Справа № 160/7740/20
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

25 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 160/7740/20

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року (суддя 1-ї інстанції Турова О.В.) у справі №160/7740/20 за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

09.07.2020 року до суду з позовом звернулась ОСОБА_1 до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про:

- визнання протиправним та скасування оформлене витягом з протоколу від 08 серпня 2019 року №5 рішення комісії Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради з розгляду та прийняття рішень по спірним питанням відповідно до законів України: Про місцеве самоврядування, Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року № 302, та Положення про Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, щодо відмови ОСОБА_1 у наданні статусу члена сім`ї загиблого відповідно до вимог пункту 3 статті 10 Закону №3551;

- зобов`язання Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради встановити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) статус члена сім`ї загиблого відповідно до вимог пункту 3 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та видати ОСОБА_1 Посвідчення члена сім`ї загиблого.

В обґрунтування позовної заяви зазначається, що позивачка є дружиною, яка не одружена вдруге, померлого учасника бойових дій, нагородженого медаллю колишнього Союзу РСР За відвагу - ОСОБА_2 , внаслідок чого, на її переконання, вона має право на встановлення статусу та отримання посвідчення члена сім`ї загиблого відповідно до вимог пункту 3 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту №3551 (далі - Закон №3551). Протокольним рішенням у від 08 серпня 2019 року №5 засідання комісії Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради з розгляду та прийняття рішень по спірним питанням відповідно до законів України: Про місцеве самоврядування в Україні, Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року №302, та Положення про Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, яким безпосередньо відмовлено у наданні статусу члена сім`ї померлого відповідно до вимог пункту 3 статті 10 Закону №3551, вважає протиправно.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як таке, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована неврахуванням судом першої інстанції доводів та поданих доказів щодо наявності у позивача права на відповідний статус, відповідно до пункту 3 статті 10 Закону №3551.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін.

Сторони повідомлені про день розгляду справи.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 11 жовтня 1996 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 одружились 11 жовтня 1996 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 11.10.1996 року зроблено запис за №698, після одруження дружині присвоєно прізвище ОСОБА_4 .

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 брав участь у боях в Обмеженому Контингенті Радянських військ в Афганістані з 1980 по 1982 рік, командир взводу в/ч п.п.27717 та нагороджений Указом Президії Верховної Ради СРСР від 17.11.1992 року медаллю За відвагу (мовою оригіналу).

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_4 від 15 лютого 2000 року ОСОБА_2 має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 51 рік, про що в книзі реєстрації актів про смерть 30.01.2004 року зроблено запис №234, причина смерті: гостре отруєння оксидом вуглецю.

Як слідує з паспорту громадянина України серії НОМЕР_6 , виданого Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 27.02.1997р., ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з гр. ОСОБА_2 та повторно шлюб не брала.

Оскільки з 25 травня 2005 року ОСОБА_1 є членом Дніпропетровського обласного об`єднання ветеранів Афганістану Української спілки ветеранів Афганістану (далі - ДООВА), 05 квітня 2019 року головою ДООВА був надісланий лист (реєстр. №044/2019) до Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпро ради щодо розгляду та вирішення питання встановлення статусу члена сім`ї померлого ветерана війни (учасника бойових дій на території інших держав - Афганістану) дружині померлого учасника бойових дій ОСОБА_2 ОСОБА_1 відповідно до вимог п.3 ст.10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту №3551-XII від 22.10.1993 року, з видачею відповідного посвідчення.

Листом від 11.04.2019 року №1621 Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпро ради повідомило заявника про те, що п.3 ст.10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту розповсюджується тільки на померлих учасників бойових дій, які проходили службу у військових підрозділах, частинах, штабах і установах, що входили до складу діючої армії в період Великої Вітчизняної війни 1941-1945рр. та війни 1938,1939,1945 років з імперіалістичною ОСОБА_5 та були нагороджені за бойові дії державними нагородами та орденами і медалями колишнього Союзу РСР, при цьому, у зв`язку із тим що не має експертного висновку, що смерть ОСОБА_2 пов`язана з пораненням або внаслідок захворювання, одержаного під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби, та ОСОБА_6 за життя не був визнаний інвалідом від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, права на отримання статусу члена сім`ї померлого ветерана війни його дружина не має.

03 травня 2019 року головою ДООВА був надісланий лист (реєстр. №050/2019) до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської ОДА щодо розгляду та вирішення питання встановлення статусу члена сім`ї померлого ветерана війни (учасника бойових дій на території інших держав - Афганістану), дружині померлого учасника бойових дій ОСОБА_2 ОСОБА_1 відповідно до вимог п.3 ст.10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту №3551-XII від 22.10.1993 року, з видачею відповідного посвідчення.

07.08.2019р. ОСОБА_1 особисто звернулася до комісії Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради з розгляду та прийняття рішень по спірним питанням з заявою про встановлення їй статусу члена сім`ї померлого учасника бойових дій у зв`язку зі смертю її чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , учасника бойових дій в Афганістані, нагородженого медаллю За відвагу.

Відповідно протоколу від 08 серпня 2019 року №2 (та Витягу з цього протоколу №2) засідання комісії Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради з розгляду та прийняття рішень по спірним питанням відповідно до законів України: Про місцеве самоврядування в Україні, Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 року №302, та Положення про Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, розглянувши заяву ОСОБА_1 та надані нею документи, після розгляду та обговорення Комісією вирішено відмовити ОСОБА_1 у наданні статусу члена сім`ї померлого відповідно до вимог пункту 3 статті 10 Закону №3551.

Позивач, вважаючи вказану відмову, протокольне рішення від 08.08.2019р., протиправною та, що вона, як дружина, яка не одружена вдруге, померлого учасника бойових дій, нагородженого медаллю колишнього Союзу РСР За відвагу, має право на встановлення статусу та отримання посвідчення члена сім`ї загиблого, а тому Комісією їй неправомірно відмовлено у наданні цього статусу, звернулась до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, з урахуванням положень ст. 10 Закону №3551, про правомірність рішення відповідача від 08.08.2019р.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Спірним у справі є правомірність відмови відповідачем протокольним рішенням від 08 серпня 2019 року №2, ОСОБА_1 у наданні статусу члена сім`ї померлого відповідно до вимог пункту 3 статті 10 Закону №3551.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 22.10.1993р. №3551-ХІІ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - Закон №3551) та Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994р. №302 (далі - Положення №302).

Пунктом 2 Положення №302 передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту, на основі якого надаються відповідні пільги і компенсації.

Відповідно до пункту 4 Положення №302 особам, на яких поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (стаття 10 зазначеного Закону), видаються посвідчення з написом Посвідчення члена сім`ї загиблого.

Статтею 5 Закону №3551 встановлено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Статтею 6 Закону №3551 визначено перелік осіб, які належать до учасників бойових дій.

Так учасниками бойових дій визнаються:

- військовослужбовці, які проходили службу у військових підрозділах, частинах, штабах і установах, що входили до складу діючої армії в період громадянської та Другої світової воєн, під час інших бойових операцій по захисту Батьківщини, партизани і підпільники громадянської та Другої світової воєн;

- учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів);

- військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, поліцейські, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які за рішенням відповідних державних органів були направлені для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки або у відрядження в держави, де в цей період велися бойові дії.

Відповідно до приписів пункту 3 статті 10 Закону №3551 чинність цього Закону поширюється на дружин (чоловіків), які не одружилися вдруге, батьків, неповнолітніх дітей померлих учасників бойових дій, партизанів, підпільників, військовослужбовців та учасників війни, які проходили службу у військових підрозділах, частинах, штабах і установах, що входили до складу діючої армії в період Другої світової війни та війни 1938-1939 років з імперіалістичною Японією, нагороджених за бойові дії державними нагородами та орденами і медалями колишнього Союзу РСР (крім ювілейних).

Вказана норма поширює чинність на членів сім`ї загиблої особи учасника бойових дій лише при певних умовах, тобто не на членів сім`ї всіх без виключення загиблих учасників бойових дій, а лише за наявності сукупності передбачених приписами п. 3 ч.1 ст.10 Закону №3551.

Таким чином є вірними висновки суду першої інстанції про помилковість доводів позивача, щодо наявності у неї права на встановлення статусу члена сім`ї загиблого учасника бойових дій за п.3 ст.10 Закону №3551, оскільки приписи цієї норми розповсюджуються виключно на членів сім`ї загиблих (померлих) учасників бойових дій, які проходили службу у військових підрозділах, частинах, штабах і установах, що входили до складу діючої армії в період Другої світової війни та війни 1938-1939 років з імперіалістичною ОСОБА_5 та були нагороджений за бойові дії державними нагородами та орденами і медалями колишнього Союзу РСР (крім ювілейних).

Проте як свідчать встановлені обставини справи, померлий чоловік позивача ОСОБА_2 проходив службу в обмеженому контингенті радянських військ у Афганістані з 1980 по 1982 роки та Указом Президії Верховної Ради СССР від 17 листопада 1982 року нагороджений медаллю За відвагу (воєнний квиток НОМЕР_7 ), отже, належить до іншої категорії осіб, які прирівнюються до учасників бойових дій відповідно до ст.6 Закону №3551.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому з урахуванням викладеного, колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у справі №160/7740/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 26 листопада 2020року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак