Справа № 420/5335/20
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/5335/20
Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря судового засідання Тутової Л.С.

представника відповідача Держекоінспекції в Одеській області Лех А.О.

представника 3-ї особи Державної регуляторної служби України Голоти А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства «Кирол» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року у справі за позовом приватного підприємства «Кирол» до Державної екологічної інспекції в Одеській області, третя особа Державна регуляторна служба України, про визнати протиправними дій щодо призначення та проведення перевірки з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства, про визнання протиправним та скасувати припису № 01/13 від 07.03.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

22.06.2020 року приватне підприємство «Кирол» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекції в Одеській області, в якому просило суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо призначення та проведення перевірки з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства ПП «Кирол» в період з 28.02.2018 р. по 02.03.2018 р.;

- визнати протиправним та скасувати припис відповідача № 01/13 від 07.03.2018 р.

Ухвалою від 26.06.2020 року Одеський окружний адміністративний суд поновив приватному підприємству «Кирол» строк звернення до адміністративного суду, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі (т. 1 а.с. 112-113)

Ухвалою від 06.10.2020 року Одеський окружний адміністративний суд залишив без розгляду адміністративний позов приватного підприємства «Кирол» (т. 2 а.с. 107-109).

Не погоджуючись із зазначеної ухвалою, приватне підприємство «Кирол» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 06.10.2020 р., а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення питання щодо поважності причин пропуску строку звернені до суду з адміністративним позовом.

Не погоджуючись із зазначеної ухвалою, приватне підприємство «Кирол» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 06.10.2020 р., а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення питання щодо поважності причин пропуску строку звернені до суду з адміністративним позовом.

Так, апелянт вважає, що проведена перевірка має не завершений характер для позивача, оскільки, не зважаючи на судові рішення у справі № 522/14769/18, якими підтверджена протиправність проведення перевірки, відповідач продовжує порушення прав позивача, зокрема шляхом звернення до господарського суду з позовом про стягнення коштів, використовуючи при цьому результати протиправно проведеної перевірки.

Апелянт вважає, що фактично порушення прав позивача було виявлено 14.05.2020 року тобто з моменту коли позивач дізнався про існування судових рішень у справі №522/14769/18, а саме про постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019 року.

При цьому апелянт зауважує, що на час проведення перевірки йому було невідомо про те, що відповідач перевищує владні повноваження та здійснює не передбачений законом захід державного нагляду під час дії мораторію, оскільки особи, які проводили перевірку наполягали на тому, що на Держекоінспекцію та її територіальні органи не поширюється заборона щодо здійснення заходів державного нагляду (контролю). Але в подальшому така позиція відповідача була спростована судовими рішеннями у справі № 522/14769/18.

Також апелянт зазначає, що подання відповідачем у квітні 2020 року позову до господарського суду (справа № 916/1182/20), стало підставою для того, щоб апелянт вчинив дії, внаслідок яких йому 14.05.2020 року стало відомо про існування постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019 року у справі №522/14769/18.

Також подання позову до господарського суду обумовило необхідність звернення з позовом до адміністративного суду в цій справі, оскільки порушення прав позивача у березні 2018 року не закінчилось, а відповідач вчинює повторне порушення прав підприємства, які потребують судового захисту.

На думку апелянту, суд першої інстанції не врахував основний факт, що на момент звернення до адміністративного суду у червні 2020 року права підприємства порушуються відповідачем повторно, використовуючи результати протиправної перевірки лютого-березня 2018 року

Державна екологічна інспекція в Одеській області надала відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на доводи, що узгоджуються із висновком суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що посадовими особами Державної екологічної інспекції в Одеській області, на підставі наказу Державної екологічної інспекції в Одеській області від 27.02.2018 року №121 та направлення на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ПП «Кирол» за адресою: 65005, м. Одеса, вул. Дальницька, 45, (т. 1 а.с. 32, 33, 220, 221, 222). Направлення на перевірки отримано посадовою особою позивача (головним бухгалтером) 01.03.2020 року.

Плановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища проведений в період з 28.02.2018 р. по 02.03.2018 р.

За результатом перевірки складений акт №22/13 від 02.03.2018 року, в якому відповідач зафіксував ряд порушень, вчинених позивачем (т. 1 а.с. 34-73, 233-242, 269, 270-273), копія акту отримана позивачем, пояснень та зауважень з боку апелянта в акті перевірки не вказано.

Також, 07.03.2018 року складений припис №01/13 (т. 1 а.с. 44), яким позивача зобов`язано у строк до 02.04.2018 усунути виявлені під час перевірки порушення. Вказаний припис був направлений ПП «Кирол» 07.03.2020 року.

З метою здійснення перевірки стану виконання припису №01/13 від 07.03.2018 року, посадовими особами Державної екологічної інспекції в Одеській області здійснена позапланова перевірка в період з 24.04.2018 по 25.04.2018 р. (т. 1 а.с. 46, 73, 74, т. 2 а.с. 51, 52).

Відповідно до матеріалів справи, 20.03.2018 року та 25.04.2018 року ПП «Кирол» поінформувало Державну екологічну інспекцію в Одеській області про усунення порушень законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та виконання припису №01/13 від 07.03.2018 року (т. 1 а.с. 186, 187).

За результатами позапланового заходу складений акт №39/13 від 25.04.2018 р. (т. 1 а.с. с 47-54, 177-183, т. 2 а.с. 53-59), відповідно до якого встановлено, що позивач усунув порушення, встановлені в акті перевірки від 02.03.2020 №22/13. Акт позапланового заходу отриманий ПП «Кирол», пояснень, зауважень або заперечень з боку ПП «Кирол» в акті позапланового заходу не наведено.

05.11.2018 року на адресу ПП «Кирол» була направлена претензія Державної екологічної інспекції в Одеській області від 05.11.2018 р. № 97 (т. 2 а.с. 47-48).

Представники сторін в судовому засіданні зазначили, що позивач не звертався до суду з адміністративним позовом щодо оскарження результатів перевірки починаючи з 07.03.2018 року (з дати складання припису) до 22.06.2020 року. При цьому позивач усунув усі порушення встановлені під час перевірки.

Також, апеляційний суд встановив, що 23.08.2018 року було відкрито провадження у справі №522/14769/18 (ЄДРСР № 76067798) за адміністративним позовом Державної екологічної інспекції в Одеській області до Державної регуляторної служби України про визнання дій незаконними, визнання акту незаконним, скасування подання (справа щодо проведення Державної екологічної інспекції в Одеській області заходів державного нагляду (контролю) під час дії мораторію у 2018 році).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2018 року у справі №522/14769/18 позов був задоволений (ЄДРСР № 76557162), проте постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 року зазначене рішення було скасоване, а справа направлена на розгляд до Одеського окружного адміністративного суду за встановленою законом підсудністю (ЄДРСР № 80125325).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 року у справі №522/14769/18 (ЄДРСР № 82373402) був частково задоволений адміністративний позов Державної екологічної інспекції в Одеській області; визнане протиправним та скасоване подання Державної регуляторної служби України від 04.06.2018 року «Про усунення Державної екологічної інспекції в Одеській області порушень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності»; у задоволенні решти позовних вимог (визнання дій такими, що суперечать чинному законодавству, визнання процедури перевірки, такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України) відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019 року у справі №522/14769/18 (ЄДРСР №84492768) була задоволена апеляційна скарга Державної регуляторної служби України; рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 року скасоване в частині задоволення адміністративного позову Державної екологічної інспекції в Одеській області та стягнення судових витрат; та в цій частині ухвалене нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог Державної екологічної інспекції в Одеській області; в іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 року залишене без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 22.01.2020 року відкрито касаційне провадження у справі №522/14769/18 за касаційною скаргою Державної екологічної інспекції в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019 у справі (ЄДРСР № 87109889).

Відповідно до матеріалів справи (т. 1 а.с. 1-15), яка переглядається апеляційним судом, приватне підприємство «Кирол» 22.06.2020 року звернулось до суду з позовом, в якому просило суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо призначення та проведення перевірки з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства ПП «Кирол» в період з 28.02.2018 р. по 02.03.2018 р.;

- визнати протиправним та скасувати припис відповідача № 01/13 від 07.03.2018 р.

Таким чином, ПП «Кирол» оскаржило перевірку та припис через два роки та чотири місяці, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, встановленого ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України.

Матеріалами справи підтверджено та апелянтом не заперечується той факт, що ПП «Кирол» було обізнане про проведення перевірки в період з 28.02.2018 р. по 02.03.2018 р., та щодо існування припису 01/13 від 07.03.2018 р.

Апеляційний суд зазначає, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 року та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019 року у справі №522/14769/18 (ЄДРСР № 82373402), відмовлено в повному обсязі у задоволенні позовних вимог Держекоінспекції в Одеській області до Державної регуляторної служби України про визнання дій незаконними, визнання акту незаконним, скасування подання (справа щодо проведення Державною екологічною інспекцією в Одеській області заходів державного нагляду (контролю) під час дії мораторію у 2018 році).

Таким чином, за змістом рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.06.2019 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019 року у справі №522/14769/18, які набрали законної сили 24.09.2019 року, встановлено, що станом на 24.09.2019 року Держекоінспекцією в Одеській області не спростований факт проведення на початку 2018 року планових заходів державного нагляду (контролю), зокрема по відношенню до ПП «Кирол», з порушенням вимог Закону № 1728-VIII, Закону №877-V, Постанови КМУ № 1104 від 18.12.2017 року, що зафіксовано в Акті перевірки Держекоінспекції в Одеській області від 29.05.2018 року № 15/62-К-2018, складеному Державною регуляторною службою України, та подання Державної регуляторної служби України від 04.06.2018 року.

Зазначені обставини, на думку апелянта підтверджують той факт, що саме з 24.09.2019 року виникли підстави для оскарження ПП «Кирол» дій Держекоінспекції в Одеській області щодо проведення планового заходу в період з 28.02.2018 р. по 02.03.2018 року та припису № 01/13 від 07.03.2018 року.

Проте необхідність звернення до суду з цим позовом, виникла саме після звернення Держекоінспекцією в Одеській області у квітні 2020 року до господарського суду з позовом до ПП «Кирол» про стягнення збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, та які не сплачені у добровільному порядку після отримання претензії № 97 від 05.11.2018 року (справа №916/1182/20).

14.05.2020 року після спілкування з представниками державної регуляторної служби України з приводу правомірності позовних вимог в господарській справа №916/1182/20, як зазначає апелянт, йому стало відомо про існування постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019 року у справі №522/14769/18.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що наведені позивачем обставини пропуску строку звернення до адміністративного суду є неповажними.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 55 Основного Закону, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Конституції України, кожному гарантується право знати свої права і обов`язки.

Статтею 68 Основного Закону встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Державна екологічна інспекція в Одеській області, враховуючи положення ст. 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V, є органом державного нагляду (контролю), рішення якого можуть бути оскаржені як до відповідного центрального органу виконавчої влади так і до суду (ст. 21 Закону № 877-V).

Оскільки статтею ст. 21 Закону № 877-V не встановлений строк оскарження рішень органу державного нагляду, та матеріали справи не містять відомостей щодо використання апелянтом можливість досудового порядку вирішення спору, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо застосування абзацу 1 ч. 1 ст. 122 КАС України.

Перевіряючи висновки суду першої інстанції щодо дня з якого обчислюється шестимісячний строк звернення до адміністративного суду та доводи апелянта з цього питання, апеляційний суд зазначає таке.

За приписами абзацу 1 ч. 1 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ПП «Кирол» було обізнане про проведення планового заходу контролю в період з 28 лютого по 02 березня 2018 року, оскільки допустило позивача до проведення такого заходу.

Також ПП «Кирол» було обізнане про існування та зміст припису № 01/13 від 07.03.2018 року, оскільки станом на 25.04.2020 року в повному обсязі виконало припис усунуло порушення вимог природоохоронного законодавства.

Також апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 03.11.20216 року № 1728-VIII, із змінами внесеними Законом № 2246-VIII від 07.12.2017 року, встановлений до 31.12.2018 року мораторій на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Закон від 03.11.2016 року № 1728-VIII був опублікований в чотирьох офіційних виданнях (газета «Голос України» від 31.12.2016 р. №251; газеті «Офіційний вісник України» 13.01.2017 р. 2017 р., №4; газеті «Урядовий кур`єр» від 14.01.2017 р. № 4; у віснику «Відомості Верховної Ради України» від 27.01.2017 р. 2017 р., № 4).

Закон № 2246-VIII від 07.12.2017 року також був опублікований в чотирьох офіційних виданнях (газета «Голос України» від 31.12.2017 р. №№249-250; газеті «Офіційний вісник України» 05.01.2018 р. 2018 р., №2; газеті «Урядовий кур`єр» від 05.01.2018 р. № 3; у віснику «Відомості Верховної Ради України» від 26.01.2018 р. 2018 р., № №3-4).

Постановою КМУ № 1104 від 18.12.2017 року «Про затвердження переліку органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», затверджений перелік органів державного нагляду (контролю), на які не поширюється дія Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», до якого, окрім інших віднесено і Держекоінспекцію та її територіальні органи (в частині здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства щодо екологічної та радіаційної безпеки).

Відповідно до п. 2 Постанови КМУ № 1104 від 18.12.2017 року вона набирає чинності з дня її опублікування та діє до 31.12.2018 року.

Зазначена постанова опублікована 23.02.2018 року в газеті «Урядовий кур`єр» №38

Відповідно до матеріалів справи предметом планового заходу державного нагляду (контролю) є перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства (т. 1 а.с. 220-222), а не перевірка додержанням вимог законодавства щодо екологічної та радіаційної безпеки.

Таким чином, за наявності оприлюднених у встановленому законом порядку Законів від 03.11.20216 року № 1728-VIII, від 07.12.2017 року № 2246-VIII, Постанови КМУ № 1104 від 18.12.2017 року, за наявності чітко визначеного предмету планового заходу державного нагляду (контролю) - додержання вимог природоохоронного законодавства, за відсутності мораторію на проведення планового заходу державного нагляду (контролю) предметом якого є додержанням вимог законодавства щодо екологічної та радіаційної безпеки, враховуючи виконання ПП «Кирол» оскаржуваного припису, апеляційний суд зазначає, що апелянт ПП «Кирол» повинен був дізнатися про порушення своїх прав в період з 28.02.2018 р. (початок проведення планового заходу) по 25.04.2018 р. (закінчення проведення позапланового заходу щодо перевірки виконання припису). У цьому випадку, наявність судового рішення у справі №522/14769/18 не впливає на час коли апелянт повинен був дізнатись про порушення своїх прав.

Матеріали справи не містять відомостей на підтвердження існування об`єктивних обставин, які заважали ПП «Кирол» протягом більш ніж двох років звернутись до адміністративного суду з позовними вимогами про оскарження дій відповідача щодо проведення планової перевірки з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства ПП «Кирол» в період з 28.02.2018 р. по 02.03.2018 р.; щодо оскарження припису № 01/13 від 07.03.2018 р.

При цьому апеляційний суд зазначає, що подання 22.06.2020 року ПП «Кирол» адміністративного позову в цій справі фактично є намаганням отримати судове рішення із встановленням певних обставин, з метою використання такого рішення в іншій господарській справі №916/1182/20.

Апеляційний суд, як і суд першої інстанції зазначає, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки (ч. 4 ст. 44 КАСУ).

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права й інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Враховуючи встановлені при апеляційному розгляді обставин, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відсутність рішення суду у справі №522/14769/18 не позбавляло позивача права звернутися до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дій та скасування припису.

При цьому апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на висновки Верховного Суду, зокрема в постанові від 27.02.2020 р. у справі № 800/304/17; в постанові від 21.05.2020 р. у справі № 344/10095/16-а; в постанові від 11.04.2018 р. у справі № 807/401/17; в постанові від 20.05.2020 р. у справі № 815/1226/18; в постанові від 30.01.2019 року у справі № 876/5312/17, оскільки Верховний Суд в зазначених справах дійшов певних висновків за інших фактичних обставин, в інших публічно-правових спірних правовідносинах.

Недоречним є і посилання апелянта на рішення ЄСПЛ «Рисовський проти України» (Заява N 29979/04), оскільки в цій справі Європейський суд встановив порушення ст. 13 Конвенції, оскільки не було доведено, що заявник мав ефективний засіб юридичного захисту стосовно своїх скарг, тобто засіб, який міг запобігти виникненню порушення, припинити його або надати заявнику відповідне відшкодування. Проте як в справі, яка переглядається апеляційним судом, апелянт повинен був бути обізнаним про порушення своїх прав, проте на протязі більше двох років не вчиняв жодних дій щодо звернення до суду.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги апеляційний суд зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, апеляційним судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції при вирішення питання щодо строків звернення до адміністративного суду та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 2-12, 72-77, 242, 294, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Кирол» - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року у справі № 420/5335/20 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 27.11.2020 року.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.