Справа № 532/1207/20
Суддя: Омельченко І. І.
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Омельченко І. І.,

з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі: Інспектор роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції сержанта роти Островський О.В., та Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції сержанта роти Островського Олега Володимировича.

про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2682451 від 14.06.2020 року, -

Встановив:

26 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до інспектора роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції сержанта роти Островського Олега Володимировича про скасування постанови серії ЕАМ № 2682451 від 14.06.2020 року, мотивуючи свої позовні вимоги наступним.

Так, 14 червня 2020 року, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки MAN TGS 18.360 державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки BECTT 975310 державний номерний знак НОМЕР_2 був зупинений на 210 км автошляху М-05, інспектором роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції сержантом роти Островським О. В. Після зупинки, інспектор Островський О. В. виніс постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. У постанові інспектор зазначив, що водій порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху, оскільки ОСОБА_1 перевозив великогабаритний вантаж, ширина якого перевищує 3,5 м. та не мав при цьому авто прикриття, яке передбачене дозволом.

Зазначену постанову ОСОБА_1 вважає протиправною, оскільки на момент перевезення вантажу та зупинки транспортного засобу у нього був наявний дозвіл № 2020-5НГ від 12.06.2020 року на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативи, в якому не передбачено необхідності супроводу автомобілем прикриття, також працівник поліції не долучив допустимих доказів про перевищення його вантажем ширини 3,5 м., а тому позивач прохає суд скасувати постанову та закрити провадження по справі.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 липня 2020 року відкрито провадження по даній справі.

30 липня 2020 року від інспектора Островського О.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач зазначив, що під час зупинки транспортного засобу марки MAN TGS 18.360, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки BECTT 975310 державний номерний знак НОМЕР_2 , ним було проведено заміри великогабаритного вантажу та встановлено, що його ширина становить більше 3,5 м., однак супровід автомобілем прикриття відсутній, а тому постанова є законною. В задоволенні позову прохав відмовити.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22.09.2020 р., залучено як співвідповідача Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції.

23 листопада 2020 року до суду надійшов відзив від представника Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, у якому зазначено, що позивач зобов`язаний сплатити судовий збір, оскільки вказані в позовній заяві підставі для звільнення його від сплати судового збору є необґрунтованими та такими що суперечать чинному законодавству, тому суд повинен був залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху. Також, представник відповідача вказав, що під час зупинки транспортного засобу марки MAN TGS 18.360, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки BECTT 975310 державний номерний знак НОМЕР_2 , яким перевозив техніку, яка відповідачем була візуально віднесено до категорії великогабаритних вантажів та проведено заміри великогабаритного вантажу, чим встановлено, що його ширина становить більше 3,5 м., однак супровід автомобілем прикриття відсутній. У зв`язку з вищевикладеним постанову вважає законною та прохає суд в задоволенні позову відмовити.

Позивач, ОСОБА_1 , будучи завчасно, належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій підтримав позовну заяву та прохав суд позов задовольнити, а справу розглянути без його участі.

Відповідач, інспектор Островський О.В., будучи завчасно, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач, Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, будучи завчасно, належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, розглянувши матеріали справи, знаходить, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАК № 2014919 від 24.01.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 132-1 КУпАП, яке полягало в тому, що він 14 червня 2020 року, керуючи автомобілем марки MAN TGS 18.360 державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки BECTT 975310 державний номерний знак НОМЕР_2 , перевозив великогабаритний вантаж, ширина якого перевищувала 3,5 м. і не мав при цьому авто прикриття, яке передбачене дозволом, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.132-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, остання не містить відомостей щодо фактичних габаритів транспортного засобу з вантажем, що могло б свідчити про обов`язковість супроводу автомобілем прикриття, транспортного засобу з вантажем, яким керував ОСОБА_1 відповідно до вимог п. 22 Правил дорожнього руху.

Відповідно до абзацу 17 п. 1.10 ПДР «габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю».

Згідно п.3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджений наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 № 1007/1207 (далі - Порядок № 1007/1207) габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансбезпеки та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Як вбачається із пп.2 п.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., № 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Даний порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (п.1 Порядку №879).

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку №879 встановлено, що вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (вісі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Вимірювальним і зважувальним обладнанням вважаються технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики (підп.6 п.2 Порядку №879).

В п.6 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до п. 19 Порядку №879, регламент проведення вимірювання і зважування та технічні параметри вимірювального і зважувального обладнання визначаються Укравтодором згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно п.20 Порядку №879, за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до пп. 4-8 п. 4 Порядку № 1007/1207, посадові особи Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансбезпеки щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю; реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Пунктом 25 Порядку №879 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів складають акт за формою, встановленою Мінінфраструктури, з оперативним повідомленням відповідного підрозділу МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху.

Таким чином, доказом належності транспортних засобів до категорії великогабаритних є відповідний документ, який видають посадові особи Укртрансбезпеки: акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, журнал обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Отже, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється виключно у встановленому законом порядку Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції, за результатами якого водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця.

У даному випадку, твердження відповідача про перевищення перевезеного позивачем вантажу габаритних показників не підтверджені належним чином у передбачений законом спосіб.

Також, суд не бере до уваги зазначені у відзиві твердження представника Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції щодо вирішення судом питання про залишення позову ОСОБА_1 без руху з підстав не сплати ним судового збору, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір в повній мірі (а.с. 15-16).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявна у справі постанова про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, оскільки викладені в ній обставини не підтверджуються жодними доказами.

Тому, обставини і місце події, зазначені в постанові про адміністративне правопорушення, складені відносно позивача, не знайшли свого підтвердження в ході дослідження матеріалів справи та доказів, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувану постанову слід скасувати, а провадження по справі закрити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, тому на його користь слід стягнути судовий збір з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 19, 20, 77, 159, 160, 244-246 КАС України, суд, -

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції сержанта роти Островського Олега Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2682451 від 14.06.2020 року задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕАМ № 2682451 від 14.06.2020 року про накладення адміністартивного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути із Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , сплачений ним, судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до другого апеляційного адміністративного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя