Справа № 806/1943/18
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року

м. Київ

справа №806/1943/18

адміністративне провадження №К/9901/7481/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стеценка С.Г.,

суддів: Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 806/1943/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області

третя особа Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області

про визнання дій протиправними, зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою

за касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на окрему ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року (колегія у складі: головуючого судді Білої Л.М., суддів: Гонтарука В.М., Курка О.П.), -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Житомирській області), в якому просив:

- визнати протиправними дії ГУ Держгеокадастру у Житомирській області щодо повторної відмови, оформленої листом від 30 березня 2018 року №В-12741/0- 1742/0/22-18, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності в оренду згідно поданої заяви від 28 серпня 2017 року (зареєстрована в ГУ Держгеокадастру у Житомирській області 28 серпня 2017 року за № В-12741/0/5-17);

- зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Житомирській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності в оренду з цільовим призначенням "для сінокосіння та випасання худоби" орієнтовною площею 45 га згідно поданої заяви від 28 серпня 2017 року (зареєстрована в ГУ Держгеокадастру у Житомирській області 28 серпня 2017 року за №В-12741/0/5-17).

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 06 червня 2018 року позов задовольнив частково. Визнав протиправною відмову ГУ Держгеокадастру у Житомирській області, оформлену листом від 30 березня 2018 року №В-12741/0- 1742/0/22-18, у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності в оренду строком на 49 років з цільовим призначенням "Для сінокосіння і випасання худоби» орієнтовною площею 45.0000 (сорок п`ять) га, яка розташована в адмінмежах Бабичівської сільської ради Пулинського району Житомирської області за межами населеного пункту. Зобов`язав ГУ Держгеокадастру у Житомирській області видати наказ про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності в оренду строком на 49 років з цільовим призначенням "Для сінокосіння і випасання худоби» орієнтовною площею 45.0000 (сорок п`ять) га, яка розташована в адмінмежах Бабичівської сільської ради Пулинського району Житомирської області за межами населеного пункту. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

3. 27 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду від 06 червня 2018 року та порушення прав позивача.

4. Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання судового рішення.

5. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року скасовано ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року та прийнято нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області, про визнання дій протиправними, зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, задоволено частково. Визнано протиправними і скасовано накази Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 30.01.2019 № 6-331/14-19-СГ "Про виконання рішення суду" та від 30.01.2019 №6-334/14-19-СГ "Про втрату чинності наказу Головного управління від 30.01.2019 № 6-331/14-19-СГ", що видані на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року у справі № 806/1943/18. Винесено окрему ухвалу з направленням її до Держгеокадастру України. В задоволенні решти вимог заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду відмовлено.

6. Апеляційний суд вважав за необхідне зазначити, що в процесі розгляду даної справи, судом встановлено ряд порушень, допущених відповідачем щодо виконання судового рішення, що зумовило численні обґрунтовані звернення ОСОБА_1 в суди, тяганину та ряд інших негативних наслідків і тому окремою ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 про постановлення окремої ухвали щодо посадових осіб Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області задоволено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. 16 березня 2020 року ГУ Держгеокадастру у Житомирській області звернулося до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати окрему ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2020 року у справі №806/1943/18.

8. В обґрунтування касаційної скарги відповідач зазначає, що Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, під час виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року, діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому суд апеляційної інстанції безпідставно виніс оскаржувану окрему ухвалу.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

9. 16 березня 2020 року в автоматизованій системі документообігу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зареєстровано вказану касаційну скаргу.

10. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 березня 2020 року визначено колегію суддів для розгляду касаційної скарги у складі судді-доповідача: ОСОБА_2., суддів: Кравчука В.М., Чиркіна С.М.

11. Ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на окрему ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2020 у справі №806/1943/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа: Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області про визнання дій протиправними, зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

12. У зв`язку із ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 09 квітня 2020 року №923/0/15-20 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у зв`язку з поданням заяви про відставку», на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року №567/0/78-20, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 квітня 2020 року, визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі головуючого судді Стеценка С.Г. , суддів Стрелець Т.Г., Тацій Л.В.

13. Ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2020 року закінчено підготовку справи до касаційного розгляду і, враховуючи приписи пункту 3 частини першої статті 345 КАС України, постановлено здійснювати такий в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

14. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених ст. 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

15. Відповідно до статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

16. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними (частина 2).

17. Частиною 5 вказаної статті передбачено, що з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

18. Зі змісту наведених положень закону убачається, що окрема ухвала суду - це процесуальний засіб судового впливу на виявлені під час судового розгляду порушення законності, а також причини та умови, що цьому сприяли. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників.

19. Необхідність її винесення зумовлена завданнями адміністративного судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових, службових осіб у процесі здійснення ними управлінських функцій.

20. Слід зазначити, що суд має право, а не зобов`язаний постановити окрему ухвалу. Проте, враховуючи особливий статус суду в системі органів, що забезпечують правовий порядок, суд зобов`язаний реагувати на випадки очевидних, умисних або системних порушень закону.

21. Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час саме судового розгляду конкретної справи встановлено певне правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити (службова недбалість, зловживання владою тощо).

22. Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області, оформлену листом від 30.03.2018 №12741/0-1742/0/22-18, у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення держаної власності в оренду строком на 49 років з цільовим призначенням "для сінокосіння і випасання худоби" (код КВЦПЗ А 01.08) орієнтовною площею 45.0000 (сорок п`ять) га, яка розташована в адмінмежах Бабичівської сільської ради Пулинського району Житомирської області за межами населеного пункту. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області, видати наказ про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення держаної власності в оренду строком на 49 років з цільовим призначенням "для сінокосіння і випасання худоби" (код КВЦПЗ А 01.08) орієнтовною площею 45.0000 (сорок п`ять) га, яка розташована в адмінмежах Бабичівської сільської ради Пулинського району Житомирської області за межами населеного пункту.

23. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного від 24 жовтня 2018 року апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року повернуто особі, яка її подала. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 набрало законної сили.

24. За змістом ухваленого судом рішення, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний був видати наказ про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення держаної власності в оренду строком на 49 років з цільовим призначенням "для сінокосіння і випасання худоби" (код КВЦПЗ А 01.08) орієнтовною площею 45.0000 (сорок п`ять) га, яка розташована в адмінмежах Бабичівської сільської ради Пулинського району Житомирської області за межами населеного пункту.

25. При цьому, незважаючи на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 червня 2018 року, наказом Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області від 27 вересня 2018 року №6-3845/14-18-СГ "Про передачу земельної ділянки державної власності у комунальну" передано Мартинівській сільській раді Пулинського району Житомирської області у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1725,1472 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Мартинівської сільської об`єднаної територіальної громади Пулинського району Житомирської області, згідно з актом приймання-передачі, в тому числі і земельну ділянку, на яку бажав отримати дозвіл позивач.

26. Виходячи з загальних засад права, бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це певна форма його поведінки, яка полягає у невчиненні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків і згідно з законодавством України.

27. З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду, що посадові особи Головного управління Держгеокадастру в Житомирські області допустили бездіяльність, тобто ними не вчинено жодних дій, направлених на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.06.2018, оскільки тільки 30.01.2019 прийнято наказ № 6-331/14-19-СГ "Про виконання рішення суду", який у цей же день було скасовано наказом №6-334/14-19-СГ "Про втрату чинності наказу Головного управління від 30.01.2019 №6-331/14-19-СГ".

28. Так, в матеріалах справи міститься лист Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області від 16.05.2019 №ПІ417/0-338/0/63-19, яким повідомлено, що 30.01.2019 о 15:53:26 Головним управлінням у системі електронного документообігу "ДокПроф" зареєстровано наказ № 6-331/14-19-СГ "Про виконання рішення суду" на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 по справі №806/1943/18 та цього ж дня о 17:53:34 зареєстровано наказ №6-334/14-19-СГ "Про втрату чинності наказу Головного управління від 30.01.2019 №6-331/14-19-СГ" згідно доповідної записки начальника відділу представництва в судах та інших органах А.Дзюби від 30.01.2019 №477/3-19-0.62, яка зареєстрована у системі електронного документообігу "ДокПроф" 30.01.2019 о 13:56:21.

29. Наявні у справі докази підтверджують ту обставину, що при винесенні наказу від 30.01.2019 № 6-331/14-19-СГ "Про виконання рішення суду" відповідач, як суб`єкт владних повноважень, був обізнаний з тим, що він позбавлений будь-яких повноважень щодо розпорядження земельною ділянкою, на яку бажав отримати дозвіл позивач у зв`язку із її передачею у комунальну власність.

30. В даному випадку, також слід зауважити, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.06.2018, яким зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області видати наказ про надання дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою ґрунтувалося, зокрема, на тій обставині, що на момент розгляду справи в судовому порядку відповідачем не було надано доказів передачі спірної земельної ділянки у комунальну власність Мартинівської сільської об`єднаної територіальної громади.

31. Зміна обставин, які мали суттєве значення для належного виконання судового рішення вимагала від відповідача вчинення достатніх та належних дій для організації процесу його виконання, оскільки невжиття відповідних заходів нівелює саму суть обов`язковості судового рішення для учасників справи.

32. Таким чином, видання наказу від 30.01.2019 № 6-331/14-19-СГ не сприяло виконанню рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 через відсутність у Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області повноважень щодо розпорядження вказаною земельною ділянкою.

33. Водночас і факт прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області наказу від 30.01.2019 №6-334/14-19-СГ "Про втрату чинності наказу Головного управління № 6-331/14-19-СГ" від 30.01.2019, яким визнано таким, що втратив чинність наказ від 30.01.2019 №6-331/14-19-СГ "Про виконання рішення суду" свідчить про ухилення позивача від обов`язку виконання рішення суду.

34. При цьому, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу на те, що прийняття 30.01.2019 наказу про виконання рішення суду та цього ж дня, 30.01.2019 скасування цього наказу іншим наказом управлінням Держгеокадастру у Житомирській області свідчить про зловживання відповідачем своїми правами з метою ухилення від виконання рішення суду.

35. У даній справі, відповідач, фактично зловживаючи процесуальними права та порушуючи процесуальні обов`язки, тривалий час не виконував судове рішення, надав суду документи, інформація в яких не свідчить про виконання рішення.

36. При цьому, колегія суддів Верховного Суду враховує Рекомендації №Rec 16 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Про виконання адміністративних рішень і судових рішень в області адміністративного права, в розділі II Рекомендацій «Виконання судових рішень, що стосуються адміністративних органів» зазначено, що Держави-члени повинні забезпечити, щоб адміністративні органи виконували судові рішення в розумні терміни. Щоб повністю виконати судові рішення, адміністративні органи повинні вживати всіх необхідних заходів відповідно до законодавства (пункт а). У випадку невиконання адміністративним органом судового рішення, повинна бути передбачена відповідна процедура забезпечення виконання даного рішення (пункт b).

37. Також колегія суддів Верховного Суду враховує практику застосування Європейським судом з прав людини Конвенції про захист прав людини і основних свобод, так Суд зазначив про неможливість особою домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод. У рішенні Європейського суду з прав людини (справа Жовнер проти України, заява №56848/00, пункт 33). Суд також відзначив, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін.

38. Верховний Суд звертає увагу на пілотне рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява №40450/04), де в пунктах 46, 48, 51, 53, 54 зазначено, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

39. В аспекті наведених обставин колегія суддів не знаходить підстав для скасування окремої ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року, оскільки описані в окремій ухвалі причини та умови давали підстави для її постановлення.

40. Посилання відповідача на те, що у спірних правовідносинах він діяв на підставі чинного законодавства, не спростовують висновку апеляційного суду.

41. Таким чином, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду знаходить, що окрема ухвала ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року є законною та вмотивованою і не підлягає скасуванню, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими.

42. Суд касаційної інстанції при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява № 303-A, п. 29).

43. Відповідно до ст.350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишити без задоволення.

Окрему ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіС.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець Л.В. Тацій