Справа № 200/3550/20-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2020 року справа №200/3550/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Донецької обласної державної адміністрації в особі Регіональної комісії з визначення статуту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року у справі № 200/3550/20-а (головуючий І інстанції Буряк І.В., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації в особі Регіональної комісії з визначення статуту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Донецької обласної державної адміністрації про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Донецької обласної державної адміністрації в особі Регіональної комісії з визначення статуту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Регіональна комісія, відповідач 1) про: визнання протиправним та скасування рішення - протокол № 14 від 05.11.2019 року відповідача 1 про відмову у встановлені статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; зобов`язання відповідача 1 встановити позивачу статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, здійснити заміну та видачу посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» нового зразка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 року № 551.

Ухвалою суду від 16.06.2020 року залучено Донецьку обласну державну адміністрацію в якості другого відповідача у справі.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13.07.2020 року позов задоволений:

- визнано протиправним та скасовано рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 05.11.2019 року, оформленого протоколом № 14, в частині відмови ОСОБА_1 у встановлені статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- зобов`язано Донецьку обласну державну адміністрацію в особі Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи прийняти рішення про видачу (заміну) посвідчення нового зразка «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році» (категорія 1) серії А синього кольору й звернутись до уповноваженої особи Донецької обласної державної адміністрації з клопотанням щодо прийняття рішення про видачу (заміну) посвідчення;

- зобов`язано Донецьку обласну державну адміністрацію видати (замінити) ОСОБА_1 посвідчення нового зразка «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році» (категорія 1) серії А синього кольору (а.с. 156-162).

Відповідач 1 не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову через порушення норм матеріального права (а.с. 167-178).

В обгрунтування доводів посилався на правомірність прийнятого рішення від 05.11.2019 року, оформленого протоколом № 14, щодо відмови позивачу у встановлені статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки з архівної довідки Галузевого державного архіву МО України від 04.03.2019 року № 179/1/4059 вбачається, що у документах військової частини № НОМЕР_1 , в якій позивач знаходився на спецзборах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 05.01.1990 року по 30.06.1990 року, відображено тільки отримання добових коштів, тобто відсутні відомості про дні виїзду в зони (на об`єкти, населенні пункти). Суд першої інстанції посилався на те, що факт роботи у зоні відчуження протягом 177 днів підтверджується довідкою Красноармійського виробничого об`єднання «Шахта «Центральна» форма Ф-122. Апелянт вважає таке твердження суду помилковим, оскільки в зазначеній довідці в графі «населенні пункти зони відчуження» взагалі відсутні відомості. Крім того, позивач в заяві від 26.11.2019 року зазначив, що знаходився постійно у с.Ораному та виїжджав на чергування 2 рази на місяць до с. Лелів. Особові справи, які містили документи, на підставі яких раніше приймалися рішення про надання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у відповідаач відсутні, оскільки залишилися на непідконтрольній Україні території. Апелянт вважає, що суд вийшов за межі своїх повноважень та перебрав на себе дискреційні повноваження відповідача з прийняття рішення про надання статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

23 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про розгляд особової справи щодо встановлення статусу особи «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1990 році» та надав копії таких документів: паспорт, посвідчення старого зразка, архівну довідку Галузевого державного архіву МО України від 04.03.2019 року № 179/1/4059, експертний висновок від 15.07.1997 року № 16076/48-7, довідку МСЕК від 20.04.2006, довідку військової частини № 34102 від 30.06.1990 року № 102/40, військовий квиток серії НОМЕР_2 (а.с. 139).

Згідно витягу з протоколу Регіональної комісії від 05.11.2019 року № 14 ОСОБА_1 відмовлено у встановлені статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зв`язку з непідтвердженням факту виконання робіт у зоні відчуження та визнано безпідставною видачу посвідчень. Особові справи повернуті без розгляду на засіданні Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при Міністерстві соціальної політики України (а.с. 7).

Листом УСЗН Мирноградської міської ради від 19.11.2019 року № 07/2678-і ОСОБА_1 надіслано витяг з протоколу Регіональної комісії від 05.11.2019 року № 14 та повідомлено про необхідність здати посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 сер. А № НОМЕР_3 та посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи серіїх НОМЕР_4 (а.с. 25).

Згідно витягу з протоколу засідання Регіональної комісії № 4 від 16.04.2020 року підтверджено попереднє рішення-протокол від 05.11.2019 року № 14 щодо відмови позивачу у встановлені статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зв`язку з непідтвердженням факту виконання робіт у зоні відчуження та у зв`язку з тим, що особова справа повернута без розгляду у зв`язку з відсутністю спірності питання на засіданні Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, при Міністерстві соціальної політики України (а.с. 141).

Листом УСЗН Мирноградської міської ради від 04.05.2020 року № 07/962-і позивача повідомлено про повторний розгляд його справи на засіданні Регіональної комісії, результат якого оформлений протоколом від 16.04.2020 року № 4 (а.с. 140).

В матеріалах справи наявні наступні документи:

- військовий квиток від 06.05.1976 року серія НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_1 за військово-обліковою спеціальністю фельдшер керівник медпункту. Згідно запису № 28 проходив навчальні збори у 1990 році у військовій частини НОМЕР_1 (а.с. 52-53);

- довідка, видана військовою частиною № 34102 від 30.06.1990 року № 286, згідно якої позивач був безпосередньо зайнятий на роботах, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 (а.с. 9);

- довідка військової частини № 34102 від 30.06.1990 року № 102/40, згідно якої ОСОБА_1 викликаний на збори Красноармійським РВК та виконував службові обов`язки у військовій частині № НОМЕР_1 у період з 05.01.1990 року по 30.06.1990 року, загальна кількість днів 177 та має право відповідно до постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 на отримання тарифної ставки за 177 днів у одинарному розмірі. На вказаній довідці міститься відтиск печатки про те, що у відповідності до постанови Держкомпраці СРСР та секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 № 153/10-43 має право на додаткову відпустку за місцем постійної роботи строком 12 днів (а.с. 19).

- довідка Красноармійського виробничого об`єднання «Шахта «Центральна» форма Ф-122, надана ОСОБА_1 по місцю роботи шахта «Центральна» на посаді «ел. слюсар підземний ІІІ розряду» про те, що йому за роботу у населених пунктах зони відчуження з 05.01.1990 року по 30.06.1990 року виплачена заробітна плата у сумі 4046,33 руб (а.с. 8).

- експертний висновок Донецької регіональної міжвідомчої експертної комісії за наслідками засідання від 15.07.1997 року № 88 з питання зв`язку захворювання (інвалідності) ОСОБА_1 з роботами по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, яким встановлено, що захворювання пов`язано з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та з виконанням обов`язків військової служби (а.с. 20).

- посвідчення серії НОМЕР_5 особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, вкладка до посвідчення № НОМЕР_6 , згідно якої встановлено безстроково статус учасник «ЛНА на ЧАЕС» 1 категорія; посвідчення перереєстроване (а.с. 21);

- довідки МСЕК: серія ДОН-05 № 159685, дата огляду 20.04.2006 року, визначено 2 групу інвалідності, захворювання пов`язано з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Інвалідність встановлено безстроково, серія ДОН-04 № 003407, дата огляду 20.04.2006 року, встановлено ступінь втрати працездатності 70 % з 20.04.2006 року безстроково (а.с. 23,24);

- архівна довідка від 04.09.2018 року № 07/3521-і про те, що в архівних документах військової частини № 34102 відображено факт прибуття ОСОБА_1 на спец. збори з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 05.01.1990 року та вибуття. 30.06.1990 року. Дні виїздів у зону (на об`єкти, населені пункти) не відображені. Отримав дозу опромінення 4,984 БЕР. У документах відображено отримання добових «4 руб. 50 коп.» за добу. Місце дислокації с. Оране. У примітці зазначено, що журнали обліку доз опромінення особового складу в/ч НОМЕР_1 знищенні у частині (а.с. 49).

Згідно ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-XII (далі Закон № 796) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Відповідно до ст. 10 Закону № 796 учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

У примітці зазначено, що до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Згідно ст. 12 Закону № 796 причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 14 Закону № 796 для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 1) особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1; 2) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів; у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; евакуйовані у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутріутробного розвитку, після досягнення ними повноліття); особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2; 3) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали: у зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних днів; у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів; у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів; на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році.

За змістом ст. 15 Закону № 769 підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Таким чином, для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС необхідне документальне підтвердження періоду роботи (служби) у зоні відчуження, а диференція пільг і компенсацій залежить від встановленої категорії.

Згідно ст. 65 Закону № 796 учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. При зміні категорії, а також у випадках, передбачених статтею 17 цього Закону, посвідчення підлягає заміні. Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 року № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі Порядок № 551 в редакції чинній на момент спірних правовідносин).

Згідно п. 7 Порядку № 551 Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям: забезпечити своєчасну видачу посвідчень і вкладок до них; утворити у місячний строк після набрання чинності цією постановою комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, та затвердити відповідне положення; провести до 1 січня 2020 р. заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень: особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1);

Згідно п. 1 Порядку № 551 цей Порядок визначає процедуру видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Відповідно до п. 3 Порядку № 551 особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, видаються посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році» (категорія 1) серії А синього кольору.

Особам з інвалідністю видаються посвідчення категорії 1 із зазначенням групи інвалідності та строку, на який установлено інвалідність.

У разі установлення групи інвалідності довічно на правій внутрішній стороні посвідчення робиться запис «Безстроково».

Відповідно до п. 4 Порядку № 551 посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році» (категорія 2) серії А без відмітки про перереєстрацію, передбачену абзацом першим пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 4 лютого 1997 р. № 135 «Про перевірку правильності видачі посвідчень «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» (Офіційний вісник України, 1997 р., число 6, с. 68), видані до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 р. № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян», вважаються недійсними.

Згідно п. 6 Порядку № 551 посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році» (категорія 3) серії А без відмітки про перереєстрацію, передбачену абзацом першим пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 4 лютого 1997 р. № 135, видані до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 р. № 551, вважаються недійсними.

Пунктом 11 Порядку № 551 визначено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів: довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження із зазначенням кількості днів і населеного пункту, підтвердженої первинними документами (наказ чи розпорядження про відрядження до зони відчуження із зазначенням періоду роботи (служби) в зоні відчуження, особового рахунка, табеля обліку робочого часу, посвідчення про відрядження в зону відчуження з відміткою підприємства про прибуття та вибуття працівника, шляхових листів (за наявності), трудової книжки (у разі потреби); довідки архівної установи про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження із зазначенням періоду служби (виконання робіт), днів виїзду на об`єкти або в населені пункти зони відчуження, у разі потреби - довідки командира військової частини, військового квитка, витягу з особової справи військовослужбовця, завіреного в установленому порядку; особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою;

У разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів.

Під час заміни посвідчення з однієї категорії на іншу попереднє посвідчення підлягає вилученню уповноваженим органом для подальшого зберігання в особовій справі постраждалої особи.

Пунктом 13 Порядку № 551встановлено, що спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінсоцполітики, до складу якої, крім його фахівців, входять представники МОЗ, ДАЗВ, МВС, Міноборони, Київської облдержадміністрації та громадських об`єднань, статутна діяльність яких пов`язана із соціальним захистом осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (за згодою), за поданням уповноважених органів.

Особові справи громадян надсилаються на розгляд комісій, зазначених в абзацах першому і другому цього пункту, за рішенням регіональних комісій.

Пунктом 14 Порядку № 551 визначено, що рішення комісій, зазначених у пункті 13 цього Порядку, є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. У разі встановлення такими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення таких комісій підлягає вилученню уповноваженими органами.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 26.12.2018 року № 1945 затверджено Положення про Комісію зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі Положення № 1945).

Згідно п. 2 розділу І Положення № 1945 комісія зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (далі - Комісія), є постійно діючим міжвідомчим колегіальним органом, що утворюється при Мінсоцполітики для розв`язання спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно п. 4 розділу ІІІ Положення № 1945 прийняті Комісією рішення фіксуються у протоколі засідання, який підписується головуючим, секретарем та членами Комісії.

Відповідно до п.п. 5-7 Положення № 1945 особові справи громадян надсилаються на розгляд Комісії за рішенням регіональних комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, утворених Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Рішення Комісії є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. У разі встановлення Комісією факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення Комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

Рішення Комісії може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Розпорядженням голови облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 02.08.2018 року № 1026/5-18 затверджено Положення про Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Положення про Регіональну комісію).

Пунктом 4 цього положення встановлено, що до основних завдань комісії, зокрема належать: розгляд питань щодо встановлення (підтвердження) статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; встановлення факту необґрунтованої видачі посвідчення; прийняття рішень щодо видачі (відмови у видачі, вилучення відповідних посвідчень).

Регіональна комісія має право вносити клопотання уповноваженій посадовій особі облдержадміністрації щодо прийнятого Регіональною комісією рішення про видачу посвідчень (пп. 4 п. 5 Положення про Регіональну комісію)

Рішення комісії може бути оскаржено в установленому законодавством порядку. (п. 13 Положення про Регіональну комісію).

Наказом Міністерства оборони України від 08.09.1997 року № 322 затверджено Перелік військових частин, установ, організацій і підприємств Міністерства оборони України, дислокованих (які дислокувалися) у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення.

Пункт 71 вказаного переліку передбачає місце дислокації військової частини № 34102 Київська область, Іванківський район, с. Оране зона радіоактивного забруднення 3; період дислокування 21.05.1986 по 20.11.1990.

Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 року № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» затверджено перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення, згідно з додатком № 1.

Село Оране Іванківського району Київської області згідно з додатком № 1 (редакція від 12.01.1993 року) включено до 3 зони гарантованого добровільного відселення.

З наявних у справі доказів судом установлено, що рішення, яке стало підставою для вилучення відповідного посвідчення, прийнято Регіональною комісією.

Натомість Комісією центрального рівня рішення за результатами перегляду матеріалів справи ОСОБА_1 у розумінні п. 3 Порядку № 1945 не приймалось. Матеріали справи ОСОБА_1 повернуті листами (вказані вище) у зв`язку із відсутністю спірних питань. Жодного рішення, що створювало б правові наслідки для позивача Комісією центрального рівня не приймалось.

Тому судом першої інстанції обгрунтовано відхилені доводи відповідачів, що належним відповідачем у справі має бути Комісія центрального рівня.

Згідно матеріалів справи позивача викликано на військові збори у період з 05.01.1990 року по 30.06.1990 року у складі військової частини № 34102.

Місцем дислокації вказаної військової частини визначено с. Оране, Іванківського району Київської області, включене до 3 зони гарантованого добровільного відселення.

Однак, факт безпосереднього виконання обов`язків у зоні відчуження, окрім іншого, підтверджується довідкою військової частини № 34102 від 30.06.1990 № 102/40, про нарахування тарифної ставки згідно постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 № 1497-378 за всі 177 днів в одинарному розмірі.

згідно абз. 2 пп. «б» п. 1 постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС «Про умови оплати праці та пільги для працівників, зайнятих на експлуатації Чорнобильської АЕС та ліквідації наслідків аварій у зоні відселення від 29.12.1987 № 1497-378 (далі - мовою оригіналу): «Военнообязанным, призванным на сборы и непосредственно занятым на работах по ликвидации последствий аварии на Чернобыльской АЭС и в зоне отселения, сверх сохраняемой средней заработной платы по основному месту работы выплачивается тарифная ставка (должностной оклад) в одинарном размере.

Довідкою військової частини № 34102 від 30.06.1990 № 286 з посиланням на постанову Ради Міністрів Української РСР і Української РРПС від 05.06.1986 року № 665/195 встановлено право позивача на державну пенсію на пільгових умовах за Списком № 1.

Вказаною вище постановою пп. «в» п. 8 передбачено, що час роботи у 30-кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, а також військовозобов`язаним викликаним на збори зараховується у трудовий стаж та у стаж, що дає право на пільгову пенсію за Списком № 1, у трикратному розмірі (після 1990 року у 1,5 кратному розмірі прим. суду).

Факт роботи у зоні відчуження протягом 177 днів також підтверджується довідкою Красноармійського виробничого об`єднання «Шахта «Центральна» форма Ф-122, надана ОСОБА_1 по місцю роботи шахта «Центральна» на посаді «ел. слюсар підземний ІІІ розряду» про те, що йому за роботу у населених пунктах зони відчуження з 05.01.1990 року по 30.06.1990 року виплачена заробітна плата у сумі 4046,33 руб.

Надані позивачем документи датовані 1990 та 1997 роками, тому відповідність їх вимогам Порядку № 551 не є визначальним фактом у цілях доказування у даній справі.

Постановою Кабінетом Міністрів Української РСР від 18.06.1991 року № 44 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (Постанова втратила чинність на підставі Постанови КМ № 501 від 25.08.1992 року).

Пунктом 10 вказаного Порядку встановлено, що видача посвідчень учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС провадиться на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) воєнний білет з відміткою про участь в ліквідації наслідків аварії в зоні відчуження; в) трудова книжка з записом, що засвідчує роботу в зоні відчуження; г) табель обліку робочого часу в зоні відчуження; д)довідка про право на підвищену оплату праці за роботу в населених пунктах, розташованих в зоні відчуження; є) довідка, що дає право на пільгову пенсію за роботу у відповідних зонах небезпеки у 1986 - 1988 роках; ж) посвідчення, видане згідно з постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 02.07.1990 № 148. У подальшому діяли постанова Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 року № 501 «Про Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанова Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до яких вносилися багаточисленні зміни та доповнення.

Отже, на момент видачі відповідних довідок була відсутня аналогічна діючій, регламентація щодо форми та змісту таких документів. При цьому надані документи видані компетентними установами, як за місцем проходження служби, так і за місцем роботи та за формою, чинною на момент їх складення, тобто не у довільній формі.

Керуючись даним висновком, враховуючи, що відповідні довідки видані компетентним органом за місцем проходження служби, на виконання наведених постанов від 29.12.1987 року № 1497-378 та від 05.06.1986 року № 665/195, суд першої інстанції обгрунтовано відхилив доводи відповідачів про відсутність документів, які підтверджують участь позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та у зоні відчуження.

Згідно ст. 15 Закону № 796 підтвердженням саме статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що посвідчується відповідними документами. Визначення відповідного періоду служби у випадку позивача складає не менше 30 днів, про що вказано у ст. 10 цього Закону.

Для віднесення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС до певної категорії для встановлення пільг і компенсацій потрібно застосовувати норму ст. 14, яка, зокрема, до І категорії відносить осіб з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою.

Вказане кореспондує із нормою пункту 10 Положення № 551, посвідчення видаються: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - на підставі одного з таких документів. Тобто наявність статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є умовою для набуття відповідної категорії.

Норма на яку посилаються відповідачі п. 11 буквально стверджує: «У разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії.».

Тобто мова йде не про підтвердження статусу, а про підтвердження відповідності категорії.

Перелік документів для підтвердження відповідної категорії, передбачений абз. 3 п. 11 Порядку № 551, де серед іншого вказано, що особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

В матеріалах справи наявний експертний висновок (дублікат) Донецького міжвідомчої експертної ради по встановленню причинного зв`язку захворювання та інвалідності із роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та їх професійного захворювання від 15.07.1997 року № 16076/48-7 та довідка МСЕК серія ДОН-5 № 159685, якими підтверджено, що захворювання (інвалідність) пов`язано з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та з виконанням обов`язків військової служби, 2 група інвалідності.

З наявних у справі доказів, які були предметом дослідження відповідача 1, судом встановлено достатність підстав для визнання/підтвердження у позивача як статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, так і відповідність категорії.

Крім того, Порядок № 551 не уповноважує Регіональну комісію на перевірку статусу, хоча відповідні повноваження прописані у Положенні про Регіональну комісію.

Позивач має статус учасника, що підтверджується відповідним посвідченням, у вкладці до посвідчення вказано про його безстроковість, посвідчення перереєстроване.

Закон № 796 не містить положень, про необхідність підтвердження статусу, у зв`язку із заміною старого зразка посвідчення на новий.

Порядок № 551 у п. 4 та п. 6 визначає випадки, коли посвідчення старого зразка визнаються недійсними і такі не мають жодного стосунку до обставин позивача.

Водночас, пункт 7 Порядку № 551 розмежовує обов`язки ОДА, зокрема: забезпечити своєчасну видачу посвідчень; провести до 1 січня 2021 року заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень: особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1);

Примітно, що законодавцем виокремлено лише декілька груп осіб, посвідчення яких підлягають заміні.

Заміна вже наявного посвідчення та видача посвідчення не є аналогічними за правовим змістом поняттями.

Наявний у позивача статус постраждалого від Чорнобильської катастрофи (згідно вкладки учасник ЛНА на ЧАЕС, категорії 1) чи його попереднє посвідчення недійсними не визнавались, обставини на підставі яких було видано попереднє посвідчення не змінилися, категорія посвідчення не змінюється, обставини передбачені ст. 17 Закону № 769 відсутні, отже, у даному випадку має місце не видача посвідчення, що потребує встановлення наявності у особи відповідного статусу, а саме заміна посвідчення аналогічної категорії, що прямо передбачено п. 7 Поярдку № 551, жодних застережень чи особливих умов або процедур законодавцем не вказано.

Також, положення Порядку № 551 не вказують, що з метою заміни посвідчення особа має повторно підтвердити відповідний статус, за наявності відповідних підтверджуючих документів.

Судом врахованіи висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 20.03.2019 року у справі № 697/121/17, від 02.04.2019 року у справі № 360/2187/16-а.

Відповідно до ч.1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст. 77 КАС України).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 05.11.2019 року, оформленого протоколом № 14, в частині відмови ОСОБА_1 у встановлені статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Щодо способу захисту.

Згідно ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Верховний Суд у постановах від 16.05.2019 року у справі № 826/17220/17, від 11.02.2020 року у справі № 0940/2394/18 здійснив правовий аналіз ч. 4 ст. 245 КАС України та дійшов висновків, що за приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення. Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду. Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд. Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

За встановлених обставин, коли особа, яка звернулась, є інвалідом, а також має докази на підтвердження причинного зв`язку між інвалідністю та виконання відповідних обов`язків та вже мала статус особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується належними доказами, які були предметом дослідженні відповідачем 1, законні підстави для припинення такого статусу відсутні. Отже, у відповідачів немає правових підстав діяти на власний розсуд, оскільки наявний лише 1 варіант правомірної поведінки замінити посвідчення старого зразка на нове посвідчення та видати його позивачу.

Відповідно п. 7 Постанови № 551 обласні державні адміністрації зобов`язані провести заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень, зокрема, особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), про що також вказано у ст. 65 Закону № 796.

При цьому, механізм реалізації взаємодії відповідачів визначений в пп. 4 п. 5 Положення про Регіональну комісію. Тобто відповідач 1 має звернутись до уповноваженої особи відповідача 2 з клопотанням щодо прийнятого рішення про видачу/заміну посвідчення.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що належним способом захисту є зобов`язання відповідача 1 прийняти рішення про видачу (заміну) посвідчення й звернутись до уповноваженої особи відповідача 2 з клопотанням щодо прийнятого рішення про видачу (заміну) посвідчення та зобов`язання відповідача 2 видати (замінити) ОСОБА_1 посвідчення нового зразка «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році» (категорія 1) серії А синього кольору.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Донецької обласної державної адміністрації в особі Регіональної комісії з визначення статуту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року у справі № 200/3550/20-а за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації в особі Регіональної комісії з визначення статуту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Донецької обласної державної адміністрації про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Повний текст постанови складений 30 листопада 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Г.М. Міронова