Справа № 640/3218/19
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року м. Київ № 640/3218/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа без самостійних вимог - Київській міській голова - Кличко Віталій Володимирович про стягнення заробітної плати за затримку виконання судового рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач, Департамент) та просить суд стягнути з відповідача середню заробітну плату за затримку виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року у справі №826/5132/15 за період з 19 жовтня 2018 року по дату фактичного поновлення на посаді або дату винесення рішення у даній справі з розрахунку 480,79 грн. за один робочий день.

Позов обґрунтовано тим, що за розпорядженням Київського міського голови Кличка В.В. від 25 лютого 2015 року №89 позивача звільнено з посади начальника управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 25 лютого 2015 року згідно пункту 1 статті 36 КЗпП України (за угодою сторін).

Не погодившись з розпорядженням, позивач оскаржив його до суду та за результатами розгляду справи №826/5132/15 рішенням суду апеляційної інстанції, залишеним без змін судом вищої інстанції, позивача поновлено на посаді начальника управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та стягнуто з Київського міського голови Кличка В.В. на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

У зв`язку з тим, що зазначені судові рішення тривалий час не виконувалися, позивач знову звернувся до суду з позовом про стягнення заробітної плати за затримку виконання судового рішення та відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року у справі №826/1983/18 з Департаменту культури КМДА на його користь стягнуто середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 06 серпня 2015 року по 18 жовтня 2018 року.

Посилаючись на те, що судові рішення щодо поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку по даний час не виконані, а усі обставини вже встановлені судовими рішеннями раніше, тому не потребують доказування, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом та просить його задовольнити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву та усі наявні докази.

Відповідачем через відділ діловодства суду 01 квітня 2019 року подано відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечує, зазначає, що умовою виконання судових рішень є поновлення на посаді позивача Київським міським головою, яким зазначене рішення не виконується. За таких обставин, вина Департаменту у невиконанні судових рішень відсутня. Окрім іншого, на даний час правонаступником Департаменту культури КМДА є Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який є фактично роботодавцем позивача і з якого має бути стягнено середній заробіток за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_1 .

Також відповідач зазначає, що Київським міським головою Кличком В.В. на адресу позивача направлялися проекти угоди про примирення, які останнім свідомо не отримуються. У задоволенні позову відповідач просить відмовити.

У свою чергу позивачем 15 квітня 2019 року подано відповідь на відзив відповідача, у якій він зазначає, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року у справі №826/1983/18 вже виконана органами казначейської служби. Окрім того, жодних проектів угод щодо примирення позивач не отримував, а виконавче провадження №56310779 в частині поновлення на роботі вже завершено у зв`язку з відмовою боржника виконувати рішення суду, через що державним виконавцем звернуто подання про вчинення кримінального правопорушення до правоохоронних органів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 травня 2019 року задоволено клопотання представника Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, ухвалено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження призначено підготовче засідання, у яке викликано учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 серпня 2019 року задоволено клопотання представника відповідача про заміну неналежного відповідача у справі на належного - Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Київського міського голову Кличка Віталія Володимировича.

В судовому засіданні 19 грудня 2019 року судом постановлено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 липня 2016 року, у справі № 826/5132/15 за позовом ОСОБА_1 до Київського міського голови Кличка В.В., за участю третьої особи - Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі, позовні вимоги - задоволено; визнано протиправним та скасовано розпорядження Київського міського голови Кличка В.В. № 89 «Про звільнення ОСОБА_1 » від 25 лютого 2015 року; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); стягнуто з Київського міського голови Кличка В.В. на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

На виконання зазначеного судового рішення, Окружним адміністративним судом міста Києва 18 вересня 2015 року видано виконавчий лист строком пред`явлення до виконання до 06 серпня 2016 року.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 22 січня 2016 року ВП № 49922886 позивачу відмовлено у відкритті виконавчого провадження відповідно до пункту 8 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Листом від 07 грудня 2017 року №35929-0-33-17/20-1/9 позивача повідомлено про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки за пунктом 9 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ в частині стягнення заробітку не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 05 травня 2018 року ВП №56310779 за виконавчим листом №826/5132/15 від 18 вересня 2015 року відкрито виконавче провадження та надано боржнику - Київському міському голові Кличку В.В. строк (10 робочих днів) для добровільного виконання судового рішення.

Проте, добровільного виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року у справі № 826/5132/15 з боку відповідачів не відбулося, у зв`язку з чим позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київського міського голови Кличка В.В. про стягнення заробітної плати за час невиконання судового рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року у справі №826/1983/18 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з Київського міського голови Кличка Р.І. на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за затримку виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року у справі № 826/5132/15 за період з 06 серпня 2015 року по 18 жовтня 2018 року в сумі 386 074,37 грн.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2019 року за результатами розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 та Київського міського голови Кличка В.В. рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року скасовано, ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київського міського голови Кличка В.В. про стягнення заробітної плати задоволено частково, стягнуто з Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за затримку виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року у справі № 826/5132/15 за період з 06 серпня 2015 року по 18 жовтня 2018 року в сумі 386 074,37 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У зазначеній постанові суду апеляційної інстанції від 31 січня 2019 року, зокрема зазначено, що відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. Так, виконавчим листом №826/5132/15, виданим на користь позивача Окружним адміністративним судом міста Києва 18 вересня 2015 року на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року, боржником визначено Київського міського голову Кличка В.В.

Однак, Київський міський голова Кличко В.В. не є роботодавцем позивача, а тому середню заробітну плату на користь позивача за час невиконання судового рішення має бути стягнуто саме з Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке є окремою юридичною особою.

Таким чином, стягнення середнього заробітку за час затримки виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року у справі №826/5132/15 підлягає з Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Упродовж розгляду даної справи №640/3218/19 судом встановлено, що 11 липня 2016 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №2003610 про припинення юридичної особи - Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 15 червня 2015 року №575 «Про затвердження змін до Положення про Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)», яким затверджено Положення в новій редакції, згідно з пунктами 1 та 2 Положення Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підпорядковується Київському міському голові, підзвітний та підконтрольний Київській міській раді, а з питань виконання функцій державної виконавчої влади - Міністерству культури України. Департамент перейменовано з головного управління культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке є правонаступником Управління у справах національностей та релігій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відповідно до рішення Київської міської ради від 15 березня 2012 року №198/7535 «Про діяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» та правонаступником Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відповідно до рішення Київської міської ради від 25 грудня 2014 року №741/741 «Про упорядкування діяльності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)».

Відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 07 березня 2018 року №381 "Про затвердження Положення про Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затверджено Положення, згідно з пунктами 1,2 Положення Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підпорядковується Київському міському голові, підзвітний та підконтрольний Київській міській раді, а з питань виконання функцій державної влади - Міністерству культури України. Департамент утворено відповідно до рішення Київської міської ради від 01 червня 2017 року №421/2643 "Про деякі питання діяльності виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) шляхом виділу управління з збереження історичного середовища та охорони об`єктів культурної спадщини з Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відтак, Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є правонаступником відповідного майна, прав та обов`язків Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у частині охорони культурної спадщини у місті Києві.

Також, 14 вересня 2018 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про проведення державної реєстрації юридичної особи - Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та 18 вересня 2018 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано зміни до Положення про Департамент культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому відсутні функції, передбачені законодавством України з охорони культурної спадщини у місті Києві.

Відповідно до пункту 14 Положення про Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департамент є юридичної особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

З огляду на встановлене, судом залучено до участі у справі в якості належного відповідача Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та упродовж розгляду справи встановлено, що Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вже не є роботодавцем позивача, а тому середню заробітну плату на користь позивача за час невиконання судового рішення має бути стягнуто саме з Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке є окремою юридичною особою.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначає Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП), який регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

Відповідно до частин першої та другої статті 235 КЗпП у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно зі статтею 236 КЗпП у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

При цьому, стаття 236 КЗпП не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, у разі якщо працівник не вчинив додаткових дій, у тому числі не пред`явив рішення до примусового виконання, що вказують на його бажання поновитися на роботі.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на час розгляду даної справи позивача не поновлено на посаді на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року у справі № 826/5132/15.

Разом з тим, відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з частиною другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За приписами частини першої статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Разом з тим, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 34 постанови від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Відповідно до частини сьомої статті 235 КЗпП рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Таким чином, негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно виконується не з часу набуття ним законної сили (як це передбачено для переважної більшості судових рішень), а негайно з часу його проголошення (постановлення).

Аналогічна правова позиція визначена Верховним Судом в судовій практиці у подібних справах, зокрема, у постановах від 09 лютого 2018 року у справі № П/811/218/14, від 16 лютого 2018 року у справі № 807/2713/13-а.

В той же час, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року у справі № 826/5132/15, в частині поновлення на посаді, на момент розгляду даної справи не виконана всупереч наведених положень КЗпП та Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 237 КЗпП суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Відтак, суд приходить до висновку, що хоча постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року у справі № 826/5132/15, зокрема, визнано протиправним та скасовано розпорядження Київського міського голови Кличка В.В. № 89 «Про звільнення ОСОБА_1 » від 25 лютого 2015 року, та поновлено позивача на роботі, проте доказів того, що на даний час таке судове рішення виконано суду не представлено.

Щодо доводів відповідача про те, що Київським міським головою направлялися позивачу проекти угоди про примирення сторін у виконавчому провадженні №56310779, однак позивачем не отримувалися листи з проектом угоди про примирення, а тому спроба відповідача достягти примирення на етапі виконавчого провадження є спробою добровільного виконання рішення суду, то, не дивлячись на такі доводи, станом на час розгляду даної справи судом, позивача на посаді не поновлено, угоду про примирення не укладено, а тому, такі доводи не беруться судом до уваги.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року №826/1983/18 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Київського міського голови Кличко Віталія Володимировича на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за затримку виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 5 серпня 2015 року у справі № 826/5132/15 за період з 6 серпня 2015 року по 18 жовтня 2018 року в сумі 386074,37 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2019 року №826/1983/18 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Київського міського голови Кличка Віталія Володимировича про стягнення заробітної плати задоволено частково. Стягнуто з Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середню заробітну плату за затримку виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 5 серпня 2015 року у справі №826/5132/15 за період з 6 серпня 2015 року по 18 жовтня 2018 року в сумі 386 074,37 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення з 19 жовтня 2018 року по день постановлення рішення судом у даній справі.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі також - Порядок №100).

Відповідно до пункту 5 Порядку №100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 Порядку №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

З наявних у справі матеріалів, а також виходячи з висновків, викладених судами у справах №826/5132/15 та №826/1983/18, вбачається, що середньоденна заробітна плата позивача становить 480,79 грн.

Проти зазначеної суми середньоденної зарплати сторони не заперечують.

Відповідно до визначених Міністерством соціальної політики України норм тривалості робочого часу у 2018-2020 роках, загальна кількість робочих днів за період з 19 жовтня 2015 року по 26 листопада 2020 року склала 527 робочих днів.

Виходячи з наведених величин, розрахунок середнього заробітку за час затримки виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року у справі № 826/5132/15 становить 527 днів х 480,79 грн. = 253376,33 грн. (з 19 жовтня 2018 року по 26 листопада 2020 року), що підлягає стягненню на користь позивача.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи викладене у сукупності, суд вбачає правові підстави для задоволення позовних вимог, а окрім іншого вважає, що у межах вирішення даної справи повною мірою забезпечено право позивача на розгляд його адміністративного позову з дотриманням принципу рівності, справедливості та безсторонності, з урахуванням приписів частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, відповідно до яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, з висновками щодо застосування цих положень, викладених у рішеннях ЄСПЛ «Бочан проти України» (№2), заява № 22251/08, рішення від 15 лютого 2015 року, «Волошин проти України», заява № 15853/08, рішення від 10 жовтня 2013 року, «Чуйкіна проти України», заява № 28924/04, рішення від 13 січня 2011 року.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини друго статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за затримку виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2015 року у справі № 826/5132/15 за період з 19 жовтня 2018 по 26 листопада 2020 року в сумі 253376,33 грн. (двісті п`ятдесят три тисячі триста сімдесят шість гривень 33 коп.).

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), адреса: 04070, м. Київ, вул. Спаська, 12, тел. +25, .

Суддя Н.М. Клименчук