатів за допомогою прибору «ІІСК-5»(том 3, арк. справи 167-172).

За приписами пункту 2.1 вищезазначеного договору, оплата виконаної підрядником роботи здійснюється згідно Договірної вартості (Додатки №2(1) - 2(5), що є невід`ємною частиною договору. Пунктом 2.2. договору передбачено, що сума робіт за даним договором складає 1 237 488, 00 грн. у тому числі ПДВ.

Пунктом 2.4 договору встановлено, що оплата здійснюється шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок підрядника на 30 календарний день після підписання сторонами акту виконаних робіт.

Щодо спірних господарських операцій до договору Сторонами погоджено та підписано Акти виконаних робіт з відповідним розрахунком до актів від 31 січня 2017 року та від 28 лютого 2018 року(том 3, арк.справи 173-174).

На підтвердження факту оплати надано платіжні доручення № від 22.03.2017, № від 22.03.2017, № від 11.05.2017(том 4, арк.справи 2-4).

Підрядником надано податкові накладні №172 від 28 лютого 2017 року (том 3, арк.справи233а), №174 від 31 січня 2017року(том 4, арк.справи37).

01 лютого 2017 року між ТДВ «Шахта Білозерська» (замовник) та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (виконавець) укладено договір № 307 - ШБ- ДЦ, відповідно до якого виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника здійснити навчання (підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації кадрів або надати додаткову освітню послугу), а саме здійснювати навчання шляхом курсового чи індивідуального навчання представників Замовника, а замовник зобов`язується сплачувати вартість освітніх послуг, що надаються виконавцем у порядку, розмірі та у строки погоджені сторонами у договорі(том 3, арк. справи 182-185).

За приписами п. 4.1 вищезазначеного договору загальна вартість освітніх послуг складається із вартості всіх послуг, що будуть надані на підставі договору 200000,00 грн., п. 4.7. договору зазначено, що Замовник здійснює оплату наданих освітніх послуг впродовж 30 робочих днів з дати підписання сторонами акту про надані послуги.

Факт направлення на навчання працівників підтверджується Наказами №135 від 10.02.2016 «Про направлення на курси з відривом від роботи» та №120 від 03.02.2017 «Про організацію навчання»(том 3, арк.справи186-187).

Щодо спірних господарських операцій до договору № 307 Сторонами погоджено та підписано Акт виконаних робіт від 23.02.2017(том 3, арк.справи188-189).

Факт оплати підтверджується платіжним дорученням № від 22.06.2018(том 3, арк. справи 190).

Виконавцем надано податкову накладну № 171 від 23 лютого 2017 року(том 3, арк.справи191).

13 листопада 2014 року між ТДВ «Шахта Білозерська» (Суборендар) та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (Орендар) укладемо договір № 1647 - ДУ, відповідно до якого орендар передає, а суборендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене рухоме майно-секції механізованого кріплення 1КД-90 у кількості 165 одиниць(том 3, арк.справи192-194).

За приписами пункту 3.6 договору плата перераховується орендарю щомісяця не пізніше 15 числа місяця, що випливає за звітним місяцем на рахунок орендаря.

В підтвердження спірних господарських операцій надано Акти здачі приймання наданих послуг від 31.01.2017 та від 28.02.2017, коригувальні акти від 10.02.2017 та 10.03.2017(том 3, арк.справи195-196, 199).

Факт оплати підтверджується платіжними дорученнями № від 23 02.2017, № від 30.03.2017, № від 30.03.2017, № від 27.04.2017(том 3, арк. справи 178-181).

Виконавцем надано податкову накладну №91 від 31 січня 2017 року та розрахунок коригування до податкової накладної №56 від 10 лютого2017 року(том 3, арк.справи197-198), №214 від 28 лютого 2017 року та розрахунок коригування до податкової накладної №90 від 10 березня 2017 року(том 3, арк.справи176, 200).

13 листопада 2014 року між ТДВ «Шахта Білозерська» (Суборендар) та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (Орендар) укладено договір № 1645 - ДУ, відповідно до якого орендар передає, а суборендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене рухоме майно - секції механізованого кріплення ЗКД-90 у кількості 35 одиниць.

Згідно п. 3.6 договору, суборендна плата перераховується орендарю щомісяця не пізніше 15 числа місяця, що випливає за звітним місяцем на рахунок орендаря(том 3, арк.справи201-209).

До господарських операцій до договору надано Акти здачі приймання наданих послуг від 31.01.2017 та від 28.02.2017, коригувальні акти від 10.02.2017 та 10.03.2017(том 3, арк.справи210-211, 214-215).

Факт оплати підтверджується платіжними дорученнями № від 30.03.2017, № від 30.03.2017, №0 від 27.04.2017, № від 23.02.2017(том 3, арк. справи 217-220).

Виконавцем надано податкові накладні № 80 від 31.01.2017 та розрахунок коригування до податкової накладної №54 від 40.02.2017, №169 від 28.02.2017 та розрахунок коригування до податкової накладної №89 від 10.03.2017 (том 3, арк.справи212-213; 216).

01 квітня 2016 року між ТДВ «Шахта Білозерська» (замовник) та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (підрядник) укладено договір №197 -ШБ - ДЦ, відповідно до якого предметом договору є огляд, перевірка, ревізія та наладка підземних електроустановок, випробування захисних засобів, аналіз трансформаторного масла з визначенням діелектричної стійкості.

Згідно п. 3.3 договору розрахунки за договором здійснюються замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом 5 робочих днів з 60 календарного дня з дати підписання сторонами акту приймання - передачі виконаних робіт(том 3, арк. справи 221-227).

Щодо даної господарської операції надано Акти здачі приймання наданих послуг від 31.01.2017, 28.02.2017 та від 28.02.2017(том 3, арк. справи 228-230).

Факт оплати підтверджується платіжними дорученнями № від 11.05.2017, № від 11.05.2017, N4 від 11.05.2017(том 3, арк.справи 231-233).

Виконавцем надано податкові накладні № 215 від 28.02.2017, №152 від 31.01.2017, № 177 від 28.02.2017(том 3, арк. .справи 234-236).

30 квітня 2015 року між ТДВ «Шахта Білозерська» (орендар) та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (Орендодавець) укладено договір № 113-ШБ-ДЦ, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове володіння і користування обладнання перелік якого вказано в додатку 1 до договору(том 3, арк.с прави 237-242).

На підтвердження наведеної господарської операції до договору позивачем надано Акти здачі приймання наданих послуг від 31.01.2017, 28.02.2017, коригувальні акти від 13.02.2017, 14.03.2017; податкові накладні № 50 від 31.01.2017 та розрахунок коригування до податкової накладної № 125 від 13.02.2017, №197 від 28.02.2017 та розрахунок коригування до податкової накладної №51 від 14.03.2017 року (том 3, арк.справи 243-250).

Факт оплати підтверджується платіжними дорученнями № від 22.02.2017, № від 22.06.2018, №2 від 22.06.2018, №5 від 22.06.2017 (том 4, арк. справи 1; 5-7).

01 грудня 2014 року між ТДВ «Шахта Білозерська» (замовник) та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (підрядник) укладено договір № 20 - ШБ - ДЦ, відповідно до якого підрядник бере на себе зобов`язання виконати комплекс робіт та послуг з оперативного управління процесами, поточні ремонти та обслуговування майна, яке необхідне для вироблення теплової енергії, відповідно до додатку 1(том 4, арк. справи 8-18).

В підтвердження спірних господарських операцій позивачем надано Акти виконаних робіт та послуг від 31.01.2017 та корегування до акту від 28.02.2017, від 28.02.2017 та корегування до акту від 31.03.2017(том 5, арк.справи19-20;23-24).

Факт оплати підтверджується платіжними дорученнями № від 22.03.2017 та № від 11.05.2017 (том 4, арк.справи27-28).

Виконавцем надано податкові накладні №92 від 31.01.2017 та розрахунок корегування від 28.02.2017 №304, № 216 від 28.02.2017 та розрахунок корегування від 31.03.2017 №398 (том 4, арк. справи 21-22, 25-26).

01 лютого 2017 року між ТДВ «Шахта Білозерська» та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (зберігач) укладено договір № 302 - ШВ - ДЦ, відповідно до якого поклажодавець передає, а зберігач приймає та зобов`язується зберігати обладнання та матеріали виробничо - технічного призначення відповідно до акту приймання-передачі ТІУІЦ на зберігання на складах шахти(том 4, арк. справи 29-34).

На підтвердження даної господарської операції по договору позивачем надано Акт здачі - приймання послуг від 28.02.2017, платіжне доручення №5 від 22.06.2018, податкову накладну № 174 від 28.02.2017(том 4, арк. справи 35-38).

14 грудня 2016 року між ТДВ «Шахта Білозерська» (замовник) та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (виконавець) укладено договір №207 - ДУ - ДА, відповідно до якого виконавець надає послуги легкового,- пасажирського, вантажопасажирської, вантажної, спеціального транспорту та послуги тракторної техніки.

В підтвердження господарської операції по договору надано Акти наданих послуг від 31.01.2017 №1, від 31.01.2017 №01/п, від 28.02.2017 №02/п, від 28.02.2017 №2(том 4, арк.справи 42-45).

Факт оплати підтверджується платіжними дорученнями № від 22.06.2018, № 8ід 22.06.2018, № від 22.06.2018, № від 22.06.2018(том 3, арк. справи 46-49).

Виконавцем надано податкові накладні № 173 від 28.02.2017, №170 від 28.02.2017, №165 від 31.01.2017, №173 від 31.01.2017(том 4, арк. справи 50-53).

01 липня 2016 року між ТДВ «Шахта Білозерська» (споживач) та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (підприємство зв`язку) укладено договір № 59 - ДУ - УПТС, відповідно до якого підприємство зв`язку відповідно до умов договору зобов`язується надати споживачу послуги по користуванню аналоговим каналом та пари в кабелі визначені в додатку 1(том 4, арк.справи 54-57).

На підтвердження виконання умов вищезазначеного договору за період, що перевірявся, позивач надав суду Акти виконаних робіт та послуг від 31.01.2017, від 28,02.2017, платіжними дорученнями № від 19.01.2017 та № від 16.02.2017, податковими накладними № 52 від 19.01.2017, № 90 від 16.02.2017(том 3, арк.справи58-63).

01 лютого 2016 року між ТДВ «Шахта Білозерська» (покупець) та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (постачальник) укладено договір №163-ШБ-ДЦ відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити у власність покупця ТМЦ в асортименті, кількості, у строки по ціні та з якісними характеристиками, погодженими сторонами у специфікаціях, що є невід`ємними частинами даного договору(том 4, арк. справи 64-76).

Пунктом 4.2. договору передбачено, що умови поставки продукції - EXW, згідно Інкотермс-2010. Місце пункту призначення зазначається сторонами у відповідних специфікаціях до договору.

Відповідно до пункту 5.2 договору, ціни на продукцію встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до договору.

Згідно пункту 5.4. договору № 163 розрахунки за продукцію по договору здійснюються шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 5 робочих днів з 30 календарного дня від дати поставки Продукції.

В підтвердження виконання умов вищезазначеного договору за період, що перевірявся, позивачем надано специфікацію від 01.02.2016, видаткову накладну № 90161722 від 17.01.2017, прибутковий ордер № , товарно-транспортну накладну, платіжне доручення № , податкову накладну № 51 від 17.01.2017, сертифікат якості(том 4, арк. справи 77-85).

Факт подальшого використання продукції у господарській діяльності позивача підтверджується актом списання товарно - матеріальних цінностей(том 4, арк. справи 86-95).

Сума податку на додану вартість включено Платником податків до податкового кредиту та відображено у додатку №5 до податкових декларацій з податку на додану вартість за січень, лютий, березень, квітень, травень 2017 та червень 2018 в розмірі 1015 884,06 грн. Реєстрація податкових декларацій підтверджується квитанцією № 2(том 4, арк. справи 96-135).

Стосовно взаємовідносин з ТДВ «Шахта Білозерська» з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (код за ), судом встановлено наступне.

Так, платником податку сформовано податковий кредит з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом постачальником ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» за січень та лютий 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у березні, червні 2017 року, лютому та червні 2018 року у сумі 650809, 38 грн., у тому числі за: січень 2017 на загальну суму 140193,16 грн; лютий 2017 на загальну суму 510616,22 грн.

28 жовтня 2016 року між ТДВ «Шахта Білозерська» (замовник) та ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (виконавець) укладено договір № 85-ПУ-УТК, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов`язок виконати роботи з організації контролю якості видобуваючого вугілля в очисник забоях, розрахунок планових показників по встановленим періодам, облік якості видобуваючого вугілля (том 4, арк. справи 209-210)

Щодо спірних господарських операцій до договору Сторонами погоджено та підписано Акт здачі - приймання робіт від 31 січня 2017 року та від 28 лютого 2017 року(том 4, арк.справи211-212)

Факт оплати підтверджується платіжними дорученнями № від 08 лютого 2017 року та № від 10 березня 2017 року(том 4, арк.справи215-216).

10 жовтня 2016 між ТДВ «Шахта Білозерська» (замовник) та ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (виконавець) укладено договір № 408-ПУ-ПТП, відповідно до якого замовник зобов`язується передати виконавцю вугілля для збагачення, оплатити послуги виконавця пов`язані зі збагаченням вугілля та прийняти концентрат. Виконавець зобов`язується прийняти вугілля здійснити його збагачення та передати отриманий в результаті збагачення вугілля концентрат замовнику в терміни та умови передбачені Договором та Специфікаціями(том 4, арк. справи 217-226).

Стосовно спірних господарських операцій до договору Сторонами погоджено та підписано Акти наданих послуг та здачі приймання робіт від 31 січня 2017 року б/н, 31 січня 2017 року №90164921, 31 січня 2017 року № 90170989, 28 лютого 2017 року №2, 28 лютого 2017 року №90197949.Факт оплати підтверджується платіжними дорученнями № від 27 лютого 2017 року, № від 27 лютого 2017 року, № від 27 лютого 2017 року, № від 19 червня 2017 року, № від 19 червня 2017 року(том 4, арк.справи227-244).

18 січня 2016 року між ТДВ «Шахта Білозерська» (орендар) та ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (орендодавець) укладено договір № 1884-ПУ-УМТС, відповідно до якого орендодавець зобов`язується передати орендарю в тимчасове відплатне користування майном, яке необхідне для здійснення орендарем своєї господарської діяльності, за переліком у додатку 1 ( том 4, арк.справи245-249).

Згідно пункту 3.1 договору за користування орендованим майном встановлюється орендна плата в розмірі 400,00 грн. з ПДВ за місяць.

Пунктом 3.5. договору передбачено, що орендар здійснює орендну плату за орендоване майно щомісячно шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок орендодавця протягом 5 календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання передачі наданих послуг оренди та отримання відповідного рахунку.

До договору Сторонами погоджено та підписано Акти здачі- приймання робіт від 31 січня 2017 року (том 4, арк.справи251) та від 28 лютого 2017 року(том 5, арк. справи 2).

Факт оплати підтверджується платіжними дорученнями № від 08 лютого 2017 року, № від 15 червня 2017 року(том 5, арк.справи4-5).

26 грудня 2013 року між ТДВ «Шахта Білозерська» (замовник) та ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (виконавець) укладено договір № 13-16/485-У, відповідно до якого в порядку та на умовах, вказаних в договорі, виконавець приймає на себе обов`язок по наданню послуг з проведення лабораторних випробувань, які підтверджують якість продукції, що надходить на адресу замовника та передати результати досліджень замовнику. Перелік визначальних показників вказано в переліку в додатках №1, №2.Згідно п. 3.1 договору вартість послуг з проведення лабораторних досліджень вказана в додатках №3, №4(том 5, арк. .справи 6-13).

Щодо спірних господарських операцій до договору Сторонами погоджено та підписано Акти здачі - приймання робіт з відповідним розрахунком до акту від 31 січня 2017 року та від 28 лютого 2017 року. Факт оплати підтверджується платіжними дорученнями № від 15 червня 2017 року, № від 15 червня 2017 року, відповідними податковими накладними(том 5, арк. справи 14-20).

26 грудня 2013 року між ТДВ «Шахта Білозерська» (замовник) та ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (виконавець) укладено договір № 13-16/484-У, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання з надання послуги з організації ведення навантажувально - розвантажувальних робіт та участі в прийманні придбаної продукції на складі замовника (том 5, арк.справи20 зв.б.-21).

Згідно пункту 4.1 договору вартість наданих виконавцем послуг складає 43 357,00 грн в тому числі ПДВ 20% в місяць.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що замовник здійснює оплату вартості наданих послуг шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок виконавця на 30 календарний день після підписання сторонами акту приймання передачі наданих послуг.

Сторонами погоджено та підписано Акти здачі- приймання робіт з відповідним розрахунком до акту від 31 січня 2017 року та від 28 лютого 2017 року. Факт оплати підтверджується платіжними дорученнями № від 15 червня 2017 року, № від 15 червня 2017 року(том 5, арк. справи 22-27).

28 грудня 2016 року між ТДВ «Шахта Білозерська» (замовник) та ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (виконавець) укладено договір № 261 - ПУ - ПРУВОКС, відповідно до якого в порядку та на умовах Договору виконавець зобов`язується своїми силами та на свій ризик виконати, а замовник прийняти та оплатити наступні роботи: лабораторні аналізи та заміри в сфері екології. Термін виконання робіт з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року.

Згідно пункту 2.1 договору вартість виконаних робіт визначається на підставі кошторису робіт (Додаток 1). Пунктом 2.4. договору передбачено, що замовник здійснює оплату вартості робіт шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок виконавця протягом 5 робочих днів з 30 календарного дня після підписання сторонами акту приймання передачі наданих послуг(том 5, арк.справи28-33).

Сторонами погоджено та підписано Акти здачі приймання робіт з відповідним розрахунком до акту від 25 січня 2017 року та від 22 лютого 2017 року. Факт оплати підтверджується платіжними дорученнями № від 22 лютого 2017 року, № від 15 червня 2017 року, податковими накладними (том 5, арк.справи34-40).

24 січня 2013 року між ТДВ «Шахта Білозерська» (покупець) та ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (постачальник) укладено договір №13-16/8-КП відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити у власність покупця ТМЦ в асортименті, кількості, у строки по ціні та з якісними характеристиками, погодженими сторонами у специфікаціях, що є невід`ємними частинами даного договору. Пунктом 3.2. договору передбачено, що умови поставки продукції - ЕХW, згідно інкотермс-2000. Місце пункту призначення зазначається сторонами у відповідних специфікаціях до договору. Відповідно до пункту 4.1 договору, ціни на продукцію встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до договору. Згідно пункту 4.2. договору, розрахунки за продукцію по договору здійснюються шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 30 календарних днів від дати поставки Продукції.

Щодо спірних господарських операцій до договору укладено специфікацію від 02 лютого 2017 року. У специфікації зазначено умови поставки продукції: ЕХW (Інкотермс-2010), Дніпропетровська область, місто Павлоград, вул. Тернівська, 5(том 5, арк. справи 41-44).

Факт поставки продукції (відповідно до визначених у специфікаціях номенклатури, ціни, кількості продукції, строку та умов поставки) підтверджується видатковими накладними № 90187381 від 10 лютого 2017 року та № 90183185 від 06 лютого 2017 року. Оприбуткування поставленої продукції підтверджується прибутковими ордерами № та №.Транспортування продукції підтверджується ТТН №090203/01 від 09.02.2017, №100101/01 від 10.02.2017, №030206/01 від 06.02.2017, №020206/01 від 06.02.2017.Факт оплати продукції підтверджується платіжними дорученнями № від 19 червня 2018 року та № від 23 лютого 2018 року. На поставлений товар постачальником позивача надано податкові накладні № 24 від 10 лютого 2017 року та №17 від 06 лютого 2017 року(том 5, арк. справи 45-62).

Якість Продукції підтверджується сертифікатом якості від 28 лютого 2017 року, паспортом, сертифікатом перевірки від 06 січня 2017 року, дозволом №009.17.05 від 18 січня 2017 року (том 5, арк. справи 63-71).

Факт подальшого використання продукції у господарській діяльності позивача підтверджується нарядами на виконання ремонтних робіт (том 5, арк. справи 72-75).

Також факти поставки продукції (відповідно до визначених у специфікаціях номенклатури, ціни, кількості продукції, строку та умов поставки) підтверджується видатковою накладною № 90173874 від 04 січня 2017 року. Оприбуткування поставленої продукції підтверджується прибутковим ордером № ;транспортування продукції підтверджується ТТН №08.Факт оплати продукції підтверджується платіжним дорученням № від 23 лютого 2018 року. На поставлений товар постачальником позивача надана податкова накладна № 5 від 04 січня 2017 року(том 5, арк. справи 76-81). Факт подальшого використання цієї продукції у господарській діяльності позивача підтверджується актом на списання матеріалів(том 5, арк. справи 82-91).

Стосовно господарських операцій до договору, згідно укладеної специфікації від 15 грудня 2016 року (том 5, арк. справи 92).У специфікації зазначено умови поставки продукції: ЕХW (Інкотермс-2010), Дніпропетровська обл., с. Вербки, вул. Шахтарська, 2.Факт поставки продукції (відповідно до визначених у специфікаціях номенклатури, ціни, кількості продукції, строку та умов поставки) підтверджується видатковими накладними № 90175334 від 06 лютого 2017 року, №90188372 від 10 лютого 2017 року, №90170113 від 12 січня 2017 року, №90189195 від 11 лютого 2017 року. Оприбуткування поставленої продукції підтверджується прибутковими ордерами № , №0, №, №.Транспортування продукції підтверджується ТТН №23, №2, №27, №369, №11.Факт оплати продукції підтверджується платіжними дорученнями № від 23 лютого 2018 року, № від 23 лютого 2018 року, № від 23 лютого 2018 року та № від 23 лютого 2018 року. На поставлений товар постачальником позивача надано податкові накладні № 67 від 11 лютого 2017 року, №46 від 12 січня 2017 року, №23 від 10 лютого 2017 року та №16 від 06 лютого 2017 року (том 5, арк. справи 93-121). Продукція не підлягає посвідченню якості. Факт подальшого використання продукції у господарській діяльності позивача підтверджується актами на списання товарно-матеріальних цінностей (том 5, арк. справи 122-127).

Щодо спірних господарських операцій до договору, згідно укладеної специфікації від 28 грудня 2016 року (том 5, арк. справи 128), встановлено, що у специфікації зазначено умови поставки продукції: EXW (інкотермс-2010), Дніпропетровська обл., с. Вербки, вул. Шахтарська, 2.Факт поставки продукції (відповідно до визначених у специфікаціях номенклатури, ціни, кількості продукції, строку та умов поставки) підтверджується видатковими накладними № 90156228 від 27 січня 2017 року, №90194589 від 24 лютого 2017 року, №90190313 від 22 лютого 2017 року, №90179323 від 17 лютого 2017 року, №90181517 від 14 лютого 2017 року, №90174693 від 13 лютого 2017 року. Оприбуткування поставленої продукції підтверджується прибутковими ордерами № , №, №, №, №, №8.Транспортування продукції підтверджується ТТН №19, №20, №4, №6, №5, №29, 28.Факт оплати продукції підтверджується платіжними дорученнями № , №, №, №, №, №. На поставлений товар постачальником позивача надано податкові накладні № 246 від 24 лютого 2017 року, №204 від 27 січня 2017 року, №130 від 22 лютого 2017 року та №112 від 17 лютого 2017 року, №69 від 14 лютого 2017 року, №68 від 13 лютого 2017 року(том 5, арк. .справи 129-168). Продукція не підлягає посвідченню якості. Факт подальшого використання продукції у господарській діяльності позивача підтверджується актами на списання товарно - матеріальних цінностей(том 5, арк. справи 169-174).

Сума податку на додану вартість включено Платником податків до податкового кредиту та відображено у додатку №5 до податкових декларацій з податку на додану вартість за лютий, червень 2017 та лютий, червень 2018 в розмірі 650809, 38 грн. Реєстрація податкових декларацій підтверджується квитанцією №2.

Щодо взаємовідносин ТДВ «Шахта Білозерська» з ТОВ «Лідер Промснаб» (код за ), судом встановлено наступне.

11 січня 2018 року між ТДВ «Шахта Білозерська» (покупець) та ТОВ «Лідер Промснаб» (постачальник) укладено договір № 5649-ШБЗ-УМТС-Т, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення в асортименті, кількості, у строки по ціні та з якісними характеристиками, погодженими сторонами у специфікаціях, що є невід`ємними частинами даного договору (том 3, арк. справи 103-116).

Пунктом 4.2. договору передбачено, що умови поставки продукції - DDР, згідно Інкотермс-2010. Місце пункту призначення зазначається сторонами у відповідних специфікаціях до договору. Відповідно до п. 5.2 договору ціни на продукцію встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до договору. Згідно п. 5.4 договору розрахунки за продукцію по договору здійснюються шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 5 робочих днів з 60 календарного дня від дати поставки Продукції на підставі отриманого рахунку та за умови надання Постачальником належним чином оформленої податкової накладної.

Щодо спірних господарських операцій до договору укладено специфікацію від 01 лютого 2018 року (том 3, арк. справи 117).

У специфікації зазначено умови поставки продукції: DDР (Інкотермс-2010), Донецька обл., м. Білозерське, м. Добропілля, вул. Строїтельна, 17.

На підтвердження факту поставки продукції (відповідно до визначених у специфікаціях номенклатури, ціни, кількості продукції, строку та умов поставки) надано видаткову накладну № 153 від 12 березня 2018 року(том 3, арк. справи 118).

Факт видачі довіреності на отримання ТМЦ підтверджується копією книги реєстрації довіреностей(том 3, арк. справи 155-166).

Оприбуткування поставленої продукції підтверджується прибутковим ордером № (том 3, арк. справи 119).

Транспортування продукції підтверджується експрес-накладною №4680 від 12.03.2018(том 3, арк. справи 121).

Факт оплати продукції підтверджується платіжним дорученням № від 17.05.2018 (том 3, арк. справи 122).

На поставлений товар постачальником позивачу надано податкову накладну № 24 від 12 березня 2018 року.(Т.3, , арк. справи 123).

Якість Продукції підтверджується сертифікатом перевірки від 19.06.2017 з терміном дії до19.06.2018, декларацією про відповідність (том 3, арк. справи 128-131).

На підтвердження факту подальшого використання позивачем у господарській діяльності надано списки на отримання та акти списання торгово-матеріальних цінностей (том 3, арк. справи 125-127).

20 грудня 2017 року між ТДВ «Шахта Білозерська» (покупець) та ТОВ «Лідер Промснаб» (постачальник) укладено договір № 5261-ШБЗ-УМТС-Т, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення в. асортименті, кількості, у строки по ціні та з вкісними характеристиками, погодженими сторонами у специфікаціях, що є невід`ємними частинами даного договору.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що умови поставки продукції - DPP, згідно інкотермс-2010. Місце пункту призначення зазначається сторонами у відповідних специфікаціях до договору. Відповідно до п. 5.2 договору ціни на продукцію встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до договору. Згідно п. 5.4 договору розрахунки за продукцію по договору здійснюються шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 5 робочих днів з 30 календарного дня від дати поставки Продукції на підставі отриманого рахунку та за умови надання Постачальником належним чином оформленої податкової накладної(том 3, арк. справи 131-142).

Щодо спірних господарських операцій до договору укладено специфікацію від 19 лютого 2018 року, якою зазначено умови поставки продукції: DDP (Інкотермс-2010), Донецька обл., м. Бїлозерське, вул. Строїтельна, 17(том 3, арк.справи143).

Факт поставки продукції (відповідно до визначених у специфікаціях номенклатури, ціни, кількості продукції, строку та умов поставки) підтверджується видатковою накладною № 214 від 29 березня 2018 року(том 3, арк. справи 144).

Факт видачі довіреності на отримання ТМЦ підтверджується копією книги реєстрації довіреностей (том 3, арк. .справи 155-159).

Оприбуткування поставленої продукції підтверджується прибутковим ордером № 500732426, транспортування продукції підтверджується експрес-накладною №8 від 29 березня 2018 року, факт оплати продукції підтверджується платіжним дорученням № від 17 травня 2018 року(том 3, арк. справи 145-147).

На поставлений товар постачальником позивача надано податкову накладну № 83 від 29 березня 2018 року(том 3, арк. справи 148).

Якість Продукції підтверджується сертифікатом відповідності від 04 червня 2015 року з терміном дії до 03 червня 2018 року, сертифікатом №1373 від 29 березня 2018 року (том 3, арк. справи 149-151).

Факт подальшого використання продукції у господарській діяльності позивача підтверджується нарядом на виконання ремонтних робіт, актом на списання товарно- матеріальних цінностей(том 3, арк. справи 152-154).

Сума податку на додану вартість включено Платником податків до податкового кредиту та відображено у додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість за травень 2018 в розмірі 14947,12 грн., реєстрація податкової декларації підтверджується квитанцією №2(том 3, арк. справи 160-166).

З дослідження вищенаведених первинних документів, судом встановлено, що ними у повному обсязі підтверджується факт здійснення позивачем із його контрагентами спірних господарських операцій, які згодом відображені у податковій звітності. Доказів чи доводів того, що позивачем укладені угоди, які суперечать діючому законодавству, відповідачем не наведено.

Також, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Тобто, якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а тому сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) не може бути підставою для відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарської операції.

Таким чином, суд дійшов висновку, що законодавство не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит, як і права на збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування, від дотримання вимог податкового законодавства іншими суб`єктами господарювання. Так само як і на платника податків не покладається обов`язок перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства перед тим, як самостійно скористуватись наданими ПК України правами.

З огляду на викладене, суд дійшов висновків про те, що висновки податкового органу, які ґрунтуються лише на даних актів перевірок щодо спірних контрагентів, а також їх контрагентів по ланцюгу постачання, а не на аналізі суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи. Ані акт перевірки, ані дії посадових осіб із включення до такого акту певних висновків не породжують правових наслідків для платника податків, тобто не змінюють стану його суб`єктивних прав та не створюють жодних додаткових обов`язків для платника податків, тобто не порушують права платника податків. Висновки ж посадових осіб, зазначені в акті перевірки, є лише думкою цих осіб щодо поведінки платника податків. Податкове законодавство України не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від порядку здійснення контрагентами господарської діяльності, наявності у них трудових ресурсів в штаті та технічних ресурсів на праві власності, дотримання ними податкової дисципліни. А тому, Позивач не може нести відповідальність за дії/бездіяльність своїх контрагентів, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у нього додаткового обов`язку з контролю за виконанням його контрагентами своїх обов`язків.

Крім того, неналежне дотримання суб`єктами господарювання, які знаходяться у взаємовідносинах з контрагентами Платника податків, правил податкової дисципліни, порядку здійснення господарської діяльності, ненадання копій укладених цивільно-правових договорів не мали своїм наслідком недійсність виконання Платником податків своїх податкових зобов`язань і не ставить під сумнів надходження сплачених податків та зборів до державного бюджету України, а тому жодні дії/бездіяльність контрагентів Платника податків чи суб`єктів господарювання, які знаходяться у взаємовідносинах з контрагентами Платника податків, не можуть слугувати належним доказом наявності у Платника податків такої мети як порушення інтересів держави у сфері оподаткування.

Так, відповідно до постанови Верховного Суду від 27 квітня 2018 року у справі № 2а-4901/12/1070 встановлено висновок про те, що: «… посилаючись на фіктивний статус контрагентів платника податків податковий орган має довести, що між ними мали місце злагоджені узгоджені дії, спрямовані на безпідставне отримання податкових вигід, принаймні, що платник (позивач) взагалі був обізнаним з приводу дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів. Наприклад, це може бути доведено рішенням суду, яке набрало законної сили, про визнання не дійсним відповідного договору».

Наведена позиція підтверджена і практикою Європейського суду з прав людини, в Остаточному рішенні Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» (національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника - платника податку), рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Інтерсплав» проти України» заява № 803/02 (у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку), рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009 («якщо одержувач товарів, що поставляються, є особою зі статусом платника податків, яка не знала і не могла знати про те, що операція, яка розглядається, пов`язана з шахрайством зі сторони продавця, … компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею), Рішення Європейського суду з прав людини у справі ВАТ «Нефтянаякомпания ЮКОС» проти РФ, заява №14092/04 (перша і сама важлива вимога статті 1 Протоколу № 2 до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в безперешкодне користування власністю повинне бути законним, тобто втручання має відповідати національному законодавству і бути достатньо зрозумілим, щоб дозволити заявнику передбачати наслідки своїх дій), рішення Європейського Суду у справі Ї «Сколло проти Італії» (Skollo v Italy) A no. 315-C від 28.09.2005 (Європейський суд зазначив, що погоджується на здійснення контролю за правом власності за умови, що відповідний контроль має під собою Ї розумні підстави), які не дозволяють поставити публічний інтерес (наповнення бюджету) вище приватного (свобода господарської діяльності та захист права власності).

У постанові Верховного Суду від 16.01.2018 по справі № 820/4648/13-а (№К/9901/873/18) вказано, що твердження податкового органу про відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, відсутність за юридичною адресою на момент звірки не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем. В межах перевірки позивача відповідачем не досліджено можливість залучення постачальниками позивача матеріально-технічних, майнових, трудових та виробничих ресурсів шляхом укладення цивільно-правових угод або іншій не забороненій законом формі у період поставок ТМЦ.

Наведені вище висновки узгоджуються з позицією викладеною у постановах Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 816/338/14; від 21.03.2018 у справі № 813/59/13-а; від 16.05.2018 у справі № 826/15718/14; від 27.02.2018 у справі № 811/2154/13-а; від 06.02.2018 у справі № 816/166/15-а.

Водночас, суд зазначає, що в Акті перевірки податковий орган посилається на кримінальні провадження проти контрагентів позивача та їх контрагентів.

Зазначені в Акті перевірки кримінальні провадження перебувають на стадії досудового розслідування. Відсутні вироки у кримінальних справах щодо визнання винними посадових осіб безпосередніх контрагентів Платника податків (чи їх контрагентів) у вчиненні кримінально карних діянь.

В своїй Постанові від 20.02.2018 Верховний Cуд у справі № 826/6280/13-а продовжив усталену судову практику із спірного питання та зазначив: «Доказів, які б свідчили про наявність вироку суду відносно контрагента позивача, який би набрав законної сили, під час розгляду справи, контролюючим органом не надано, а отже сам по собі факт порушення кримінальної справи щодо посадових осіб контрагента позивача не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для позивача, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність право позивача на формування податкового кредиту та витрат від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету…»

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїй Постанові від 14.03.2018 у справі № 804/691/17.

Таким чином, матеріали кримінального провадження, в яких відсутній вирок, є неналежним та недопустимим доказом, а отже посилання на ці кримінальні провадження як на підставу неможливості виконання контрагентом умов договору у спірні періоди - є неспроможними.

Однак наявності вищезазначених обставин, на підтвердження факту вчинення Платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулися, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Так, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 19 210,00 гривень відповідно до платіжного доручення від 26 грудня 2019 року № 408572.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір у розмірі 19 210,00 грн.

Керуючись статями 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 291, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська" до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06 листопада 2019 року №000131513, № 000135513.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (за місцезнаходженням: вул. Італійська, буд. 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Шахта "Білозерська"(за місцезнаходженням: 85013, Донецька область, м. Добропілля, м. Білозерське, вул. Строїтельна, буд. 17, ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 19 210,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень 00 коп.).

Вступна та резолютивна частини рішення проголошено у судовому засіданні 19 листопада 2020 року.

Повний текст рішення виготовлено 30 листопада 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя О.В. Зінченко