Справа № 520/11599/2020
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 р. № 520/11599/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) (м. Харків, вул. Сумська, 61) про визнання протиправним та скасування висновку, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просив визнати противоправним та скасувати висновок Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19.08.2020 року яким відмовлено у внесенні змін до актового запису №111 про шлюб від 21.02.2014 року, та актового запису про народження дитини №1141 від 20.05.2014 року. Зобов`язати Харківський міській відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису № 111 про шлюб від 21.02.2014 року та актового запису №1141 від 20.05.2014 року про народження сина в яких змінити по батькові позивача з « ОСОБА_1 » на ОСОБА_1 ».

Відповідно до положень ст.ст.12, 171, 257, 262 КАС України розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в якому він заперечує щодо визнання відмови протиправною, в іншій частині позовних вимог просить суд вирішувати справу на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Позивач з дружиною мешкає у АДРЕСА_1 , має посвідку на постійне проживання в Україні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народився син ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис №1141).

Позивач зазначає, що при одруженні і при реєстрації сина, ним, до відповідача було надано паспорт № НОМЕР_3 , виданий Посольством Афганістану в Україні, в якому по батькові позивача зазначено « ОСОБА_1 ».

Відповідач при видачі свідоцтва про шлюб і свідоцтва про народження сина допустив, на думку позивача, помилку і його по батькові вказав « ОСОБА_1 », а потрібно « ОСОБА_1 ».

19.08.2020 позивач звернувся до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про внесення змін до актового запису про шлюб і про народження дитини і виправити його по батькові з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 19.08.2020 було складено висновок про відмову у внесенні змін до актових записів цивільного стану за заявою позивача.

Не погодившись із такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.6 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. (ч.4 ст.6 ЗУ Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

Згідно ч.1 ст.8 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» діяльність органів державної реєстрації актів цивільного стану ґрунтується на принципах додержання законності, захисту прав і законних інтересів громадян та держави, додержання таємниці державної реєстрації актів цивільного стану, належного документального оформлення проведеної державної реєстрації.

Відповідач у відзиві зазначає, що проведеною перевіркою по архівним даним відділу виявлено актовий запис про народження № 1141 від 20.05.2014 року, складений Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проведеною перевіркою по архівним даним відділу виявлено актовий запис про шлюб № 111 від 21.02.2014 року, складений Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Для державної реєстрації шлюбу та народження було надано паспорт заявника (батька дитини), Громадянина Афганістану № НОМЕР_4 , виданого Посольством Афганістану в Україні, м. Київ. 23.12.2008 року.

Відповідач посилається на те, що при складанні актового запису про шлюб, про який йдеться мова, відомості про нареченого були вказані у повній відповідності до поданих документів. При цьому, заявником (нареченим) було проставлено власноручно підпис у двох примірниках актового запису про шлюб (графа 13). Проставленням власноручного підпису особа погоджувалася не тільки на державну реєстрацію шлюбу, але й з відомостями, що були вказані в актовому записі про шлюб. Тому, помилки при проведенні державної реєстрації шлюбу не виявлено. На теперішній час, заявником, окрім перекладів паспорту, не надано жодних документів, які могли б стверджувати вірність написання по батькові. При цьому, внесення змін на підставі перекладу паспортів не є можливим, оскільки переклад з іноземного документу містить суб`єктивні знання перекладача, а сам переклад паспорту не є документом, що засвідчує факт вірності написання прізвища, імені, по батькові, що має засвідчувати документ про народження. Витребувати документ, що має стверджувати вірність написання анкетних даних заявників, як передбачено Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану не є можливим, оскільки наявні двосторонні міжнародні угоди між країною походження заявника (Ісламська Республіка Афганістан) та Україною, не передбачають витребування документів про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, регулює Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі по тексту - Закон) та Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 (далі - Правила №96/5).

Відповідно до ст. 2 Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації, відповідно до вказаного Закону, підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Статтею 6 Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Статтею 3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" №2398-VI від 01.07.2010 визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус". Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Частиною 3 та 4 статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до п.1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 р. за № 55/18793, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Пунктом 1.5 Правил визначено, що заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами, шляхом їх формування та реєстрації за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на яких заявники за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у них, проставляють власні підписи.

Працівник відділу державної реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, звіряє відомості, зазначені заявником у заяві, з паспортом або паспортним документом. Суперечливі дані в документах письмово пояснюються заявником. Документи, які мають необумовлені виправлення, підчистки або викликають сумніви щодо їх достовірності, перевіряються особливо ретельно та у разі потреби направляються для проведення їх експертизи до судово-експертної установи Міністерства юстиції України (за рахунок заявника).

Пунктом 1.7 Правил встановлено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Відповідно до пунктів 2.6, 2.7, 2.18 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті.

Якщо актовий запис цивільного стану, до якого потрібно внести зміни, зберігається в архіві іншого відділу державної реєстрації актів цивільного стану України, то відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який прийняв заяву, надсилає відповідний запит щодо підтвердження відповідності відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян даним паперового носія актового запису цивільного стану, яке в подальшому додається до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян у відповідній справі.

Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану.

Згідно підпункту 2.13.2 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Також, відповідно до частини 1 статті 201 Цивільного кодексу України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є ім`я (найменування).

Згідно статтею 294 Цивільного кодексу України фізична особа має право на ім`я. Фізична особа має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні.

Як убачається з матеріалів справи, згідно перекладу паспорта позивача, його прізвище, ім`я та по батькові - ОСОБА_1 . Такі ж відомості містить і посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_5 .

Проте, у свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_6 від 21.02.2014 (актовий запис № 111) та у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 від 20.05.2014 (актовий запис №1141) по батькові позивача вказано « ОСОБА_1 ».

Керуючись п. 2.18 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 р. за № 55/18793, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача внести зміни до актового запису №111 про шлюб від 21.02.2014 та актового запису №1141 від 20.05.2014 про народження, в яких змінити по батькові позивача з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Водночас, частинами 1 та 2 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Розглядаючи спір по суті заявлених позовних вимог суд, відповідно до вказаної норми, враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Таким чином, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Пунктом 10.3 Постанови Пленуму ВАСУ від 20.05.2013 р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» роз`яснено, що суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № К(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з декількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає кращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення; яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову, шляхом скасування висновку Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19.08.2020 року, яким відмовлено у внесенні змін до актового запису №111 про шлюб від 21.02.2014 року, та актового запису про народження дитини №1141 від 20.05.2014 року, зобов`язання відповідача внести зміни до актового запису № 111 про шлюб від 21.02.2014 року та актового запису №1141 від 20.05.2014 року про народження, в яких змінити по батькові позивача з « ОСОБА_1 » на ОСОБА_1 ».

Згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) (м. Харків, вул. Сумська, 61) про визнання протиправним та скасування висновку - задовольнити частково.

Скасувати висновок Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19.08.2020 року, яким відмовлено у внесенні змін до актового запису №111 про шлюб від 21.02.2014 року та актового запису про народження дитини №1141 від 20.05.2014 року.

Зобов`язати Харківський міській відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) внести зміни до актового запису № 111 про шлюб від 21.02.2014 року та актового запису №1141 від 20.05.2014 року про народження, в яких змінити по батькові позивача з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) () на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_7 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Єгупенко