Справа № 404/1174/20
Суддя: Мохонько В. В.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/1174/20
Номер провадження 2-а/404/105/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Мохонько В.В.,

за участі секретаря- Добровольської Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, за правилами спрощеного позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Боброва Владислава Володимировича, інспектора роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гелевер В`ячеслава Юрійовича, Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Боброва Владислава Володимировича, інспектора роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гелевер В`ячеслава Юрійовича, по якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАК №2097858 від 12.02.2020 року про стягнення з позивача штрафу у розмірі 255 грн.; справу про адміністративне правопорушення закрити; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАК №2097924 від 12.02.2020 року про стягнення з позивача штрафу у розмірі 425 грн.; справу про адміністративне правопорушення закрити.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що не погоджується з прийнятими відповідачами постановами, оскільки не вчиняв вказаних правопорушень, а оскаржувані постанови прийняті з порушенням закону.

Так, посилання в постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності на здійснення фіксації за допомогою пристрою TruCam, не надає можливості встановити у якій місцевості здійснена дана подія, на якій ділянці дороги, чи передбачає дана ділянка дороги обмеження швидкості руху, та яке саме обмеження швидкості руху передбачає дана ділянка дороги. Отже даний відеозапис, здійснений за допомогою пристрою TruCam, не надає можливості встановити правопорушення; при цьому, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилання на інші відеоприлади/технічні засоби, за допомогою яких вчинено відеозапис та фото, що унеможливлює визначити відеозапис та фото як належний доказ.

Крім того, в момент зупинення позивача та пред`явлення йому обвинувачення щодо перевищення швидкості йшов дощ, що суттєво впливає на коректність показів приладу «Трукам»„ та згідно інструкції в дощ забороняється його використання.

За таких обставин, на думку позивача постанова серія ЕАК № 2097858 від 12.02.2020 року є незаконною та підлягає скасуванню.

Крім того, позивач не визнавав себе винним у вчиненні правопорушення щодо перевищення швидкості, а тому вважав вимогу щодо пред`явлення полісу незаконною. Натоміть, в подальшому, до момену складення оскаржуваної постанови, позивач пред`явив інспектору вказаний поліс у електронному вигляді, але він відмовився його оглянути та перевірити і не взяв до уваги.

Тому, вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому постанова серія ЕАК №2097924 від 12.02.2020 року також є незаконною та підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.02.2020 року відкрито провадження в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання /а.с. 12-13/.

Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.06.2020 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції /а.с. 83-85/.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07.10.2020 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача Департамент патрульної поліції.

В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, на електронну адресу суду направив заяву, якою просив розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримав.

Відповідач інспектор роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Бобров В. В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представником відповідача подано до суду відзив, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог /а.с. 27-54/.

Відповідач інспектор роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Гелевер В. Ю. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представником відповідача подано до суду відзив, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог /а.с. 18-26/.

В судове засідання співвідповідач Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, його представник не з`явився, повідомлявся належно, подав до суду відзив, яким просив відмовити у задоволенні позовних вимог /а.с. 90-104/.

В судове засідання співвідповідач Департамент патрульної поліції, його представник не з`явився, повідомлявся належно, правом подачі відзиву на позов не скористався.

Особливості розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ і, зокрема, справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені параграфом 2 Глави 11 КАС України.

Відповідно до статті 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Згідно ч.11 ст. 126 КАС України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої чи апеляційної інстанцій.

Відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, в тому числі оглянувши відео-фіксацію на носії інформації DVD-R диск, суд вважає, що у задоволенні заявлених вимог слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 лютого 2020 року о 11:26:05 год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Ford Ranger, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Олександрія траса М04 37 км. в населеному пункті позначеного дорожнім знаком 5.45 рухався зі швидкістю руху 74 км/год., перевищивши дозволену швидкість руху в населеному пункті на 24 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

По факту вчинення правопорушення 12 лютого 2020 року інспектором роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Бобровим В. В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2097858, якою прийнято рішення до ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення -штраф у розмірі 255,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП /а.с.9/.

Крім того, 12 лютого 2020 року о 11:35:09 год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Ford Ranger, д.н.з. НОМЕР_1 в м. Олександрія траса М04 37 км. порушив п. 12.4 ПДР України, під час перевірки документів відповідно до п.п. 2.4 та 2.1 на вимогу інспектора не пред`явив для перевірки поліс ОСЦПВ власників наземних т.з., чим порушив п. 2.4. а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

По факту вчинення правопорушення 12 лютого 2020 року інспектором роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Гелевер В. Ю. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2097924, якою прийнято рішення до ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення -штраф у розмірі 425,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.126 КУпАП /а.с.8/.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до статі 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

В даному випадку оскаржуваною постановою ЕАК №2097858 позивача притягнуто до відповідальності на підставі ч.1 ст.122 КУпАП за перевищення швидкості в населеному пункті на 24 км.

Відповідно до наведеної вище правової норми перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.12.4 ПДР, на який посилається відповідач інспектор роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Бобров Владислав Володимирович, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Як вбачається з матеріалів справи, наведене в оскаржуваній постанові адміністративне правопорушення зафіксовано інспектором роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Бобровим В.В. лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 № 703, підтверджено відеозаписом, фотофайлами із лазерного вимірювача швидкості, розташування екіпажу під час фіксування правопорушення, на яких зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 74 км/год.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam", який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16811, виданого ДП "Укрметртестстандарт" від 23 жовтня 2019 року та чинного до 23 жовтня 2020 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС000657703, є придатним до застосування /а.с. 41/.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу "TruCam LTІ 20/20" виробництва LaserTechnologyInc, США також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку /а.с. 45/.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Згідно відповіді Служби автомобільних доріг у Кіровоградській області від 07.05.2019 року за вих. №479/16 на автомобільній дорозі державного значення М-04 Знам"янка-Луганськ-Ізварине, 34+014 Олександрія розміщено дорожній знак №5.45, №5.46- початок та кінець населеного пункту /а.с. 51-52/.

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем інспектором роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Бобровим В.В. доведено правомірність винесення 12.02.2020 року постанови ЕАК №2097858, про що надано відповідні докази.

Разом з цим, в розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 (а) ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

На підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, відповідач інспектор роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Гелевер В. Ю. надає фото- відеозапис з місця адміністративного правопорушення від 12.02.2020 року, що здійснювалось на нагрудний відео реєстратор.

Як вбачається з відеозапису реєстратора закріпленим на форменому одязі патрульного, та не заперечується й позивачем, останній відмовився пред`явити поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для перевірки на вимогу працівника поліції, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини першої статті 126 КУпАП.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року у справі №127/19283/17 (адміністративне провадження №К/9901/17925/18).

Частиною 2 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2097924 від 12 лютого 2020 року складена з огляду на відмову позивача пред`явити поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для перевірки на вимогу працівника поліції, цей факт підтверджується матеріалами справи і встановлено відеозаписом реєстратора закріпленим на форменому одязі патрульного.

Право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Суд констатує, що доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення правопорушення за яке передбачена відповідальність за частиною першою статті 126 КУпАП, спростовуються матеріалами справи.

Водночас, на думку позивача, він мав право не пред`являти поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною.

Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Крім того, з даних відеозаписів та матеріалів справи вбачається, що інспекторами дотримана процедура притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно, враховуючи те, що обставини, вказані в постановах про адміністративне правопорушення мали місце, суд вважає, що оскаржувані постанови серії ЕАК №2097858 від 12.02.2020 року та серії ЕАК №2097924 від 12.02.2020 року є законними та обґрунтованими, а отже підстави для їх скасування та для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 126 КУпАП, ст. ст. 6 ,8, 9, 72, 77, 242, 243-246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Боброва Владислава Володимировича, інспектора роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гелевер В`ячеслава Юрійовича, Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- залишити без задоволення, а постанову інспектора роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Боброва Владислава Володимировича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2097858 від 12.02.2020 року та постанову інспектора роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гелевер В`ячеслава Юрійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2097924 від 12.02.2020 року відносно ОСОБА_1 -залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач: інспектор роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Бобров Владислав Володимирович, місцезнаходження: вул. Юрія Бутусова, 22б, м. Кропивницький;

відповідач: інспектор роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Гелевер В`ячеслав Юрійович, місцезнаходження: вул. Юрія Бутусова, 22б, м. Кропивницький;

співвідповідач: Управління патрульної поліції у Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Юрія Бутусова, 22б, м. Кропивницький;

співвідповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Федора Ернста,3 м. Київ;

Повне судове рішення складено 30.11.2020 року.

Суддя Кіровського В. В. Мохонько

районного суду

м.Кіровограда