Справа № 160/1778/20
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 листопада 2020 року Справа №160/1778/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лозицької І.О., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі заяву головного державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в особі відділу примусового виконання рішень про зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24.11.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся головний державний виконавець Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в особі відділу примусового виконання рішень із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просить суд:

- змінити спосіб і порядок виконання рішення суду, на підставі якого Дніпропетровським окружним адміністративним судом у справі № 160/1778/20 від 22.07.2020 року видано виконавчий лист із зобов`язання Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради () нарахувати і виплатити з урахуванням індексації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), щорічну допомогу на оздоровлення та компенсацію за пільгове забезпечення продуктами харчування за період з 01.11.2012 року по 15.10.2015 року, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936 на стягнення з Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради нараховану суму щорічної допомоги на оздоровлення та компенсацію за пільгове забезпечення продуктами харчування за період з 01.11.2012 року по 15.10.2015 року у розмірі 11427,00 грн. на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування своєї заяви головний державний виконавець зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження ВП № 63257765 з виконання виконавчого листа, виданого 22.07.2020 року на підставі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/1778/20, про зобов`язання Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради () нарахувати і виплатити з урахуванням індексації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), щорічну допомогу на оздоровлення та компенсацію за пільгове забезпечення продуктами харчування за період з 01.11.2012 року по 15.10.2015 року, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936. Разом з тим, боржник частково виконав рішення суду у даній справі, а саме: здійснив нарахування зазначеної допомоги за вказаний період у загальній сумі 11427,00 грн. При цьому, виплату нарахованих коштів відповідачем не здійснено, оскільки відповідно до приписів Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Тому? заявник просить суд змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, оскільки воно прийнято про зобов`язання відповідача (боржника) вчинити певні дії, а не про стягнення з нього коштів.

Ухвалою суду від 25.11.2020 року заява головного державного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення суду була призначена до розгляду в судовому засіданні.

Заявник у судове засідання не з`явився, але надав клопотання про розгляд заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду за його відсутності.

У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви.

При цьому, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 378 КАС України, заява про зміну способу або порядку виконання розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За викладених обставин, суд розглянув заяву головного державного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення суду без участі сторін, за наявними у справі матеріалами у письмовому провадженні.

Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи заявника, дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви та виходить з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 16.03.2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом було винесено рішення, яким було частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, та визнано протиправними дії Центрального Управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення та компенсації за пільгове забезпечення продуктами харчування за період з 01.11.2012 року по 15.10.2015 року, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року №936; зобов`язано Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради () нарахувати і виплатити з урахуванням індексації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), щорічну допомогу на оздоровлення та компенсацію за пільгове забезпечення продуктами харчування за період з 01.11.2012 року по 15.10.2015 року, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936; у іншій частині позовних вимог відмовлено.

Зазначене вище судове рішення набрало законної сили 02.07.2020 року.

Виконавчий лист у даній справі був виданий 22.07.2020 року.

09.10.2020 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було відкрито виконавче провадження ВП № 63257765 щодо виконання виконавчого листа № 160/1778/20, виданого 22.07.2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради () нарахувати і виплатити з урахуванням індексації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), щорічну допомогу на оздоровлення та компенсацію за пільгове забезпечення продуктами харчування за період з 01.11.2012 року по 15.10.2015 року, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936.

27.10.2020 Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради повідомило заявника своїм листом за вих. № 7/2-1436 про те, що відповідачем (боржником) частково виконано рішення суду, а саме: здійснено нарахування ОСОБА_1 недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення та компенсації за пільгове забезпечення продуктами харчування за період з 01.11.2012 року по 15.10.2015 року, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936. Загальна сума нарахування становить 11427,00 грн. При цьому, виплата на користь стягувача зазначеної допомоги буде здійснюватися після виділення коштів з Державного бюджету відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

24.11.2020 року головний державний виконавець звернувся до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду, а саме: зобов`язання Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради () нарахувати і виплатити з урахуванням індексації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), щорічну допомогу на оздоровлення та компенсацію за пільгове забезпечення продуктами харчування за період з 01.11.2012 року по 15.10.2015 року, відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постанови Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 року № 936 змінити на стягнення з Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради нараховану суму щорічної допомоги на оздоровлення та компенсацію за пільгове забезпечення продуктами харчування за період з 01.11.2012 року по 15.10.2015 року у розмірі 11427,00 грн. на користь ОСОБА_1 .

З урахуванням вищевикладеного, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), зокрема, змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для зміни способу чи порядку виконання судового рішення такою обставиною може бути неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин.

Під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення визначеними способом і порядком. При цьому, зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб і порядок виконання рішення суду.

Разом з тим, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб та наявність таких обставин має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Отже, підставами для зміни способу і порядку виконання судового рішення є обставини, які роблять виконання неможливим.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою головного державного виконавця від 09.10.2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 63257765 щодо примусового виконання виконавчого листа № 160/1778/20.

27.10.2020 Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради повідомило заявника своїм листом за вих. № 7/2-1436 про те, що відповідачем (боржником) частково виконано рішення суду, а саме здійснено нарахування позивачу (стягувачу) допомоги. При цьому, виплата нарахованої суми на користь позивача (стягувача) буде здійснюватися лише після виділення коштів з Державного бюджету відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

З огляду на зазначені обставини, державний виконавець звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду шляхом винесення рішення про стягнення з Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради нарахованої суми щорічної допомоги на оздоровлення та компенсації за пільгове забезпечення продуктами харчування за період з 01.11.2012 року по 15.10.2015 року у розмірі 11427,00 грн. на користь ОСОБА_1 .

Водночас, суд, аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, прийшов до висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

При цьому, викладене вище жодним чином не підтверджує наявність обставин, що унеможливлюють виконання судового рішення після пред`явлення виконавчого листа до виконання, а, отже, підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення відсутні.

Крім того, суд зазначає, що резолютивна частина рішення суду у цій адміністративній справі є чіткою, зрозумілою за змістом, не припускає різного тлумачення, не вбачається недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, що свідчить про те, що судове рішення не може містити положень, що викликають незрозумілість під час його виконання.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що судове рішення, що набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним), тобто воно не може бути скасоване (змінене) судом, що його прийняв. Основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними. Отже, суд, який прийняв рішення, може внести до нього виправлення, які не торкаються суті відомостей, що викладені у рішенні.

Подаючи до суду заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду, шляхом стягнення з боржника на користь стягувача коштів в сумі 11427,00 грн. грн., заявник фактично просить суд змінити та розширити резолютивну частину свого рішення, змінити рішення суду по суті та спосіб захисту, що є неможливим, оскільки таке судове рішення є незмінним.

При цьому, невиконання відповідачем судового зобов`язання в частині виплати коштів через відсутність у нього відповідних бюджетних призначень в розумінні ч. 3 ст. 378 КАС України не свідчить про неможливість виконання судового рішення та не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку його виконання, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція при вирішенні спорів цієї категорії була неодноразово висловлена і Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 11.11.2014 року (справи №21-394а14, №21-475а14), від 25.11.2014 року (справа №21-506а14), від 13.01.2015 року (справа №21-604а14), від 17.02.2015 року (справа №21-622а14) та Верховним Судом у постанові від 27.06.2018 року (справа № 713/1062/17), від 10.07.2018 року (справа №490/9519/16-а).

З огляду на викладене та враховуючи вимоги законодавства України, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання рішення у даній справі.

Керуючись ст.ст. 242, 248, 256, 294, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви головного державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в особі відділу примусового виконання рішень про зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі № 160/1778/20 відмовити.

Копію цієї ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 30.11.2020 року.

Суддя І.О. Лозицька