Справа № 826/15540/18
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Київ №826/15540/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась з позовом до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, правонаступником якого є ГУ ПФУ в м. Києві, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті позивачу грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Позивач з 16.08.1982 призначе-на на посаду логопеда Шевченківського районного відділу народної освіти при СШ №38, а 06.03.1984 переведена на посаду логопеда Радянського районного відділу народної освіти при СШ №41 та при СШ №154. 01 жовтня 2001 позивач була звільнена з посади вчителя-логопеда Радянського районного відділу народної освіти шляхом переведення на посаду вчителя-логопеда Управління освіти Святошинської районної в м. Києві державної адмініс-трації при СШ №154. 09 вересня 2002 позивач була звільнена з посади вчителя-логопеда Управління освіти Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації шляхом пере-ведення на посаду вчителя-логопеда Управління освіти Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації. У 2017р. позивачу призначено пенсію за вислугу років, але не виплачено одноразову грошову допомогу. Позивач зверталась до відповідача з заявою щодо причин невиплати грошової допомоги, якій повідомлено про недостатність страхового стажу. Вважає таку відмову протиправною, посилаючись на те, що вказані посади і періоди роботи відносяться до тих, які дають право на отримання грошової допомоги. у підтвердження чого надала докази роботи на відповідних посадах та у відповідні періоди.

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити в позові, посилаючись на недо-статність наявного у позивача стажу. Зміст відзиву відповідає тексту листа відповідача від 27.09.2018 №83982/02, яким повідомлено про відмову призначенні грошової допомоги.

Позивач подала відповідь на відзив, повторивши наведене в позові обґрунтування.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Сторонами визнається, що з 17.08.2017 позивачу отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У 2017р. позивач неодноразово зверталась до відповідача із заявами про виплату їй одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, у зв`язку з наявністю в неї необхідного страхового стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпе-чення" (а.с. 31-33).

Листом від 26.01.2018 №2920/02/Г-2638 відповідач повідомив позивачу про можли-вість зарахування до стажу, який дає право на отримання грошової допомоги, періодів роботи:

- з 16.08.1982 по 06.03.1984 на посаді логопеда в Шевченківському районо м. Києва;

- з 07.03.1984 по 31.12.1991 на посаді логопеда Радянського районного відділу народ-ної освіти м. Києва;

- з 10.09.2002 по 31.07.2017 на посаді вчителя-логопеда СЗШ №87 м. Києва.

Щодо зарахування періоду роботи з 01.01.1992 по 01.10.2001 на посаді логопеда Радянського районного відділу народної освіти м. Києва, а також щодо прийняття і звіль-нення позивача на посаду вчителя-логопеда у період з 01.10.2001 по 09.09.2002, то відповідач підготував відповідні запити до Шевченківської та Святошинської районних в м. Києві державних адміністрацій, після отримання відповідей на які буде переглянуто право на виплату грошової допомоги (а.с. 34).

У подальшому, листом від 27.09.2018 №83982/02 відповідач повідомив позивачу про відсутність правових підстав для виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку з відсутністю в неї необхідного страхового стажу (30 років) для такої виплати. Зазначив, що відповіді, які надійшли з Шевченківської та Святошинської районних в м. Києві державних адміністрацій, не підтверджують роботу за період з 01.01.1992 по 01.10.2001 на посаді вчителя-логопеда загальноосвітніх навчальних закладів. Загальний стаж для виплати грошо-вої допомоги становить 24 роки 3 місяці 8 днів (а.с. 38).

Спірні правовідносини виникли у сфері пенсійного забезпечення і стосуються право-мірності відмови відповідача у виплаті одноразової грошової допомоги. Спірним у даній справі є зарахування періодів роботи позивача з 01.01.1992 по 01.10.2001 та з 01.10.2001 по 09.09.2002. При цьому, про не зарахування періоду роботи з 01.10.2001 по 09.09.2002 відпові-дач прямо не зазначив у своєму листі та у відзиві, але, фактично, його включено до загаль-ного стажу не було.

Відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Пунктом "е" ст. 55 цього Закону передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти.

Пунктом 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.1991 №1191, передбачено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообо-в`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передба-ченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпе-чення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Згідно з п. 1 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.1991 №1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постано-вою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.

Оцінюючи правомірність оспорюваного рішення, суд зважає на таке.

Згідно з трудовою книжкою позивача (а.с. 16-18):

- 06.03.1984 - призначено на посаду логопеда районного відділу народної освіти Шев-ченківського району м. Києва (запис №8);

- 01.10.2001 - звільнено з посади вчителя-логопеда відділу освіти Радянського району шляхом переведення на посаду вчителя-логопеда управління освіти Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації (запис №9);

- 01.10.2001 - призначено на посаду вчителя-логопеда управління освіти Святошин-ської районної в м. Києві державної адміністрації шляхом переводу з посади вчителя-логопеда відділу освіти Радянської районної державної адміністрації м. Києва (запис №10);

- 09.09.2002 - звільнено з посади вчителя-логопеда управління освіти Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації шляхом переводу на посаду вчителя-логопеда управління освіти Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації (запис №11);

- 10.09.2002 - прийнято на роботу вчителем-логопедом СШ №87 порядком переве-дення з Святошинського району (запис №12).

Згідно з копією довідки Управління освіти Шевченківської районної в м. Києві дер-жавної адміністрації від 01.12.2017 №1334 (а.с. 26), яка додавалась до заяв позивача, остання дійсно працювала вчителем-логопедом на логопедичному пункті при СШ №41 в період з 06.03.1984 по 01.04.1986 та на логопедичному пункті при СШ №154 з 01.04.1986 по 01.10.2001 в Радянському районі м. Києва.

Згідно з копією довідки Управління освіти, молоді та спорту Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації від 05.12.2017 №2652 (а.с. 25), яка додавалась до заяв позивача, остання дійсно працювала на посаді вчителя-логопеда логопедичного пункту СШ №154 Святошинського району в період з 01.10.2001 (нак РУО. №429-к від 01.10.2001) та звільнена 09.09.2002 (нак РУО. №1030-к від 06.09.2002). Ця установа належала до кому-нальної власності Ленінградської районної державної адміністрації м. Києва та була переда-на до комунальної власності Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації (№56 від 09.10.2001) та перебувала в підпорядкуванні управління освіти Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації.

Вказані докази підтверджують роботу позивача вчителем-логопедом на логопедично-му пункті при СШ №154 у період з 01.01.1992 по 01.10.2001 в Радянському районі м. Києва та у період з 01.10.2001 по 09.09.2002 у Святошинському районі.

Та обставина, що позивач працювала вчителем-логопедом при СШ №154 у вказаний період підтверджується, також, копією посвідчення №732 про присвоєння позивачу звання "Старший вчитель", виданого на підставі наказу Голов УНО від 28.03.1991 №122, в якому зазначено посаду позивача "вчитель-логопед" (а.с. 14).

Посади вчителів-логопедів логопедичних пунктів віднесені до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.

Отже, подані позивачем докази підтверджують наявність законних підстав для враху-вання періодів її роботи на посаді вчителя-логопеда з 01.01.1992 по 01.10.2001 та з 01.10.2001 по 09.09.2002 для цілей виплати одноразової грошової допомоги, з урахуванням яких загальний стаж позивача на відповідних посадах станом на 31.07.2017 становив 34 роки 11 місяців 16 днів.

Відповідач заперечень проти наданих позивачем доказів у відзиві не навів; причин їх не врахування під час розгляду заяв позивача - не обґрунтував; належність посад, які обійма-ла позивач у спірні періоди роботи, до тих, які дають право на отримання грошової допомоги - не спростував. Посилання відповідача у листі та у відзиві на те, що отримані відповіді Шевченківської і Святошинської районних в м. Києві державних адміністрацій не підтвер-джують роботу за період з 01.01.1992 по 01.10.2001 на посаді вчителя-логопеда загальноос-вітніх навчальних закладів, суд відхиляє, оскільки, по перше, відповідач не надав таких доказів до суду; поважних причин неподання - суду не повідомив; по друге і головне, як вказано довідці Управління освіти Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 01.12.2017 №1334 та не заперечувалось і не спростовувалось відповідачем, згідно з наказом Міністерства освіти СРСР №21-М від 09.04.1976 та наказом Міністерства освіти України №135 від 13.05.1993 "Про затвердження положення про логопедичні пункти системи освіти" посада логопеда управління освіти прирівнюється до посади вчителя-логопеда системи освіти на логопедичних пунктах при загальноосвітніх школах.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач, який заперечує проти позову, правомірність оспорюваної відмови не довів.

Враховуючи, що на час призначення позивачу пенсії за вислугу років вона мала необ-хідний стажу на відповідних роботах (30 років) та набула право на отримання грошової допомоги, яка не була їй виплачена внаслідок прийняття відповідачем необґрунтованого відмови, чим порушено вказане право позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання оспорюваної відмови протиправною і задоволення цієї вимоги.

Порушене право позивача може бути ефективно поновлено шляхом зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення, тому вимога позивача про зобов`язання відповідача вчинити такі дії підлягає задоволенню.

Отже, позов підлягає задоволенню у повній мірі.

З огляду на задоволення позову та згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України витрати позивача по сплаті судового збору за подання даного позову у сумі 704,80 грн. підлягають стягненню на її користь за рахунок відповідача. Решта судового збору у сумі 1057,20 грн., яка надмірно сплачена позивачем, може бути повернута позивачу ухвалою суду за її клопотанням. Інших судових витрат сторонами не заявлено, тому їх розподіл судом не проводиться.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 90, 139, 241-246, 257-263 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити позов ОСОБА_1 повністю.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, оформлену у листі від 27.09.2018 №83982/02.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій станом на день призначення їй пенсії.

4. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві;

04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня її складення.

Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко