Справа № 600/2010/20-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/2010/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області, про визнання дій протиправними, визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У поданому до суду позові ОСОБА_1 просить суд:

- визнати протиправними дії Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) щодо винесення постанови про відкриття провадження ВП №63209009 від 06.10.2020р.;

- визнати протиправною та скасувати постанову Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про відкриття провадження ВП №63209009 від 06.10.2020р.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 06.10.2020р. державним виконавцем Глибоцького районного відділу виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Постевкою Лілією Іванівною було відкрито виконавче провадження №63209009 з примусового виконання постанови Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області від 25 червня 2020 року №199251 СЕ про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 34000 грн.

Позивач вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження №63209009 від 06.10.2020р. є протиправною та підлягає скасуванню з огляду на те, що останнім днем строку пред`явлення постанови від 25 червня 2020 року №199251 до виконання було 24 вересня 2020 року. Таким чином, позивач стверджує, що такий виконавчий документ був пред`явлений до виконання вже поза межами строку, встановленого статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження». У зв`язку з цим, позивач також вважає протиправними дії органу ДВС щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №63209009.

Ухвалою суду від 30.10.2020р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Вказаною ухвалою, серед іншого, відповідачу встановлено 15-денний термін з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач ні у встановлений судом строк, ні на момент розгляду справи, не подав відзиву на позов, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа письмових пояснень з повідомленням своєї позиції щодо заявленого позову до суду не надала.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою від 25 червня 2020 року №199251СЕ, винесеною заступником начальника Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області В. Косованом за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт до ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 34000 гривень (а.с.9).

06.10.2020р. державний виконавець Глибоцького районного відділу виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Постевка Лілія Іванівна відкрила виконавче провадження №63209009 про примусове виконання постанови №199251 від 25.06.2020р. (а.с.8).

Позивач вказує, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито спірне виконавче провадження, пред`явлено до виконання з порушенням строку, у зв`язку з чим, на думку позивача, постанова про відкриття виконавчого провадження №63209009 є протиправною та підлягає скасуванню. На підставі зазначеного позивач звернувся до суду з даним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення чинного законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.2 Закону №1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

В силу ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Пунктом 7 частини 1 статті 4 Закону №1404-VIII встановлено, що у виконавчому документі зазначається строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно із ч.1 ст.12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Отже, постанова від 25 червня 2020 року №199251СЕ, винесена заступником начальника Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області В. Косованом за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у сумі 34000 гривень з виконавчим документом, який може бути пред`явлений до виконання протягом трьох місяців.

З матеріалів справи вбачається, що постанова Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області про накладення штрафу набрала законної сили 25.06.2020, а строк пред`явлення до виконання до 24.09.2020 включно.

Водночас, з інформації про виконавче провадження ВП №63209009, наданої позивачем з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, видно, що датою надходження виконавчого документа до державного виконавця є 05.10.2020 року.

Отже, такий виконавчий документ було пред`явлено до виконання з порушенням строку, встановленого ч.1 ст.12 Закону №1404-VIII.

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, орган державної виконавчої служби, у відповідності до наведених вище вимог Закону повинен був повернути постанову від 25 червня 2020 року №199251СЕ стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня її пред`явлення, оскільки пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача стосовно протиправності дій органу ДВС щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №63209009 від 06.10.2020р. та протиправність такої постанови.

За таких обставин, виходячи з повноважень суду, передбачених ст.245 КАС України, суд вважає, що належним способом відновлення порушеного права позивача є визнання вище зазначених дій та постанови протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №63209009 від 06.10.2020р.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність дій щодо відкриття спірного виконавчого провадження та правомірності постанови про відкриття виконавчого провадження. Більше того, відповідачем не надано відзиву на позов чи будь-яких інших пояснень для доказування правомірності таких дій та постанови. Відтак позов підлягає задоволенню повністю.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за звернення до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 840,80грн. У зв`язку з цим, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з відповідача.

Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що 04.06.2020р. між ОСОБА_1 та адвокатом Дубець М.О., що діє на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №287 від 25.01.2009р., укладено договір про надання правової допомоги, на підставі якого видано ордер (а.с.13).

Згідно попереднього розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які понесе ОСОБА_1 відповідно до Договору про надання професійної правової (правничої) допомоги та які підлягають сплаті адвокату ОСОБА_2 : перша зустріч з Клієнтом, обговорення спірного питання, з приводу якого звернувся Клієнт. Ознайомлення з матеріалами, наданими Клієнтом: 0,5 годин роботи Адвоката 317,70грн.; поїздка до Глибоцького районного відділу виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП №63209009: 3 години роботи Адвоката 1906,20грн.; опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, вивчення відповідної судової практики: 1 година роботи Адвоката 635,40грн.; написання та направлення до Чернівецького окружного адміністративного суду позову про визнання дій протиправними та скасування постанови: 3 години роботи Адвоката 1906,20грн.; формування копій додатків до позовної заяви для суду та сторін, засвідчення копій: 0,5 години роботи Адвоката 317,70грн.; ознайомлення із відзивом на позовну заяву. Написання та направлення до суду відповіді на відзив: 1 година роботи Адвоката 635,40грн. Всього 5718,60 (а.с.12).

На підтвердження оплати вказаних послуг не надано жодного документу.

Відтак, суд вважає, що на момент розгляду справи судові витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу є не підтвердженими, відтак не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) щодо винесення постанови про відкриття провадження ВП №63209009 від 06.10.2020р.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про відкриття провадження ВП №63209009 від 06.10.2020р.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок)грн. 80коп.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Глибоцький районний відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (вул.Борців за волю України, 2-А, смт. Глибока, Чернівецька область, 60400, ).

Суддя В.О. Кушнір