Справа № 640/4563/20
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року м. Київ № 640/4563/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправними дій, зобов"язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах по Списку № 2 з 18.07.2019 та про зобов"язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 з 18.07.2019 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 з врахуванням до пільгового стажу періоди роботи з 12.03.1987 по 01.08.2002, з 24.01.2011 по 29.04.2018, з 30.04.2018 по 04.06.2019.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилається на Конституцію України, Закон України "Про пенсійне забезпечення", Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, Методичні рекомендації для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджені постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41, Постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, та зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві протиправно відмовлено у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 2 та досягненні відповідного віку.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач посилається на закони України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, та зазначає, що надані позивачем документи на підтвердження пільгового стажу складені з порушенням Порядку № 637, та не дають права на призначення пенсії .

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 18.07.2019 про призначення пенсії на пільгових умовах.

За результатами розгляду звернення позивача, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві надіслало на адресу ОСОБА_1 лист від 03.12.2019 № 293962/03, яким повідомлено про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" в зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи за Списком № 2.

В листі вказано, що після розгляду наданих документів про підтвердження пільгового характеру роботи встановлено:

в довідці № 21 від 27.02.2019 ДП «Ютем-Кран» некоректна вказана підстава видачі довідки, відсутня атестація робочих місць, копія картки П.2, відсутні дані про призначення (встановлення) голови ліквідаційної комісії, відсутня довідка про повний перелік перейменувань організації;

в довідці № 1/2 - 467 від 04.06.2019, яка оформлена належним чином, відсутній підпис керівника організації;

в довідці № 42АУ/020/526 від 03.06.2019 не вказано № списку до якого віднесено слюсар, електрогазозварник та не вірно вказано розділ Постанови (в розділі ХІІІ - посада електрогазозварник відсутня).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з частиною першою статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1058-IV) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, визначено перелік документів, що додаються до заяви про призначення пенсії.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, які дають право на отримання пільгової пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 14.08.1986 по 01.08.2002 працював в Печерському монтажному управлінні тресту «Південтеплоенергомонтаж» (з 12.03.1987 на посаді електрозварника ручної зварки третього розряду; 08.04.1991 позивачу присвоєно четвертий розряд електрозварника ручної зварки, 20.12.1994 - п`ятий розряд електрозварника ручної електродугової зварки, 02.09.1996 - шостий розряд електрозварника ручної зварки).

В період з 01.09.2004 по 26.11.2010 працював в ТОВ Будівельно-інженірінговій компанії «Прима Терм» на посаді електрозварника ручного зварювання шостого розряду.

З 24.01.2011 позивач працював в Теплових мережах Київенерго слюсарем з обслуговування теплових мереж, 12.04.2011 переведений слюсарем з обслуговування теплових мереж, зайнятих на підземних трубопроводах; 02.08.2011 переведений електрогазозварником 5 розряду в районі теплових мереж № 5, 01.04.2013 переведений на посаду електрогазозварника 5 розряду. Звільнений із займаної посади 29.04.2018.

З 30.04.2018 позивач працює на посаді електрогазозварника 5 розряду аварійно-відновлювальної дільниці з ремонту теплових мереж № 2.

Позивачем з метою призначення пенсії на пільгових умовах органу Пенсійного фонду надано: трудову книжку, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній структурного підрозділу «Київські теплові мережі» Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» від 04.06.2019 № 1/2-467, Дочірнього підприємства «Ютем-Кран» № 21 від 27.02.2019, АТ «Київенерго» № 42АУ/020/526 від 03.06.2019, наказ Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» від 26.04.2018 № 44 про підтвердження пільг та компенсації, наказ Теплових мереж Київенерго від 27.01.2010 № 29 про результати атестації робочих місць за умовами праці, картку умов праці, накази про прийняття на роботу та переведення працівника.

При цьому, підставою для відмови у призначенні пенсії визначено наступні обставини:

в довідці № 21 від 27.02.2019 ДП «Ютем-Кран» некоректна вказана підстава видачі довідки, відсутня атестація робочих місць, копія картки П.2, відсутні дані про призначення (встановлення) голови ліквідаційної комісії, відсутня довідка про повний перелік перейменувань організації;

в довідці № 1/2 - 467 від 04.06.2019, яка оформлена належним чином, відсутній підпис керівника організації;

в довідці № 42АУ/020/526 від 03.06.2019 не вказано № списку до якого віднесено слюсар, електрогазозварник та не вірно вказано розділ Постанови (в розділі ХІІІ - посада електрогазозварник відсутня).

Судом розглянуто надані позивачем уточнюючі довідки та встановлено наступне.

Довідка ДП «Ютем-Кран» № 21 від 27.02.2019 видана позивачу про те, що він працював повний робочий день в Печерському монтажному управлінні тресту «Підентеплоенергомонтаж» і за період з 12.03.1987 по 01.08.2002 виконував електрогазозварювальні роботи ручного зварювання за професією, посадою електрозварник 3р, що передбачена Списком 2 розділу ХХХІІ Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.

Щодо некоректності зазначення підстави видачі довідки суд зазначає, що лист відповідача про відмову у призначенні пільгової пенсії та відзив не містить обгрунтувань в чому полягає некоректність. При цьому, як вбачається з довідки, вона видана на підставі наказів за 1987, 2002 роки.

Разом з тим, суд зазначає, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 25.04.2019 у справі № 593/283/17.

Щодо відсутності даних про призначення (встановлення) голови ліквідаційної комісії та відсутність довідки про повний перелік перейменувань організації, суд зазначає наступне.

Позивач на підтвердження проведених реорганізацій відповідачу надав довідку ДП «Ютем-Кран» ВАТ «Південтеплоенергомонтаж» від 27.02.2019 № 20, в якій зазначено, що відповідно до наказу Міністерства енергетики та електрифікації України № 57 від 10.03.1994, 25.03.1994 на базі державного монтажного тресту «Південтеплоенергомонтаж» засновано Відкрите акціонерне товариство «Південтеплоенергомонтаж». На підставі наказу ВАТ «Південтеплоенергомонтаж» № 60 від 07.04.1998 Печерське монтажне управління тресту «Південтеплоенергомонтаж» реорганізоване у Дочірнє підприємство «Печерське монтажне управління» Відкритого акціонерного товариства «Південтеплоенергомонтаж». Дочірнє підприємство «Печерське монтажне управління» Відкритого акціонерного товариства «Південтеплоенергомонтаж» згідно рішення наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Південтеплоенергомонтаж» (протокол № 102 від 30.08.2010) перейменовано у Дочірнє підприємство «Ютем-Кран».

При цьому, згідно із статтею 62 Закону № 1788-XII та підпункту 4 пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Таким чином, відповідач у разі необхідності для призначення пенсії позивачу отримання додаткових документів від підприємства щодо призначення (встановлення) голови ліквідаційної комісії та довідки про повний перелік перейменувань організації, мав можливість самостійно звернутися за їх отриманням. Однак, відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити пільговий стаж позивача.

Зазначена позиція суду грунтується на висновках, викладених в постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі N 638/18467/15-а.

При цьому, суд зазначає, що відсутність документів на підтвердження даних про призначення (встановлення) голови ліквідаційної комісії, яка видала уточнюючу довідку, не може бути підставою для відмови у зарахуванні пільгового стажу позивача.

Щодо відсутності атестації робочих місць, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Так, згідно з статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі, якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Суд наголошує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Сукупність наведених правових норм дозволяє дійти висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

За таких обставин суд зазначає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Зазначена правова позиція грунтується на висновках, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а.

З урахуванням наведеного суд зазначає про протиправність відмови органу Пенсійного фонду у зарахуванні до пільгового стажу позивача період роботи з 12.03.1987 по 01.08.2002 з підстав, зазначених відповідачем.

Щодо незарахування до пільгового стажу позивача період роботи в СП «Київські теплові мережі» з 30.04.2018 по 01.06.2019 з підстав відсутності на уточнюючій довідці підпису керівника організації, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, довідка № 1/2 - 467 від 04.06.2019 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній підписана директором дирекції з управління персоналом Строкач С.М., директором департаменту - головним бухгалтером Терещенко Т.А., начальником відділу по роботі з персоналом Захарчук М.А.

Згідно з Додатком N 5 до Порядку № 637, довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній повинна містити найменування посади керівника та бути підписана даною особою, начальником відділу кадрів та головним бухгалтером.

При цьому, дані положення не передбачають обов`язковість підписання довідки керівником організації.

Згідно з Класифікатором професій України (ДК 003:2010) до категорії 12 (Керівники підприємств, установ та організацій) включені керівники підприємств, установ та організацій (код 121), керівники виробничих та інших основних підрозділів (код 122), керівники функціональних підрозділів (код 123).

Таким чином, підписання довідки № 1/2 - 467 від 04.06.2019 директором дирекції з управління персоналом Строкач С.М. не є порушенням вимог до складання довідки.

Обставин щодо відсутності повноважень у даної особи на підписання довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідачем не наведено, під час розгляду справи судом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд зазначає про протиправність відмови органу Пенсійного фонду у зарахуванні до пільгового стажу позивача період роботи в СП «Київські теплові мережі».

Щодо незарахування до пільгового стажу позивача період роботи в Теплових мережах Київенерго з 24.01.2011 по 29.04.2018 з підстав відсутності в довідці № 42АУ/020/526 від 03.06.2019 № списку до якого віднесено слюсар, електрогазозварник та не вірно вказано розділ Постанови (в розділі ХІІІ - посада електрогазозварник відсутня), суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, довідка АТ «Київенерго» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видана ОСОБА_1 про те, що він виконував роботи за професією, посадою слюсар з обслуговування теплових мереж 4 групи кваліфікації, електрогазозварник V розділу, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 розділ ХІІІ, підрозділ 13а за період з 24.01.2011 по 02.08.2016 та Постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 розділ ХІІІ за період з 03.08.2016 по 29.04.2018.

Таким чином, суд бере до уваги доводи відповідача, що довідка не містить № списку до якого віднесено посаду слюсар, електрогазозварник.

Разом з тим, як встановлено судом, позивачем до заяви про призначення пенсії одночасно надано копію наказу Теплових мереж Київенерго від 27.01.2010 № 29 про результати атестації робочих місць за умовами праці з додатком № 1 до нього, з яких вбачається, що до Переліку робочих місць, професій і посад Теплових мереж Київенерго, працівникам яких за результатами атестації за умовами праці підтверджене право на пільгове пенсійне забезпечення згідно зі Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників із шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, включено посаду слюсаря з обслуговування теплових мереж та електрогазозварника.

Таким чином, з аналізу поданих позивачем документів вбачається, що посаду позивача слюсар, електрогазозварник віднесено до Списку № 2, а тому відсутність інформації про № списку в довідці не може бути підставою для відмови позивачу у зарахуванні пільгового стажу, згідно з довідкою № 42АУ/020/526 від 03.06.2019.

Щодо невірного зазначення в довідці розділу Постанови, оскільки в розділі ХІІІ посада електрогазозварник відсутня, суд зазначає наступне.

Як вбачається із Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад та показників із шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, в ньому передбачені слюсарі з обслуговування теплових мереж, зайняті на підземних трубопроводах, камерах і каналах на ділянках до місць розмежування з абонентами (13а розділу ХІІІ) та електрозварники ручного зварювання (пункт 33 розділу XXXIII).

Посада електрогазозварника передбачена розділом ХХХІІІ Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

Таким чином, в довідці правомірно вказано розділ ХІІІ Списку № 2, який містить посаду слюсаря, проте не зазначено розділ ХХХІІІ Списку № 2, який містить посаду електрозварника.

Разом з тим, як вже зазначалось, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що під час розгляду справи підтверджено перебування позивача на посаді та виконання ним робіт, які дають право на отримання пільгової пенсії, а доводи відповідача щодо наявності неточностей в документах є надмірним формалізмом.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зы статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

В контексті наведеного суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем не доведено правомірність не врахування до спеціального стажу роботи ОСОБА_1 з 12.03.1987 по 01.08.2020, з 24.01.2011 по 29.04.2018, з 30.04.2018 по 04.06.2019 та як наслідок відмови в призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправними дій, зобов"язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 з 18.07.2019.

3. Зобов"язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 з 18.07.2019 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 з врахуванням до пільгового стажу періоди роботи з 12.03.1987 по 01.08.2020, з 24.01.2011 по 29.04.2018, з 30.04.2018 по 04.06.2019.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева