Справа № 120/338/20-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2020-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 листопада 2020 р. Справа № 120/338/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Лояніча В.О.

представника позивача: адвоката Ониська М.М.

представника відповідача: Костіної В.Д. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропросперіс Трейд"

до: Офісу великих платників податків ДПС

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропросперіс Трейд» (ТОВ «Агропросперіс Трейд», позивач) звернулося до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДПС (Офіс ВПП ДПС, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.11.2019 року за № та від 23.01.2020 року за №.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято з порушенням норм чинного законодавства, оскільки висновки контролюючого органу, який викладені в акті перевірки від 18.10.2019 №3/28-10-53-04/36328597 щодо відсутності факту реального здійснення господарських операцій із контрагентами ПП «Маркет-Велью», СФГ «Поле», ПП «Амарант-8», ТОВ «Анатоліївські скарби», ТОВ «Ізумруд Промагро», ПП «Віста Спейс», ТОВ «Енгельхарт СТП», ТОВ «Агро-Альянссервіс», ТОВ «Юг-Резерв», ТОВ «Хотей Груп» не відповідають дійсності, адже операції пов`язані із поставкою (придбанням) зерна у даних суб`єктів господарювання підтверджені усіма необхідними первинними документами. Позивач звертає увагу суду, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, контролюючим органом не враховано ті обставини, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів та їх використанням у господарській діяльності. Також позивач з посиланням на усталену практику Верховного Суду у спорах з подібними правовідносинами наголошує, що порушення певним постачальником товару у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару вимог закону щодо формування витрат чи податкового кредиту та спричиняти для нього негативні наслідки у виді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту за можливу неправомірну діяльність його контрагентів.

Ухвалою суду від 13.02.2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою встановлено сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення.

У своєму відзиві (вх. № 7284/20 від 10.03.20) відповідач позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Свою позицію мотивує тим, що в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача, згідно отриманих матеріалів та інформації було встановлено, що позивачем задекларовані господарські операції з придбання товарів у ПП «Маркет-Велью», СФГ «Поле», ПП «Амарант-8», ТОВ «Анатоліївські скарби», ТОВ «Ізумруд Промагро», ПП «Віста Спейс», ТОВ «Енгельхарт СТП», ТОВ «Агро-Альянссервіс», ТОВ «Юг-Резерв», ТОВ «Хотей Груп», які не мали реального характеру та були спрямовані на отримання податкової вигоди. Так, відповідач зазначає, що позивачем декларувалось придбання у вказаних контрагентів сільськогосподарської продукції, однак в ході перевірки було з`ясовано, що останні не мали ні можливостей, ні ресурсів щодо виробництва та постачання відповідної продукції позивачу. Тобто, на переконання відповідача, усі господарські операції позивача з такими особами здійснювалися без ділової мети для штучного створення умов бюджетного відшкодування. Також вказує, що контролюючим органом під час перевірки було використано податкову інформацію відповідно до положень Податкового кодексу України, згідно якої встановлено документальне оформлення придбаних товарно-матеріальних цінностей з джерела невідомого походження (або з такого, що не відповідає документально оформленому). При цьому наголошує, що позивач при виборі своїх контрагентів має керуватися належною обачністю, адже саме від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема формування податкового кредиту з ПДВ. На думку відповідача саме на позивачу, як платнику податку, лежить обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку, позаяк саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання на суму понесених витрат, що підлягають перерахуванню до бюджету. А оскільки позивач такого обов`язку не виконав та не підтвердив реальності здійснення господарських операцій з його контрагентами, тому відповідач вважає, що підстав для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не має.

Ухвалою суду від 10.07.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 31.07.2020 року. Справа розглядалась не одноразово, а участь представника відповідача в усіх судових засіданнях здійснювалась в режимі відеоконференції.

Так, 31.07.2020 року в судовому засіданні було оголошено перерву до 14.08.2020 року, а в подальшому - до 04.09.2020 року, 02.10.2020 року, 16.10.2020 року, 06.11.2020 року. Протокольною ухвалою суду від 06.11.2020 року у зв`язку з виникненням технічних проблем, що унеможливлювали проведення судового засідання в режимі відеоконференції, судовий розгляд справи відкладено на 20.11.2020 року.

У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги та надав пояснення згідно з обґрунтуваннями, наведеними у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях. Просив суд адміністративний позов задовольнити.

Представники відповідача в судових засіданнях в режимі відеоконференції проти позовних вимог заперечили з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Вважають, що позов є необґрунтованим, у зв`язку з чим відсутні підстави для його задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

У відповідності до наказу Офісу великих платників податків ДПС № 135 від 19.09.2019 та на підставі направлень від 24.09.2019 № 15, від 04.10.2019 № 24, посадовими особами відповідача проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Агропросперіс Трейд» з питань законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., в декларації з податку на додану вартість за липень 2019 року з урахуванням уточнюючих розрахунків, за результатами якої складено акт № 3/28-10-53-04/36328597 від 18.10.2019 (далі - акт перевірки).

За висновками даного акту було встановлено порушення позивачем п. 185.1 ст. 185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.192.1, п.192.3 ст.192, абз. «а» п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст. 198, п.200.1, абз. «б» та абз. «в» п. 200.4 ст. 200, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), п. 4 Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016р. №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016р. за №159/28289 (зі змінами та доповненнями) в результаті чого:

- завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) податкової декларації за липень 2019 року на суму 15379978 грн.;

- завищено суму від`ємного значення за липень 2019 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на суму 6028337 грн.

Не погодившись із відповідними висновками акту перевірки, позивач подав на них свої заперечення. За результатами їх розгляду контролюючий орган змінив висновки акту перевірки, виклавши їх у новій редакції (т. 18 а.с. 218-247) та вказавши на порушення ТОВ «Агропросперіс Трейд» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.200.1, абз. «б» та абз. «в» п. 200.4 ст. 200, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), п. 4 Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016р. №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016р. за №159/28289 (зі змінами та доповненнями) в результаті чого:

- завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) податкової декларації за липень 2019 року на суму 15235251 грн.;

- завищено суму від`ємного значення за липень 2019 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на суму 5475567 грн.

На підставі акту перевірки з урахуванням розглянутих заперечень, відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 12.11.2019 №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування у розмірі 15 235 251 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 7 617 626 грн.;

- від 12.11.2019 №, яким зменшено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 5 475 567 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ «Агропросперіс Трейд» оскаржило їх у адміністративному порядку до ДПС України.

Так, за результатами розгляду скарги ДПС України своїм рішенням від 17.01.2020 №2114/6/99-00-08-05-04-06 частково задовольнила вимоги платника податку та скасувала вищезазначені податкові повідомлення-рішення в частині не підтвердження реальності здійснення господарських операцій з ФГ «УКРАГРО ЛІДЕР», ПП «АНТАРІУС-ГОЛД» та у відповідній частині штрафні санкції, в іншій частині податкові повідомлення-рішення залишено без змін.

З урахуванням цього рішення ДПС України від 17.01.2020 №2114/6/99-00-08-05-04-06, Офісом великих платників податків ДПС винесено нове податкове повідомлення-рішення від 23.01.2020 №, яким зменшено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 4 816 186 грн.

Відтак, предметом даного спору є два чинних податкових повідомлень-рішень від 12.11.2019 року за № та від 23.01.2020 року за №.

Як свідчать матеріали справи, спірні правовідносини полягають в тому, що за висновками контролюючого органу, викладеними у акті перевірці, між позивачем - ТОВ «Агропросперіс Трейд» та ПП «Маркет-Велью», СФГ «Поле», ПП «Амарант-8», ТОВ «Анатоліївські скарби», ТОВ «Ізумруд Промагро», ПП «Віста Спейс», ТОВ «Енгельхарт СТП», ТОВ «Агро-Альянссервіс», ТОВ «Юг-Резерв», ТОВ «Хотей Груп» були укладені договори поставки сільськогосподарської продукції (пшениця, кукурудза, ячмінь), перелік яких наведено у акті перевірки, на підтвердження виконання умов яких позивачем були надані первинні бухгалтерські та податкові документи, в тому числі і видаткові та податкові накладні, суми ПДВ по яких віднесено до складу податкового кредиту ТОВ «Агропросперіс Трейд». Втім, контролюючий орган робить висновок про нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та зазначеними вище його контрагентами, вказуючи на те, що такі операції фактично не відбулись у зв`язку з неможливістю відповідних осіб здійснити поставку продукції в адрес позивача в тій кількості та в тому обсязі, який було задекларовано як і неможливість встановити ланцюг походження товару до виробника, або факти наявності в ланцюгу постачання суб`єктів господарювання щодо яких є порушені кримінальні провадження.

Надаючи оцінку доводам учасників справи, а також відповідним висновкам контролюючого органу, що були покладені в основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, суд зважає на таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі також - ПК України).

Згідно зі статтею 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (тут і надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), згідно з абзацом одинадцятим статті 1 якого первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 зазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Наведені норми підтверджують висновок про те, що первинні документи, створені у письмовій або електронній формі, для цілей оподаткування повинні містити відомості про факти реальної підприємницької та іншої діяльності, які впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду, відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України, визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.6. статті 198 цього Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником податків при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують дійсно мали місце.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені для оформлення такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою податкового обліку.

У той же час, норми податкового законодавства не ставлять у залежність право платника податків на врахування витрат при визначенні оподатковуваного прибутку та на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Одне тільки порушення постачальником товару (робіт, послуг) вимог податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення іншим платником податків - покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та обліку витрат за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента та про злагодженість дій між ними.

За умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими правомірно (обґрунтовано), якщо контролюючий орган не доведе зворотне.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 2 грудня 2019 року у справі №826/13060/18.

Отже, враховуючи, що контролюючим органом згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень зменшено позивачу суму бюджетного відшкодування з ПДВ та зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ з підстав доходження до висновку про нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та ПП «Маркет-Велью», СФГ «Поле», ПП «Амарант-8», ТОВ «Анатоліївські скарби», ТОВ «Ізумруд Промагро», ПП «Віста Спейс», ТОВ «Енгельхарт СТП», ТОВ «Агро-Альянссервіс», ТОВ «Юг-Резерв», ТОВ «Хотей Груп», тому з`ясування усіх обставин укладання та виконання спірних правочинів і підлягає дослідженню в межах даної справи.

Щодо взаємовідносин із ПП «Маркет-Велью». Судом встановлено, що між ТОВ «Агропросперіс Трейд» та ПП «Маркет-Велью» були укладені договори поставки від 05.07.2019 № ПЗ-5803-05-07-2019 (пшениця 3 клас), від 08.07.2019 № П4-5837-08-07-2019 (пшениця 4 клас), від 10.07.2019 № П4- 5901-10-07-2019 (пшениця 4 клас), від 16.07.2019 № ПЗ-5985-16-07-2019 (пшениця 3 клас), від 09.07.2019 № ПЗ-5866-09-07-2019 (пшениця 3 клас), від 31.07.2019 № Я-6313-31-07-2019 (ячмінь 3 клас), від 31.07.2019 № П2-6312-31-07-2019 (пшениця 2 клас) (т. 1 а.с. 216-243).

За умовами зазначених договорів, постачання здійснюється на умовах EXW франко-елеватор: назва Елеватора НОВААГРО АПК TOB, адреса Елеватора: 64641, Харківська обл., Лозівський р-н, смт. Орілька, вул. Індустріальна, 12. Поставка товару відбувалася шляхом переоформлення Товару на Елеваторі від Постачальника до Покупця, що підтверджується складськими квитанціями: AЧ 768538, AЧ 768539, AЧ 768520, AЧ 768521, AЧ 768587, AЧ 768589, AЧ 768 586, AЧ 768588 (т. 10 а.с. 13-170).

Суд першочергово відмічає, що згідно з частиною третьою, сьомою статті 24 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» при прийманні зерна на зберігання зерновий склад зобов`язаний здійснити аналіз його якості. Видача зерна володільцеві складського документа на зерно здійснюється в обмін на виписані на це зерно складські документи. Статтею 36 цього Закону встановлено, що зернові склади зобов`язані вести реєстр зерна, прийнятого на зберігання.

Як зазначено у частинах 1, 2 ст. 37 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» зерновий склад на підтвердження прийняття зерна видає один із таких документів: подвійне складське свідоцтво; просте складське свідоцтво; складську квитанцію. Складський документ на зерно виписується після передачі зерна на зберігання не пізніше наступного робочого дня.

Отже, наявність складської квитанції є беззаперечним свідченням не лише наявності у обігу між суб`єктами господарювання сільськогосподарської продукції, а й є підтвердженням придбання такої продукції у безпосередньо на зерновому складі, що власне й випливає за умовами договорів поставки.

Крім того, на підтвердження факту постачання зерна, позивачем до перевірки було надано видаткові накладні №63 від 11.07.2019р., №64 від 11.07.2019р. № 65 від 11.07.2019р. №66 від 15.07.2019р. №67 від 15.07.2019р. №68 від 17.07.2019р. №69 від 17.07.2019р. №70 від 17.07.2019р. №72 від 23.07.2019р. №81 від 31.07.2019р. №80 від 31.07.2019р. №79 від 31.07.2019р. №78 від 31.07.2018р., а також Акти приймання-передачі б/н від 11.07.2019р. (Пшениця 3 кл.), б/н від 11.07.2019р. (Пшениця 4 кл.), б/н від 11.07.2019р. (Пшениця 3 кл.) б/н від 15.07.2019р. (Пшениця 3 кл.) б/н від 15.07.2019р. (Пшениця 4 кл.), б/н від 17.07.2019р. (Пшениця 4 кл.), б/н від 17.07.2019р. (Пшениця 2 кл.), б/н від 17,07.2019р. (Пшениця 3 кл.) б/н від 31.07.2019р. (Ячмінь З кл.) б/н від 31.07.2019р. (Пшениця 4 кл,), б/н від 31.07.2019р. (Пшениця 3 кл.), б/н від 31.07.2019р. (Пшениця 2 кл.), копії яких наявні у матеріалах справи, а відомості про них відображені у акті перевірки (т. 1 а.с. 36, 37).

Крім того, кількісні та якісні показники зерна відображено у картках аналізу зерна N 1 від 11.07.2019 на 522,0 т. пшениці 3 класу врожай 2019 року, № 2 від 11.07.2019, на 161,0 т. пшениці 3 класу врожай 2019 року, N 3 від 11.07.2019, на 512,0 т. пшениці 4 класу врожай 2019 року N 12 від 15.07.2019, на 124,0 т. пшениці 3 класу врожай 2019 року, № 13 від 15.07.2019 на 311,0 т. пшениці 4 класу врожай 2019 року, № 15 від 17.07.2019, на 40,0 т. пшениці 2 класу врожай 2019 року, N 17 від 17.07.2019, на 112,0 т. пшениці 4 класу врожай 2019 року, N 16 від 17.07.2019 на 184,0 т. пшениці 3 класу врожай 2019 року, N 36 від 31.07.2019, на 233,99 т. пшениці 3 класу врожай 2019 року, N 38 від 31.07.2019, на 78,37 т. пшениці 4 класу врожай 2019 року, N 39 від 31.07.2019, на 32,34 т. пшениці 3 класу врожай 2019 року, № 37 від 31.07.2019, на 118,508 т. пшениці 2 класу врожай 2019 року, наявність яких також не заперечується відповідачем та досліджувались під час перевірки.

Оплату за придбану сільськогосподарську продукцію здійснено позивачем у безготівковій формі на загальну суму 10431227,63 грн. відповідно до платіжних доручень згідно переліку, які відображені на стор. 25 акту перевірки (т. 1 а.с. 28).

Всього ж, як зазначив відповідач, ПП «Маркет-Велью» реалізувало ТОВ «Агропросперіс Трейд» пшеницю в кількості 2573,468 т та ячмінь в кількості 233,99 т. Такі господарські операції відображені в регістрах бухгалтерського обліку позивача належним чином

За даним фактом ПП «Маркет-Велью» були складені податкові накладні згідно переліку, зазначеного в акті перевірки, на суму ПДВ 2065259,35 грн., у зв`язку з чим позивачем і включено до від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) за липень 2019 року - 2065259,35 грн.

Втім, контролюючим органом знято зазначені суми ПДВ із тих мотивів, що ПП «Маркет-Велью» не є безпосереднім виробником сільськогосподарської продукції, а придбавав таку у ФГ "Хмельової Світлани Василівни", яке мало взаємовідносини із ТОВ "МІНІ СОФТ", яке мало відносини із ФГ "Хмельов Олександр Васильович", яке є фігурантом у кримінальному провадженні №0004297 від 17.11.2017, внесеному до ЄДРСР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212 КК України. На думку відповідача, підтвердити фактичний рух товару від вищенаведених контрагентів не видається за можливе, у зв`язку з чим поставлено під сумнів виконання зобов`язань контрагентами перед ТОВ «Агропросперіс Трейд».

Однак, з такими доводами відповідача суд погодитись не може. Зокрема, в процесі розгляду даної справи було з`ясовано, що дійсно ПП «Маркет-Велью» не є безпосереднім виробником реалізованого зерна. Як передбачено пунктами п. 1.7 Договорів поставки, укладених між позивачем та даним контрагентом, якщо постачальник не є товаровиробником, то він має надати на користь покупця документи, що підтверджують походження товару, а у разі якщо такий постачальник є виробником такої продукції то у відповідності до п. 1.6 Договору має надати інформацію щодо наявності виробничих потужносте у вигляді земельних ділянок, на яких вирощена реалізована с/г продукція.

Зокрема, позивачем було надано суду докази, які підтверджують придбання ПП «Маркет-Велью» у ФГ "Хмельової Світлани Василівни" зерна, зокрема: видаткові накладні №311 від 12.07.2019р. (пшениця 4 клас), №312 від 13.07.2019р. (пшениця 4 клас), №314 від 14.07.2019р. (пшениця 4 клас), №315 від 14.07.2019р. (ячмінь 3 клас), №298 від 09.07.2019р. (пшениця 3 клас), №299 від 09.07.2019р. (пшениця 4 клас), №303 від 10.07.2019р. (пшениця 4 клас), №305 від 11.07.2019р. (пшениця 4 клас), №306 від 11.07.2019р. (пшениця 3 клас) (т. 10 а.с. 22-30); Додаткові угоди № № 9, 10, 11 до Договору поставки №П01-14-06-2019 від 14.06.2019р., укладеного між ФГ «Хмельової Світлани Василівни» та ПП «Маркет-Велью» щодо придбання зерна (т. 10 а.с. 19-21); посвідчення про якість зерна, видані НОВААГРО АПК ТОВ від 23.07.2019 року за №79,80,81,82,83; залізнична накладна з відомістю вагонів №43352236.

Крім того, на підтвердження виробничих потужностей у ФГ «Хмельової Світлани Василівни», ПП «Маркет-Велью» в адрес позивача було надано наступну податкову, статистичну та іншу інформацію, зокрема: Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур (форма 4-сг) (реєстраційний ); Повідомлення про об`єкти оподаткування (форма №20-ОПП) (реєстраційний ); Звіт про збирання врожаю сільськогосподарських культур (форма -37сг) (реєстраційний ); видаткові накладні на отримання ПП «Маркет-Велью» зерна №252 від 01.07.2019р., №253 від 01.07.2019р., №278 від 02.07.2019р., №276 від 03.07.2019р., №277 від 03.07.2019р., №280 від 04.07.2019р., №283 від 04.07.2019р., №289 від 05.07.2019р., №290 від 05.07.2019р., №291 від 08.07.2019р., №292 від 08.07.2019р., №294 від 09.07.2019р., №295 від 09.07.2019р.; Довідку Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області № 623 від 02.07.2018 року про перебування в користування ФГ «Хмельової С.В.» 2042,55 га ріллі; Договір поставки №П05-03-07-2019 від 03.07.2019р. між ФГ «Хмельової С.В.» та ПП «Маркет-Велью» про придбання сільськогосподарської продукції з додатковими угодами до нього №№ 1-7; Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва - ФГ « Хмельової С.В. » станом на 31.12.2018р.(реєстраційний ) (т. 10 а.с. 31-67).

Вищенаведені обставини вказують на те, що позивачем підтверджено належними первинними документами як обставинами придбання сільськогосподарської продукції у ПП «Маркет-Велью», так і обставини, які вказують на придбання цієї продукції контрагентом позивача, який не є безпосереднім її виробником, у ФГ «Хмельової С.В.». При цьому суд враховує, що право позивача на формування податкового кредиту з указаним контрагентом підтверджене податковими накладними, реєстрація яких не була зупинена, а зміст господарських операцій, їх товарність в повному обсязі розкривається із досліджених судом первинних документів.

Щодо доводів контролюючого органу про не підтвердження руху товарів по ланцюгу постачання до ПП «Маркет-Велью», то з цього приводу слід врахувати, що згідно правової позиції Верховного Суду, яка неодноразово була викладена в його постановах (наприклад від 13.11.2018 по справі № 804/1234/13-а, від 07.09.2018 по справі № 826/18127/13-а, від 16.10.2018 по справі № 808/1593/17, від 12.02.2019 у справі № 813/1049/16 та інших) право платника податку на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. При цьому порушення, встановлені податковим органом в діяльності контрагентів платника податків, не можуть бути самостійною підставою для визнання недійсними господарських відносин з поставки товарів (робіт, послуг) на адресу позивача, які в повному обсязі підтверджено наданими первинними документами.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що оскільки господарські операції позивача з ПП «Маркет-Велью» підтверджені належними первинними документами і відповідачем не спростовано їх реальний характер, тому висновок контролюючого органу щодо порушення платником податкового законодавства, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 2065259,35 грн. є безпідставним.

Щодо господарських операцій із СФГ «Поле». Так, судом встановлено, що між ТОВ «Агропросперіс Трейд» та СФГ «Поле» були укладені Договори поставки сільськогосподарської продукції № К-5470-24-05-2019 від 24.05.2019 (кукурудза 3 клас), № К-5599-19-06-2019 від 19.06.2019 (кукурудза 3 клас), № К-5648-24-06-2019 від 24.06.2019 (кукурудза 3 клас), № К-5742-02-07-2019 від 02.07.2019 (кукурудза 3 клас), №П4-5916-11-07-2019 від 11.07.2019 (пшениця 4 клас), № П4-6239-29-07-2019 від 29.07.2019 (пшениця 4 клас), №Я-5730-02-07-2019 від 02.07.2019 (ячмінь 3 клас), №Я-5868-09-07-2019 від 09.07.2019 (ячмінь 3 клас) (т. 2 а.с. 29-65).

За умовами Договору №К-5470-24-05-2019 від 24.05.2019, постачання здійснюється на умовах поставки DAP «поставка в місці»: назва Елеватора "Транс-Сервіс" ТОВ у відповідності із правилами «Інкотермс-2010».

За умовами Договорів №К-5599-19-06-2019 від 19.06.2019, № К-5648-24-06-2019 від 24.06.2019, №К-5742-02-07-2019 від 02.07.2019, №П4-5916-11-07-2019 від 11.07.2019, № П4-6239-29-07-2019 від 29.07.2019, №Я-5730-02-07-2019 від 02.07.2019 та №Я-5868-09-07-2019 від 09.07.2019 товар поставляється насипом автомобільним чи залізничним транспортом на умовах поставки DAP «поставка в місці»: назва Елеватора Тіс-Зерно ТОВ.

Факт надходження зерна до портового елеватора засвідчується довідкою ТОВ Тіс Зерно від 14.02.2020р. №1402/09.

На підтвердження факту постачання сільськогосподарської продукції (зерна) позивачем як до перевірки (т. 1 а.с. 49) так і до матеріалів справи надано видаткові накладні №208 від 01.07.2019р., №216 від 01.07.2019р., №221 від 01.07.2019р., №227 від 04.07.2019р., №232 від 05.07.2019р., №233 від 05.07.2019р. №238 від 05.07.2019р. №235 від 05.07.2019р., №239 від 06.07.2019р., №236 від 06.07.2019р., №237 від 07.07.2019р., №240 від 07.07.2019р. №244 від 08.07.2019р., №249 від 08.07.2019р., №248 від 09.07.2019р. №250 від 10.07.2019р. №254 від 11.07.2019р. №260 від 11.07.2019р., №261 від 12.07.2019р., №267 від 12.07.2019р., №262 від 14.07.2019р., №263 від 15.07.2019р., №276 від 17.07.2019р., №281 від 17.07.2019р., №282 від 18.07.2019р., №290 від 20.07.2019р., №296 від 22.07.2019р., №301 від 24.07.2019р., №302 від 25.07.2019р., №322 від 27.07.2019р., №321 від 28.07.2019р., №323 від 29.07.2019р., №324 від 29.07.2019р., №325 від 30.07.2019р., №337 від 31.07.2019р., № 206 від 29.06.2019, № 205 від 28.06.2019, № 190 від 24.06.2019, № 186 від 24.06.2019, №185 від 23.06.2019, №184 від 22.06.2019, №181 від 20.06.2019, №177 від 19.06.2019, №176 від 18.06.2019, №175 від 16.06.2019, №174 від 15.06.2019, №168 від 13.06.2019, №169 від 13.06.2019, №158 від 12.06.2019, №157 від 11.06.2019 (т. 1 а.с. 244-250, т. 2 а.с. 1-28, 209-223).

Перевезення зерна до портових терміналів було забезпечено ТОВ «Юнайтед Транслогистик», що підтверджується наданими позивачем товарно-транспортними накладними, перелік яких відображено в акті перевірки (стор. 37-40 акту перевірки) та копії яких долучено до матеріалів справи (т. 3 а.с. 32-250, т. 4 а.с. 1-119).

Оплата за отриману сільськогосподарську продукцію здійснена позивачем у безготівковій формі шляхом перерахування на рахунок СФГ «Поле» грошових коштів згідно платіжних доручень №5553 від 24.07.2019, №5554 від 24.07.2019, №5552 від 24.07.2019, №4572 від 08.07.2019, №4571 від 08.07.2019, №4542 від 08.07.2019, №4299 від 02.07.2019, №6192 від 31.07.2019, №4297 від 02.07.2019, №4298 від 02.07.2019, №6191 від 31.07.2019, №4296 від 02.07.2019, №6193 від 31.07.2019, №4380 від 03.07.2019, №4498 від 05.07.2019, №6195 від 31.07.2019, №4497 від 05.07.2019, №6194 від 31.07.2019, №4532 від 05.07.2019, №6196 від 31.07.2019, №4578 від 08.07.2019, №6197 від 31.07.2019, №4730 від 10.07.2019, №5585 від 25.07.2019, №4731 від 10.07.2019, №5586 від 25.07.2019, №4733 від 10.07.2019, №6201 від 31.07.2019, №4690 від 10.07.2019, №6199 від 31.07.2019, №4709 від 10.07.2019, №5518 від 24.07.2019, №4860 від 15.07.2019, №5517 від 24.07.2019, №4859 від 15.07.2019, №5516 від 24.07.2019, №4943 від 16.07.2019, №5587 від 25.07.2019, №4945 від 16.07.2019, №5588 від 25.07.2019, №4948 від 16.07.2019, №6212 від 31.07.2019, №4950 від 16.07.2019, №6213 від 31.07.2019, №4953 від 16.07.2019, №6214 від 31.07.2019, №5070 від 17.07.2019, №6221 від 31.07.2019, №5069 від 17.07.2019, №6220 від 31.07.2019, №5079 від 17.07.2019, №6219 від 31.07.2019, №5399 від 23.07.2019, №5401 від 23.07.2019, №5923 від 29.07.2019, №5400 від 23.07.2019, №6228 від 31.07.2019, №5398 від 23.07.2019, №6236 від 31.07.2019, №5688 від 25.07.2019, №6239 від 31.07.2019, №5850 від 29.07.2019, №5932 від 29.07.2019, №6248 від 31.07.2019, №5935 від 29.07.2019, №6249 від 31.07.2019, №6190 від 31.07.2019, №6189 від 31.07.2019, №6188 від 31.07.2019, №6187 від 31.07.2019, №6186 від 31.07.2019 ( т. 2 а.с. 224-250, т. 3 а.с 1-9).

Відповідні господарські операції відображені позивачем у відповідних регістрах бухгалтерського обліку.

За наслідками проведених операцій СФГ «Поле» були складені податкові накладні, розрахунки коригувань, перелік яких наведено в акті перевірки (стор. 31-33 акту), за якими позивачем включено до складу податкового кредиту суму ПДВ 3841847,11 грн.

Крім того, відповідачем в ході перевірки було встановлено, що за даними АІС «Підсистема співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту» розбіжностей між сумою податкового кредиту ТОВ «Агропросперіс Трейд» та податковими зобов`язаннями СФГ «Поле» не виявлено.

Втім, незважаючи на наявність у позивача належним чином оформлених первинних бухгалтерських документів, контролюючий орган податковий кредит з ПДВ ТОВ «Агропросперіс Трейд» не визнав з тих мотивів, що у 2017-2018 р.р. СФГ «Поле» не здійснювало с/г діяльності, земля в обробітку 1.275,7129 га із яких по 1.263,082 га право користування землею зареєстровано лише 26.03.19, а наявні трудові ресурси є недостатніми для вирощування відповідної кількості сільськогосподарської продукції. Також в акті перевірки зазначається, що для здійснення реалізації СФГ «Поле» своєї діяльності останньому необхідно було б обробляти 4 5542,2 га землі.

Однак з такими висновками відповідача суд погодитись не може.

Зокрема, як з`ясовано судом із наданих позивачем додаткових доказів, зокрема копії декларації земельного податку за 2018 р. (реєстр.номер ) СФГ «Поле» задекларовано 1 275,7129 га землі із датою реєстрації 26.03.18, тобто така кількість землі знаходилась в обробітку у підприємства і в 2018 році.

Крім того, згідно наявних у матеріалах справи копії довідки Управління Держкомзему у Вишгородському районі Київської області № 70 від 18.04.2018р., площа землекористування СФГ «Поле» станом на 05.04.2018 року в межах Старопетрівської сільської ради становить 1240 га (т. 10 а.с. 87). В той же час згідно довідки Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 28 від 21.03.2019р., станом на 21.03.2019 року ФГ «Поле» на умовах оренди на території цієї сільської ради користується землями площею 1275,71 га ріллі (т. 10 а.с. 106).

Також позивачем долучено до матеріалів справи звіти СФГ «Поле» форми № 4-сг (річна), форми 29-сг (річна) з яких слідує, що СФГ «Поле» в 2018 р. було зібрано 90 450,15 ц кукурудзи з 950,7 га землі. Крім того, у 2018 р. було зібрано 13 856,33 ц пшениці з 289,3 га . Також підприємство купувало у СФГ «Поле» пшеницю та ячмінь 2019 р.в. Згідно ф.37-сг станом на 01.08.2019 СФГ «Поле» було зібрано 10 263,07 ц пшениці зі 197 га землі.

На переконання суду висновки відповідача про можливу середню врожайність зернових культур з посиланням на відомості із сайтів мережі інтернет, присвячених агробізнесу, не можуть прийматися до уваги про розгляді даної справи, оскільки такі ґрунтуються виключно на припущеннях, а не на фактичних даних врожайності зернових культур, які є в конкретного сільськогосподарського підприємства.

При цьому суд не вважає за необхідним удаватися до здійснення тих чи інших розрахунків як виробничих потужностей даного підприємства так і врожайності вирощених ним сільськогосподарських культур, оскільки чинне податкове законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагента, його матеріальних та трудових ресурсів, оскільки припущення контролюючого органу про їх недостатність не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем.

Крім того, безпідставним є й посилання контролюючого органу на інформаційно - аналітичну базу відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону (постанова Верховного Суду від 27 березня 2018 року №816/809/17 (К/9901/1349/17).

Також із акту перевірки сліду, що на підтвердження відсутності взаємовідносин між СФГ «Поле» та ТОВ «Агропросперіс Трейд», контролюючий орган посилається на отриману від ОУ ГУ ДФС у Київській області службову записку від 16.10.2019 №5730/10-36-21-15, в якій міститься інформація, що на момент виїзду за місцем реєстрації (податковою) адресою СФГ «Поле» встановлено відсутність підприємства та його службових осіб за даною адресою.

Втім, дана інформація, на думку суду, ніяким чином не може ставити під сумнів реальність укладення та виконання господарських операцій між позивачем та даним контрагентом, оскільки згідно практики Верховного Суду будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, в тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону (постанови Верховного Суду від 13 серпня 2020 року по справі №520/4829/19, від 04.06.2020 № 340/422/19).

Більше того, на противагу таким висновкам відповідача в ході судового розгляду даної справи було встановлено, що СФГ «Поле» починаючи з моменту створення/реєстрації підприємства (згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань датою державної реєстрації є 08.07.1992р.) жодного разу не змінило місцезнаходження/місце діяльності. Є зареєстрованим платником податків та зборів, в тому числі платником ПДВ. Крім того, в самому змісті акту перевірки (стор. 33 акту перевірки) податковий орган підтверджує ті обставини, що СФГ «Поле» перебуває за основним місцем обліку, подає звітність до контролюючого органу, має основні фонди та засоби, первісна вартість яких станом на 31.12.2018 року складає 9635 тис. грн., запаси станом на кінець звітного періоду складають 47134,9 тис. грн. Також, як свідчать матеріали справи, дане господарство має в обробітку землі на яких вирощує власну сільськогосподарську продукцію.

Як додатковим фактом наявності виробничих потужностей у вигляді «рухомого майна» може свідчити й судове рішення у справі №280/5027/19 (рішення набрало законної сили) (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/86585684), де СФГ «ПОЛЕ» () виступало постачальником сільгосппродукції щодо інших контрагентів та здійснило їх поставку власним транспортом, що було підтверджнено товарно-транспортними накладними та реєстрами прийнятих транспортних засобів.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що висновки контролюючого органу про не підтвердження господарських операцій між ТОВ «Агропросперіс Трейд» та СФГ «Поле» є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи.

Щодо господарських операцій із ПП «Амарант-8». Так, судом встановлено, що між ТОВ «Агропросперіс Трейд» та ПП «Амарант-8» були укладені Договори поставки сільськогосподарської продукції від 15.07.2019 № П4-5965-15-07-2019 (пшениця 4 клас), від 25.07.2019 № П4-6202-25-07-2019 (пшениця 4 та 3 клас), від 23.07.2019 № П4-6114-23-07-2019 (пшениця 4 клас).

За умовами договорів П4-5965-15-07-2019 та П4-6114-23-07-2019, постачання здійснюється на умовах ЕХW франко-елеватор: назва Елеватора «Куземівське ТОВ», а у відповідності до договору П4-6202-25-07-2019 постачання здійснюється на умовах ЕХW франко-елеватор: назва Елеватора Харківський ККЗ ПАТ.

Як свідчать матеріали справи поставка відбувалась шляхом переоформлення Товару на Елеваторі від Постачальника до Покупця, що підтверджується складськими квитанціями: БА 176296, БА № 176448, БА № 180091, БА № 180093, БА №180090 (т. 10 а.с 107-111), наявність яких згідно ст. 37 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» є беззаперечним свідченням не лише наявності у обігу між суб`єктами господарювання сільськогосподарської продукції, а й є підтвердженням придбання такої продукції позивачем безпосередньо на зерновому складі.

Окрім того, судом встановлено, що на підтвердження даних господарських операцій сторонами було укладено трьохсторонні акти приймання-передачі №119 від 29.07.2019р. (складська квитанція БА №180090); №120 від 29.07.2019р. (складська квитанція БА № 180091); №ХКЗ00000119 від 29.07.2019р. (складська квитанція БА № 180093) (т. 10 а.с. 113, 115, 117).

Якість поставленого зерна засвідчується наявними в матеріалах справи картками аналізу зерна: №19_0011 від 17.07.2019, видана ТОВ «Куземівське» на 250,0 т. пшениці 4 класу врожай 2019 року; №19_0035 від 24.07.2019, видана ТОВ «Куземівське» на 120,0 т. пшениці 4 класу врожай 2019 року; №2907/16 від 29.07.2019, видана ПАТ «Харківський комбікормовий завод» на 214,79 т. пшениці 4 класу врожай 2019 року; №2907/15 від 29.07.2019, видана ПАТ «Харківський комбікормовий завод» на 98,78 т. пшениці 3 класу врожай 2019 року, які, крім іншого, були предметом дослідження під час перевірки контролюючим органом.

Факт постачання товару підтверджується видатковими накладними №1 від 17.07.2019 (пшениця 4 клас); №2 від 24.07.2019 (пшениця 4 клас); №3 від 29.07.2019 (пшениця 4 клас); №4 від 29.07.2019 (пшениця 3 клас) (т. 10 а.с. 112, 114, 116, 118).

Оплата за отриману продукцію була здійснена у безготівковій формі шляхом перерахування ПП «Амарант-8» грошових коштів згідно платіжних доручень №5210 від 18.07.2019 р. на суму 875 000,00 грн., №5529 від 24.07.2019 р. на суму 175 000,00 грн., №5855 від 29.07.2019 р. на суму 423 000,00 грн., №6096 від 30.07.2019 р. на суму 787 417,38 грн. №6160 від 31.07.2019 р. на суму 366 308,84 грн.

За наслідками проведених операцій ПП «Амарант-8» були складені податкові накладні, перелік яких наведено в акті перевірки (стор. 44-45 акту), за якими позивачем включено до складу податкового кредиту суму ПДВ за липень 2019 року 490345,25 грн.

Однак, дана сума податкового кредиту була виключена контролюючим органом по тій причині, що контрагент позивача - ПП «Амарант-8» здійснювало закупівлю товару (пшениці) в СФГ «Поле», яке, на думку відповідача, не мало можливості здійснювати свою діяльність, у зв`язку з чим такі господарські операції не набували реального змісту.

Проте, з цього приводу суд першочергово враховує, що зі змісту доводів акту перевірки контролюючим органом фактично не ставиться під сумнів факт поставки товару від ПП «Амарант-8» до ТОВ «Агропросперів Трейд», його переоформлення на елеваторі та подальший рух цього товару на експорт. Відповідач в цьому випадку не визнає господарські операції між ПП «Амарант-8» та СФГ «Поле» з приводу придбання сільськогосподарської продукції, яка в подальшому була перепродана позивачу.

Разом із тим суд вкотре зауважує, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Проте, відповідачем в цьому випадку не доведено будь-яких фактів, що підтверджують злагодженість дій позивача та його контрагентів, спрямованих на формальне документування здійснених між ними господарських операцій з метою отримання податкової вигоди.

Навпаки, судом встановлено, що з метою підтвердження інформації щодо походження зерна, як передбачає п. 1.7 Договорів поставки (якщо постачальник не є товаровиробником він має надати на користь покупця документи, що підтверджують походження товару) та п. 1.6 Договорів (у разі якщо такий постачальник є виробником такої продукції то він має надати інформацію щодо наявності виробничих потужносте у вигляді земельних ділянок, на яких вирощена реалізована сільгосп продукція), ПП "АМАРАНТ-8" було надано позивачу наступний перелік документів: Договір поставки №24/07/2019 щодо придбання зерна ПП "АМАРАНТ-8" у СФГ «Поле» та специфікація; видаткові накладні №316 від 29.07.2019р. №315 від 29.07.2019р., б/н від 24.07.2019р.; Договір поставки №22/07/2019 щодо придбання зерна ПП "АМАРАНТ-8" у СФГ «Поле» та специфікація; Договір поставки №15/07/2019 щодо придбання зерна ПП "АМАРАНТ-8" у СФГ «Поле» та специфікація; видаткову накладну №11707 від 17.07.2019р.; (т. 10 а.с. 135); Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур (форма 4-сг) під урожай 2019р.; Податковий розрахунок плати за землю за 2018р., тощо.

Наведені обставини та досліджені судом докази вказують на те, що фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій між позивачем та ПП «Амарант-8» мав місце, а складені за результатами їх здійснення первинні документи та податкові накладні не мають дефектів, що свідчить про правомірність формування позивачем податкового кредиту в межах спірних правовідносин.

Щодо господарських операцій із ТОВ «Анатоліївські скарби». Як встановлено судом, між ТОВ «Агропросперіс Трейд» та ТОВ «Анатоліївські скарби» були укладені Договори поставки сільськогосподарської продукції № П3-5754-03-07-2019 від 03.07.2019, № П4-5636-21-06-2019 від 21.06.2019, № П4-5659-26-06-2019 від 26.06.2019, № П4-5676-27-06-2019 від 27.06.2019, № П4-5737-02-07-2019 від 02.07.2019, № П4-5848-08-07-2019 від 08.07.2019, № П4-5949-15-07-2019 від 15.07.2019, № Я-5614-20-06-2019 від 20.06.2019 (ячмінь 3 клас), № Я-5633-21-06-2019 від 21.06.2019 (ячмінь 3 клас), № Я-5654-25-06-2019 від 25.06.2019 (ячмінь 3 клас), № Я-5998-17-07-2019 від 17.07.2019 (ячмінь 3 клас), № Я-5583-14-06-2019 від 14.06.2019 (ячмінь 3 клас), № Я-5594-18-06-2019 від 18.06.2019 (ячмінь 3 клас) (т. 4 а.с. 234-250, т. 5 а.с. 1-35).

Згідно з п. 2.3 даних Договорів, ТОВ «Анатоліївські скарби» взяло на себе зобов`язання здійснити постачання товару (зерна) насипом автомобільним та залізничним транспортом на умовах DAP «поставка в місці»: назва Елеватора ТОВ «Тіс Зерно».

На виконання умов вищевказаних договорів ТОВ «Анатоліївські скарби» поставило ТОВ «Агропросперіс Трейд» сільськогосподарську продукцію згідно наступних видаткових накладних, перелік який зазначено в акті перевірки (стор. 60, 61 акту), а саме: №169 від 14.07.2019; №170 від 14.07.2019; №167 від 13.07.2019; №168 від 13.07.2019; №165 від 12.07.2019; №159 від 12.07.2019; №164 від 12.07.2019; №158 від 12.07.2019; №166 від 12.07.2019; №157 від 11.07.2019; №156 від 11.07.2019; №149 від 10.07.2019; №148 від 10.07.2019; №152 від 10.07.2019; №153 від 10.07.2019; №147 від 09.07.2019; №146 від 09.07.2019; №139 від 08.07.2019; №138 від 08.07.2019; №145 від 08.07.2019; №135 від 07.07.2019р.; №136 від 07.07.2019р.; №137 від 07.07.2019р.; №134 від 06.07.2019р.; №133 від 06.07.2019р.; №132 від 05.07.2019р.; №123 від 04.07.2019р.; №131 від 04.07.2019р.; №122 від 03.07.2019р.; №121 від 03.07.2019р.; №117 від 02.07.2019р.; №92 від 01.07.2019р.; №116 від 01.07.2019р. Перевезення зерна здійснювалося за рахунок ТОВ «Анатоліївські скарби» до пункту розвантаження ТОВ «Тіс Зерно» порт Южний, 16 причал, для експортера - ТОВ «Агропрсперіс Трейд», про що також підтверджують товарно-транспортні накладні згідно переліку, який вказано в акті перевірки (стор. 61, 62 акту) та копії яких долучено до матеріалів справи ( т. 5 а.с 36-236).

Оплата за отриману сільськогосподарську продукцію здійснювалась ТОВ «Агропросперіс Трейд» на рахунок ТОВ «Анатоліївські скарби» в безготівковій формі згідно платіжних доручень №4322 від 02.07.2019 р. на суму 181 520,47 грн. №4323 від 02.07.2019 р. на суму 86 777,57 грн. №4324 від 02.07.2019 р. на суму 87 945,33 грн. №4325 від 02.07.2019 р. на суму 65 843,35 грн. №4326 від 02.07.2019 р. на суму 323 459,95 грн. №4328 від 02.07.2019 р. на суму 379 228,90 грн. №4329 від 02.07.2019 р. на суму 107 720,92 грн. №4330 від 02.07.2019 р. на суму 210 394,83 грн. №4242 від 01.07.2019 р. на суму 679 645,30 грн. №4331 від 02.07.2019 р. на суму 135 929,06 грн. №4243 від 01.07.2019 р. на суму 125 324,07 грн. №4332 від 02.07.2019 р. на суму 25 064,81 грн. №4241 від 01.07.2019 р. на суму 218 369,00 грн. №4346 від 03.07.2019 р. на суму 43 673,80 грн. №4240 від 01.07.2019 р. на суму 110 896,75 грн. №4347 від 03.07.2019 р. на суму 22 179,35 грн. №4245 від 01.07.2019 р. на суму 227 286,84 грн. №4344 від 03.07.2019 р. на суму 45 457,37 грн. №4244 від 01.07.2019 р. на суму 561 436,27 грн. №4281 від 02.07.2019 р. на суму 112 287,25 грн. №4291 від 02.07.2019 р. на суму 447 621,18 грн. №4348 від 03.07.2019 р. на суму 89 524,24 грн. №4290 від 02.07.2019 р. на суму 119 304,91 грн. №4410 від 04.07.2019 р. на суму 23 860,98 грн. №4319 від 02.07.2019 р. на суму 233 160,17 грн. №4551 від 08.07.2019 р. на суму 46 632,03 грн. №4318 від 02.07.2019 р. на суму 632 033,81 грн. №4550 від 08.07.2019 р. на суму 126 406,76 грн. №4317 від 02.07.2019 р. на суму 111 041,42 грн. №4549 від 08.07.2019 р. на суму 22 208,28 грн. №4316 від 02.07.2019 р. на суму 239 056,18 грн. №4548 від 08.07.2019 р. на суму 47 811,24 грн. №4315 від 02.07.2019 р. на суму 574 222,00 грн. №4547 від 08.07.2019 р. на суму 114 844,40 грн. №4546 від 08.07.2019 р. на суму 47 420,40 грн. №4314 від 02.07.2019 р. на суму 237 102,00 грн. №4545 від 08.07.2019 р. на суму 108 686,80 грн. №4313 від 02.07.2019 р. на суму 543 434,00 грн. №4544 від 08.07.2019 р. на суму 86 292,40 грн. №4312 від 02.07.2019 р. на суму 431 462,00 грн. №4543 від 08.07.2019 р. на суму 52 855,60 грн. №4311 від 02.07.2019 р. на суму 264 278,00 грн. №4339 від 02.07.2019 р. на суму 112 870,92 грн. №4351 від 03.07.2019 р. на суму 22 574,18 грн. №4527 від 05.07.2019 р. на суму 125 235,00 грн. №5151 від 18.07.2019 р. на суму 25 047,00 грн. №4526 від 05.07.2019 р. на суму 231 125,17 грн. №5149 від 18.07.2019 р. на суму 46 225,03 грн. №4525 від 05.07.2019 р. на суму 666 281,25 грн. №5150 від 18.07.2019 р. на суму 133 256,25 грн. №4651 від 09.07.2019 р. на суму 120 491,25 грн. №5163 від 18.07.2019 р. на суму 24 098,25 грн. №4638 від 09.07.2019 р. на суму 308 698,75 грн. №5146 від 18.07.2019 р. на суму 61 739,75 грн. №4634 від 09.07.2019 р. на суму 354 058,25 грн. №4639 від 09.07.2019 р. на суму 110 831,25 грн. №5162 від 18.07.2019 р. на суму 22 166,25 грн. №5141 від 18.07.2019 р. на суму 72 501,75 грн. №4653 від 09.07.2019 р. на суму 107 559,00 грн. №5159 від 18.07.2019 р. на суму 21 511,80 грн. №4655 від 09.07.2019 р. на суму 532 289,73 грн. №5160 від 18.07.2019 р. на суму 106 457,95 грн. №4657 від 09.07.2019 р. на суму 108 465,58 грн. №5161 від 18.07.2019 р. на суму 21 693,12 грн. №4654 від 09.07.2019 р. на суму 785 317,50 грн. №5158 від 18.07.2019 р. на суму 157 063,50 грн. №4794 від 11.07.2019 р. на суму 117 733,50 грн. №5140 від 18.07.2019 р. на суму 23 546,70 грн. №4793 від 11.07.2019 р. на суму 110 864,08 грн. №5139 від 18.07.2019 р. на суму 22 172,82 грн. №4797 від 11.07.2019 р. на суму 106 362,00 грн. №5138 від 18.07.2019 р. на суму 21 272,40 грн. №4796 від 11.07.2019 р. на суму 237 007,51 грн. №5137 від 18.07.2019 р. на суму 47 401,50 грн. №4795 від 11.07.2019 р. на суму 119 956,50 грн. №5136 від 18.07.2019 р. на суму 23 991,30 грн. №4962 від 16.07.2019 р. на суму 672 434,00 грн. №4961 від 16.07.2019 р. на суму 134 486,80 грн. №4960 від 16.07.2019 р. на суму 586 348,00 грн. №4970 від 16.07.2019 р. на суму 451 995,50 грн. №5545 від 24.07.2019 р. на суму 90 399,10 грн. №4969 від 16.07.2019 р. на суму 126 166,40 грн. №4967 від 16.07.2019 р. на суму 447 903,50 грн. №5544 від 24.07.2019 р. на суму 89 580,70 грн. №4966 від 16.07.2019 р. на суму 217 418,84 грн. №5543 від 24.07.2019 р. на суму 43 483,77 грн. №4965 від 16.07.2019 р. на суму 488 883,80 грн. №4971 від 16.07.2019 р. на суму 107 210,59 грн. №5547 від 24.07.2019 р. на суму 97 776,76 грн. №5546 від 24.07.2019 р. на суму 21 442,12 грн. №5068 від 17.07.2019 р. на суму 247 566,00 грн. №5542 від 24.07.2019 р. на суму 49 513,20 грн. №5067 від 17.07.2019 р. на суму 208 180,50 грн. №5541 від 24.07.2019 р. на суму 41 636,10 грн. №5335 від 23.07.2019 р. на суму 233 306,49 грн. №5771 від 26.07.2019 р. на суму 46 661,30 грн. №5334 від 23.07.2019 р. на суму 114 981,25 грн. №5770 від 26.07.2019 р. на суму 22 996,25 грн. №5333 від 23.07.2019 р. на суму 781 559,40 грн. №5769 від 26.07.2019 р. на суму 156 311,88 грн. №5332 від 23.07.2019 р. на суму 331 673,08 грн. №5768 від 26.07.2019 р. на суму 66 334,62 грн. №5336 від 23.07.2019 р. на суму 113 879,91 грн. №5772 від 26.07.2019 р. на суму 22 775,98 грн. (т. 5 а.с. 238-250, т. 6 а.с. 1-39).

За наслідками проведених операцій були складені податкові накладні, перелік яких наведено в акті перевірки (стор. 57 акту), за якими позивачем включено до складу податкового кредиту суму ПДВ за липень 2019 року.

Однак, не зважаючи на наявність належним чином оформлених первинних бухгалтерських документів, податковий кредит ТОВ «Агропросперіс Трейд» знято контролюючим органом із тих причин, що ТОВ «Анатоліївські скарби» у 2015-2018 р.р. не було платником єдиного податку четвертої групи, мало недостатньо землі для обробітку та працівників, необхідних для здійснення своєї діяльності, не придбавало посівний матеріал пшениці, основних засобів згідно реєстру податкових накладних.

Проте такі висновки відповідача, на переконання суду, є хибними, оскільки згідно статистичної звітності за формою 4-сг у ТОВ «Анатоліївські скарби» в обробітку перебувало 1 865,65 га землі із яких 659,36 га під пшеницею, 598,75 га під кукурудзою, 607,54 га під ріпаком. Така ж площа землі наведена і в Декларації платника єдиного податку 4 групи за 2019 рік (т. 10 а.с. 136-139, 140-143).

Згідно звіту за формою 37-сг станом на 01.07.2019 ТОВ «Анатоліївські скарби» зібрано 33 405,6 ц пшениці з площі 559,6 га (врожайність 59,7 ц/га), 29 254,3 ц ячменю з площі 598,75 га (врожайність 48,86 ц/га), 1 581,47 ц ріпаку з площі 560,5 га (врожайність 2,82 ц/га) (т. 10 а.с. 144-146).

Крім того доказом щодо проведення господарської діяльності між ТОВ «Анатоліївські Скарби» та ТОВ «Агропросперіс Трейд» слугує і та обставина, що у відповідності з п. 2.3 Договорів, ТОВ «Анатоліївські скарби» взяло на себе зобов`язання здійснити постачання «зерна» насипом автомобільним та залізничним транспортом на умовах DAP «поставка в місці»: назва Елеватора ТОВ Тіс Зерно. Факт надходження зерна до портового елеватора засвідчується довідкою ТОВ Тіс Зерно від 14.02.2020р. №1402/12, яка позивачем долучена до матеріалів справи.

Отже, наявність наведеної статистичної звітності підтверджує про наявність виробничих потужностей у ТОВ «Анатоліївські скарби», а Довідка ТОВ Тіс Зерно засвідчує про наявність та рух активів при взаємовідносинах між даним контрагентом та позивачем.

Крім того, ТОВ «Анатоліївські скарби» є зареєстрованим суб`єктом господарювання та платником ПДВ. Будь-якої дефектості у його діяльності контролюючим органом не наведено.

У зв`язку із вищевикладеним суд вважає, що господарська операція між позивачем та ТОВ «Анатоліївські скарби» мала реальний характер, а висновки акту перевірки не містять переконливих аргументів про те, що дії обох господарюючих суб`єктів були спрямовані на отримання податкової вигоди чи носять інший протиправний характер.

В цьому контексті суд вкотре звертає увагу, що податкове законодавство не ставить право платника податків на податковий кредит в залежність від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється виконання робіт чи надання послуг контрагентами та не надає йому повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару (послуг) у ланцюгу постачання, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо, та не позбавляє права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-якого з контрагентів-постачальників у ланцюгу постачання.

Отже, позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже чинне законодавство не передбачає виникнення у платника податків додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

За таких обставин суд доходить висновку, що контролюючим органом безпідставно не враховано сформований позивачем податковий кредит за наслідками господарських операцій із ТОВ «Анатоліївські скарби».

Щодо господарських операцій із ТОВ «Ізумруд Промагро». Судом встановлено, що між ТОВ «Агропросперіс Трейд» та ТОВ «Ізумруд Промагро» був укладений Договір поставки сільськогосподарської продукції українського виробництва, врожаю 2019 (ячмінь 3 клас) №Я-5675-27-06-2019 від 27.06.2019 року.

У відповідності до п. 2.3 даного Договору, ТОВ «Ізумруд Прмагро» зобов`язалось здійснити постачання товару насипом автомобільним та залізничним транспортом на умовах DAP «поставка в місці»: назва Елеватора ТОВ Тіс Зерно.

Як свідчать матеріали справи та не оспорюється відповідачем, на підтвердження факту поставки товару позивачем до матеріалів перевірки надано видаткові накладні згідно переліку, зазначеного на стор. 79-80 акту перевірки. А факт постачання придбаної продукції за рахунок ТОВ «Ізумруд Промагро» в пункт розвантаження: Порт Южний, ТОВ «Тіс зерно», 16 причал, підтверджується товарно-транспортними накладними, які також досліджувалися відповідачем (стор. 80-81 акту перевірки), та копії яких разом із копіями видаткових накладних долучено позивачем до матеріалів справи (т. 6 а.с. 119-250, т. 7 а.с. 1-250, т. 8 а.с 1-118).

Оплата за отриману сільськогосподарську продукцію здійснювалась ТОВ «Агропросперіс Трейд» на рахунок ТОВ «Ізумруд Промагро» в безготівковій формі згідно платіжних доручень (які також досліджувались відповідачем під час перевірки - стор. 81-82 акту перевірки) №4442 від 04.07.2019 р. №4444 від 04.07.2019 р. №4445 від 04.07.2019 р. №4492 від 05.07.2019 р. №4509 від 05.07.2019 р. №4510 від 05.07.2019 р. №4511 від 05.07.2019 р. №4512 від 05.07.2019 р. №4513 від 05.07.2019 р. №4576 від 08.07.2019 р. №4591 від 09.07.2019 р. №4593 від 09.07.2019 р. №4706 від 10.07.2019 р. №4708 від 10.07.2019 р. №4719 від 10.07.2019 р. №4721 від 10.07.2019 р. №4723 від 10.07.2019 р. №4835 від 12.07.2019 р. №4836 від 12.07.2019 р. №4837 від 12.07.2019 р. №4838 від 12.07.2019 р. №5062 від 17.07.2019 р.№5063 від 17.07.2019 р. №5078 від 17.07.2019 р. №5080 від 17.07.2019 р. №5081 від 17.07.2019 р. №5082 від 17.07.2019 р. №5142 від 18.07.2019 р. №5143 від 18.07.2019 р. №5144 від 18.07.2019 р. №5145 від 18.07.2019 р. №5147 від 18.07.2019 р. №5148 від 18.07.2019 р. №5152 від 18.07.2019 р. №5153 від 18.07.2019 р. №5154 від 18.07.2019 р. №5155 від 18.07.2019 р. №5156 від 18.07.2019 р. №5157 від 18.07.2019 р. №5164 від 18.07.2019 р. №5165 від 18.07.2019 р. №5166 від 18.07.2019 р. №5167 від 18.07.2019 р. №5168 від 18.07.2019 р. №5247 від 23.07.2019 р. №5248 від 23.07.2019 р. №5249 від 23.07.2019 р. №5367 від 23.07.2019 р. №5368 від 23.07.2019 р. №5452 від 24.07.2019 р. №5453 від 24.07.2019 р. №5470 від 24.07.2019 р. №5471 від 24.07.2019 р. №5472 від 24.07.2019 р. №5473 від 24.07.2019 р. №5703 від 25.07.2019 р. №5704 від 25.07.2019 р. №5706 від 25.07.2019 р. №5709 від 25.07.2019 р. №5710 від 25.07.2019 р. №5711 від 25.07.2019 р. №5712 від 25.07.2019 р. №5722 від 25.07.2019 р. №5729 від 25.07.2019 р. №5913 від 29.07.2019 р. №5914 від 29.07.2019 р. №5962 від 30.07.2019 р. №5971 від 30.07.2019 р. №5959 від 30.07.2019 р. №5960 від 30.07.2019 р. №5961 від 30.07.2019 р. №5965 від 30.07.2019 р. №5966 від 30.07.2019 р. №5967 від 30.07.2019 р. №5968 від 30.07.2019 р. №5969 від 30.07.2019 р. №5970 від 30.07.2019 р. №5972 від 30.07.2019 р. №5973 від 30.07.2019 р. №5974 від 30.07.2019 р. №5975 від 30.07.2019 р. №5976 від 30.07.2019 р. №5977 від 30.07.2019 р. №5978 від 30.07.2019 р. №5979 від 30.07.2019 р. №6118 від 30.07.2019 р. №6124 від 30.07.2019 р. №6125 від 30.07.2019 р. №6144 від 30.07.2019 р. №6166 від 31.07.2019 р. №6167 від 31.07.2019 р. №6181 від 31.07.2019 р. №6182 від 31.07.2019 р (т. 8 а.с. 119-165).

За наслідками проведених операцій були складені податкові накладні, перелік яких наведено в акті перевірки (стор. 76-77 акту), за якими контролюючий орган встановив віднесення позивачем до податкового кредиту всього суму ПДВ 5137701, 96 грн. При цьому відповідач робить висновок про нереальність таких господарських операцій, та порушення позивачем у зв`язку з цим податкового законодавства, що призвело до завищення податкового кредиту (рядок 10.1) на суму 4469814,13 грн., (рядок 16.1) на суму 667887,53 грн., до завищення податкового кредиту (рядок 17) на суму ПДВ 5137701,96 грн., до завищення суми бюджетного відшкодування (р. 20.2.1) в розмірі 4783770,99 грн., до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) в розмірі 353930,97 грн.

Такий висновок відповідача ґрунтується на тому, що у 2018 р. ТОВ «Ізумруд Промагро» не був платником податку 4 групи, на підприємстві в 2019 році працювали всього 3 особи, в ЄРПН відсутнє придбання основних засобів в 2018 р., що, на переконання контролюючого органу, ставить під сумнів можливість цього підприємства вирощувати такий значний обсяг сільськогосподарської продукції у 2019 році.

Однак, на думку суду такі висновки є хибними. Так, із наданих позивачем доказів судом встановлено, що ТОВ «Ізумруд-Промагро» зареєстроване як суб`єкт господарювання в 2008 році та з грудня 2018 року є платником ПДВ. Підприємство є сільськогосподарським товаровиробником та звітує до податкового органу, подаючи відповідну податкову звітність, що, власне, підтверджується актом перевірки (стор. 77 акту). Згідно звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2019 року за форомою № 4-ст (річна) у ТОВ «Ізумруд Промагро» в обробітку перебуває 2 074,45 га землі із яких 870,71 га під пшеницею, 781,63 га під ячменем, 422,01 га під ріпаком (т. 10 а.с. 161-164).

Відомості про наявність у ТОВ «Ізумруд Промагро» в обробітку в 2019 році орендованих сільськогосподарських земель підтверджується і довідкою Великодолинської селищної ради Овідіопільського району Одеської області № 07/4-143 від 10.04.2019р. (т. 10 а.с. 157).

Згідно звіту про збирання врожаю сільськогосподарських культур на 1 липня 2019 року за формою № 37-сг, станом на 01.07.2019 ТОВ «Ізумруд Промагро» зібрано 31 540,0 ц пшениці з площі 540,2 га (урожайність 58,39 ц/га), 30 212,0 ц ячменю з площі 613,63 га (урожайність 49,23 ц/га), 13 258,10 ц ріпаку з площі 422,01 га (урожайність 31,41 ц/га) (т. 10 а.с. 165-168).

Відомості про наявність у товариства земельних ділянок в обробітку фігурують і в податковій декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2019 рік.

Крім того, слід врахувати, що актом перевірки встановлено, що відповідно до даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту» розбіжність між сумою податкового кредиту ТОВ «Агропросперіс Трейд» та податковими зобов`язаннями ТОВ «Ізумруд Промагро» складає « 0 грн.» Це означає, що кожна із сторін сумлінно виконала податковий обов`язок щодо декларування та сплати податкового зобов`язання з ПДВ до бюджету.

Більше того, доказом щодо проведення господарської діяльності між ТОВ «Ізумруд Промагро» та ТОВ «Агропросперіс Трейд» слугує і та обставина, що у відповідності з п. 2.3 Договору, контрагент позивача самостійно здійснив доставку зерна на умовах DAP «поставка в місці» на елеватор ТОВ Тіс Зерно, що засвідчується довідкою ТОВ Тіс Зерно від 14.02.2020р. №1402/11.

В даному випадку, доводи відповідача про неможливість ТОВ «Ізумруд Промагро» здійснювати обробіток такої кількості земель та виробляти такий обсяг продукції через обмежені матеріальні та трудові ресурси ґрунтується виключно на припущеннях.

В той же час надані суду первинні бухгалтерські документу, податкові, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, відомості про доставку товару на елеватор, наявна статистична звітність засвідчує беззаперечний рух активів при взаємовідносинах між позивачем та ТОВ «Ізумруд Промагро», та підтверджує дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум, віднесених до податкового кредиту, а також реального виконання сторонами укладених правочинів.

При цьому суд враховує, що відповідачем не наведено обставин, які б вказували на безтоварність операцій. А його висновки ґрунтуються виключно на даних податкової інформації щодо контрагента ТОВ «Ізумруд Промагро», а не з аналізу суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Отже, за таких обставин суд вважає безпідставним зняття позивачу сум податкового кредиту ПДВ за наслідками проведених господарських операцій з ТОВ «Ізумруд Промагро».

Щодо господарських операцій із ПП «Віста Спейс». Судом встановлено, що між ТОВ «Агропросперіс Трейд» та ПП «Віста Спейс» був укладений Договір поставки сільськогосподарської продукції українського виробництва, врожаю 2019 (ячмінь 3 клас) від 12.07.2019 № Я-5927-12-07-2019 (т. 8 а.с. 166-169).

У відповідності до п. 2.3 цього Договору, ПП «Віста Спейс» взяло на себе зобов`язання здійснити постачання товару насипом автомобільним та залізничним транспортом на умовах DAP «поставка в місці»: назва Елеватора ТОВ Тіс Зерно у відповідності із правилами «Інкотерсм-2010».

На підтвердження факту постачання товару (ячменю 3 класу), позивачем надано видаткові накладні №18 від 14.07.2019р., №19 від 15.07.2019р., №20 від 16.07.2019р., №21 від 16.07.2019р., №23 від 17.07.2019р., №22 від 17.07.2019р., №24 від 19.07.2019р. (т. 8 а.с. 170-176).

Перевезення зерна до портових терміналів «Тіс зерно» було забезпечено вантажним транспортом за рахунок ПП «Віста Спейс», що підтверджується товарно-транспортними накладними згідно переліку, зазначеного в акті перевірки (стор. 88-89 акту), наявність яких відповідачем не заперечується.

Оплата за отриману сільськогосподарську продукцію здійснювалась ТОВ «Агропросперіс Трейд» на рахунок ПП «Віста Спейс» в безготівковій формі згідно платіжних доручень №5881 від 29.07.2019, №5882 від 29.07.2019, № 5883 від 29.07.2019, №5884 від 29.07.2019, №5885 від 29.07.2019 , №5886 від 29.07.2019, №5997 від 30.07.2019 (т. 8 а.с. 177-180).

Як зазначено в акті перевірки дані господарські операції відображені в бухгалтерському обліку позивача в липні 2019 року належним чином.

За наслідками таких господарських операцій позивачем на підставі податкових накладних, перелік яких визначено в акті перевірки (стор. 86 акту) було віднесено до складу податкового кредиту за липень 2019 року суму ПДВ 483595 грн. З яких приймають участь у розрахунку суми бюджетного відшкодування - 336172,08 грн., та формують суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - 147422,92 грн.

Як слідує із акту перевірки, відповідач не заперечує належність та дійсність усіх складених первинних документів за наслідками проведених операцій. В той же час відповідна сума податкового кредиту з ПДВ виключена останнім із тих причин, що постачальником на ПП «Віста Спейс» є ТОВ «СГ» «Самоцвіт Агро», у якого відсутня земля, не є підтвердженими витрати щодо вирощування сільськогосподарської продукції тощо, та товар останньому було поставлено ТОВ «Прімавера Траст», який в свою чергу придбав товар від ТОВ «Конто ресурс» який також не міг виростити ячмінь і не здійснював його придбання.

Тобто, контролюючий орган доходить висновку, що оскільки ним не підтверджено по ланцюгу постачання законного введення в обіг сільськогосподарської продукції, тому здійснені господарські операції між позивачем та ПП «Віста Спейс» не були спрямовані на настання реальних наслідків, а відтак і складені за наслідками таких операцій первинні документи не є підтвердженням реального руху товару.

Однак, з такими доводами відповідача суд не погоджується, оскільки із досліджених судом первинних документів, які згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України, є підставою для податкового обліку (видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні щодо доставки товару на портовий елеватор, платіжні документи про оплату придбаної продукції та її подальший експорт) вбачається наявність достатніх відомостей, які у повній мірі відображають суть господарських операцій, що відбулись між позивачем та ПП «Віста Спейс».

Посилання податкового органу як на підставу для відмови у задоволенні позову, на аналіз податкової інформації отриманої відносно контрагента позивача, зокрема, на відсутність у останнього умов необхідних для здійснення такого роду господарської діяльності, відсутність достатньої кількості трудових та матеріальних ресурсів необхідних для здійснення спірних господарських операцій з поставки вищевказаного товару, судом не приймається до уваги, оскільки чинне податкове законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, наявності чи відсутності у останніх основних фондів, тощо.

Більше того, досліджуючи можливість контрагента позивача - ПП «Віста Спейс» виконати умови укладеного з позивачем договору, судом з`ясовано, що дійсно ПП «Віста Спейс» придбавало зерно у ТОВ «СГ «Самоцвіт Агро» на підставі договору поставки № В-С 12/07 від 12.07.2019р. (т. 10 а.с 169-171).

Із наданих позивачем додаткових доказів судом з`ясовано, що згідно листа відділу Держгеокадастру у Білозірському районі Херсонської області від 12.04.19 №851-03-1937 (т. 10 а.с. 176) ТОВ «СГ» Самоцвіт Агро» орендує 413,3274 га землі на території Киселівської с/р, 1758,5670 га на території Раденської с/р і 1 101,2450 га на території Станіславської с/р.

Згідно повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП ТОВ «СГ» Самоцвіт Агро» задекларувало усі земельні ділянки, що ним обробляються (т. 10 а.с. 177-233).

Як слідує зі звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2019 року за формою № 4-сг (річна) ТОВ «СГ» «Самоцвіт Агро» під урожай 2019 р. засіяно 1 101,25 га під ячмінь (т. 10 а.с 172-175).

Більше того, наявна у контролюючого органі інша податкова інформація також підтверджує те, що ТОВ «СГ» Самоцвіт Агро» є діючим сільськогосподарським товаровиробником, яке декларує 20 працюючих працівників (стор. 90 акту перевірки).

Вищевикладені обставини вказують на те, що факт походження зерна, яке було реалізовано на користь ТОВ «Агропросперіс Трейд» від ПП «Віста Спейс» та наявність виробничих потужностей сільгоспвиробника в ланцюгу постачання підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, а тому підстав ставити під сумнів реальність таких господарських операцій не має.

Більше того, навіть актом перевірки було встановлено, що відповідно до даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту» розбіжність між сумою податкового кредиту ТОВ «Агропросперіс Трейд» та податковими зобов`язаннями ПП «Віста Спейс» складає « 0 грн.» Це означає, що кожна із сторін сумлінно виконала податковий обов`язок щодо декларування та сплати податкового зобов`язання з ПДВ до бюджету.

З огляду на викладене, суд вважає безпідставним висновок контролюючого органу щодо завищення позивачем податкового кредиту з ПДВ, завищення бюджетного відшкодування та до завищення від`ємного значення, що враховується доскладу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за наслідками господарських операцій з ПП «Віста Спейс».

Щодо господарських операцій із ТОВ «Енгельхарт СТП (Україна)». Судом встановлено, що між ТОВ «Агропросперіс Трейд» та ТОВ «Енгельхарт СТП (Україна)» був укладений Договір поставки сільськогосподарської продукції українського виробництва, врожаю 2019 року (ячмінь 3 клас) від 10.07.2019 № Я-5908-11-07-2019/USO0119 (т. 8 а.с. 181-184).

За умовами даного договору (пункти 2.3, 2.4) ТОВ «Енгельхарт СТП (Україна)» взяло на себе зобов`язання здійснити постачання «зерна» на умовах поставки ЕХW (франко-завод/елеватор згідно Інкотермс 2010) на зерновий склад ТОВ «Тіс зерно. По факту поставки товару в місце поставки постачальником оформляється видаткова накладна. Датою поставки товару вважається дата оформлення видаткової накладної на партію товару.

На підтвердження факту постачання зерна було складено видаткову накладну №136 від 10.07.2019 (ячмінь 3 класу) щодо поставки 10671,090 тон ячменю на загальну суму 57410421,5 грн. (т. 8 а.с. 185).

Оплата за поставлений товар здійснена ТОВ «Агропросперіс Трейд» згідно платіжного доручення №5203 від 18.07.2019 р. на суму 47842017,93 грн. (т. 8 а.с. 186).

За наслідками проведення такої господарської операції була складена податкова накладна № 64 від 10.07.2019, згідно якої позивачем віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ за липень 2019 року - 9568403,59 грн.

Втім, відповідні суми податкового кредиту контролюючим органом не визнано із тих мотивів, що отриманий від ТОВ «Енгельхарт СТП (Україна)» товар (ячмінь) останнім придбавався у двох контрагентів (постачальників), а саме ТОВ «Агро-Альянссервіс» та ФГ «Алеся», щодо яких, згідно відомостей з Єдиного реєстру судових рішень, встановлено існування кримінальних проваджень, пов`язаних із фіктивністю даних підприємств та їх участю у протиправних схемах реалізації продукції.

Зокрема, в акті перевірки відповідач зазначає (стор. 98-99 акту), що відповідно до Єдиного реєстру судових рішень у провадженні управління з розслідувань кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000880 від 25.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, з фабули якої міститься інформація про те, що начебто ТОВ «Агро-Альянссервіс» задіяно у протиправній схемі, яка полягає в тому, що діючі фермерські господарства реалізують свою продукцію за готівку вищевказаним особам, які у свою чергу експортують вказану сільгосппродукцію через підконтрольні комерційні структури з ознаками фіктивності, в тому числі: ТОВ «Агро-Альянссервіс». Доказом щодо існування такої схеми слугує лист УСБУ в Одеській області №65/4-2071 від 12.03.2019 та №65/4-321 від 15.01.2019 та допит свідка - старшого оперуповноваженого ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області.

Таким чином, на думку податкового органу, вищевказане свідчить про неможливість виконання ТОВ «Агро-Альянссервіс» своїх зобов`язань перед ТОВ «Енгельхарт СТП (Україна)», яке в свою чергу не могло виконати і свої зобов`язання (здійснити поставку товару) в адрес позивача - ТОВ «Агропросперіс Трейд».

Щодо іншого постачальника ТОВ «Енгельхарт СТП (Україна)» - СФГ «Алеся», то висновки податкового органу (стор 99-101 акту перевірки) зводяться до того, що взаємовідносин по ланцюгу постачання ФГ «Алеся» - ТОВ «Енгельхарт СТП (Україна)» - ТОВ «Агропросперіс Трейд» не відбулися у дійсності з тих підстав, що ФГ «Алеся» не мало права реєструвати податкові накладні у системі електронного адміністрування ПДВ, оскільки згідно інформації із Єдиного реєстру судових рішень судом накладено арешт на кошти-суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ряду підприємств, в тому числі ФГ «Алеся».

Із цього приводу суд першочергово зауважує, що будь-яка інформація оперативних підрозділів ДПС, інших правоохоронних органів, як і відомості про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не є беззаперечним та достатнім фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених відповідними контрагентами, які фігурують у такій інформації. Такі висновки неодноразово були підтримані як Верховним Судом України у постановах від 05 березня 2012 року у справі N 21-421а11, від 22 вересня 2015 року у справі N 810/5645/14, а також і Верховним Судом у постановах від 06 березня 2018 року у справі N 2а-9375/11/1370, від 13 березня 2018 року у справі N 826/13582/13-а, від 27 березня 2018 року у справі N 816/809/17.

Відповідно, до винесення вироку в рамках кримінального провадження матеріали, зібрані в рамках вказаних кримінальних проваджень, не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Тобто, доказове значення в адміністративному процесі згідно ст. 78 КАС України може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили.

Разом із тим на противагу викладеним вище доводам відповідача, позивачем було звернуто увагу суду на ту обставину, що згідно тієї ж інформації, на яку посилався контролюючий орган, а саме - відомостей з Єдиного реєстру судових рішень, Одеський апеляційний суд в ухвалі від 20.05.2019 року по справі №522/20134/18 1-кс/522/5025/19 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/81900440), зауважив, що прокурор будь-яких доказів причетності ТОВ «АГРО-АЛЬЯНССЕРВІС» до злочинної схеми, окрім повідомлення співробітників СБУ, надати апеляційному суду не може.

Більше того, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що слідчий суддя не прийняв до уваги зазначені вище положення кримінального процесуального закону та викладені апеляційним судом обставини та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на грошові кошти ТОВ «АГРО-АЛЬЯНССЕРВІС», натомість, органом досудового розслідування не було доведено їх причетності до кримінального провадження за ч. 2 ст. 364 КК України та те, яким чином вони можуть бути використані як доказ в зазначеному провадженні.

Тобто судом знято арешт з коштів у зв`язку з відсутністю належних доказів, в тому числі щодо причетності до кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України ТОВ «АГРО-АЛЬЯНССЕРВІС».

Щодо ФГ «Алеся», то у Єдиному реєстру судових рішень міститься ухвала Київського апеляційного суду від 04.07.2019р. по справі № 11-сс/824/3884/2019 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/82913644,) згідно якої суд скасував накладення арешту на кошти-суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в тому числі по ФГ «Алеся».

Як наслідок доводи податкового органу про які йде мова у акті перевірки, зокрема щодо наявності підстав вважати, що майно ФГ «Алеся» () є предметом кримінального правопорушення, що не дає можливості довести реальність здійснення господарських відносин, або спростувати, що облік операцій відносно їх реального економічного змісту здійснений для штучного створення умов бюджетного відшкодування, є безпідставними та необґрунтованими.

При цьому суд вкотре звертає увагу, що такі висновки відповідача ґрунтуються виключно на сторонній інформації щодо контрагентів, а не з аналізу суті та наслідків господарських операцій, які мали місце між такими особами, про що неодноразово висловлював свою позицію Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду (постанови від 27 лютого 2020 року (справи N 813/7081/14, N 814/120/15), від 3 жовтня 2019 року (справа N 813/4079/15), від 10 вересня 2019 року (справа N 814/2412/17).

Однак, в межах даної справи суд досліджував якраз господарські операції вказаних осіб на підставі безпосередніх первинних документів, що підтверджують їх виконання.

Так, відповідно до п. 1.6 Договору поставки від 10.07.2019 № Я-5908-11-07-2019/USO0119, укладеного між ТОВ «Агропросперіс Трейд» та ТОВ «Енгельхарт СТП (Україна)», Постачальник, який не є товаровиробником, гарантує, що товар був безпосередньо придбаний у виробника, та підтверджує це наданням копій наступних документів: Довідкою Держгеокадастру або Довідкою сільської ради про наявність земельних ділянок у виробника; Звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2019 року (ф. 4-сг(річна); Договір поставки між с/г виробником та посередником, видаткові накладні, податкові накладні, квитанція про реєстрацію податкових накладних.

Як свідчать матеріали справи із цією метою ТОВ «Енгельхарт СТП (Україна)» був наданий весь пакет необхідних документів, який підтверджує походження придбаного зерна, що включав в себе копії договорів поставки, укладених між ТОВ «Енгельхарт СТП (Україна)» та ТОВ «Агро-Альянссервіс», ФГ «Алеся», копії податкових накладних, видаткових накладних, Звіти за формою № 29-сг та 4-сг, довідки сільських рад, тощо (т.10 а.с. 234-250, т. 11 а.с. 1-75).

При цьому, із тих відомостей, які були наявні на момент проведення податкової перевірки, а також додаткових доказів долучених позивачем до справи слідує, що ТОВ «Агро-Альянссервіс» є реальним сільськогосподарським товаровиробником, згідно звіту ф.4-сг під урожай 2019 р. на території Чорноморської с/р (за межами населених пунктів) Лиманського р-ну Одеської обл. було засіяно 2 020,0 га землі, із яких 402 га під ячмінь. Обробіток землі здійснюється на підставі договору від 20.08.18 №20/07/01 із ФГ «Веста-Юг» (34280915), який, в свою чергу, користується цією ділянкою на підставі договору від 01.12.16 №1 із Квартирно-експлуатаційним відділом м.Одеса та погодженим головою Лиманської РДА Одеської області Приймаком В.М. 13.07.17.

У той же час ФГ «Алеся» є також є реальним сільськогосподарським товаровиробником, що вказує на наявність у нього як основних засобів, так і трудових ресурсів, земель в обробітку (згідно ф.4-сг ФГ "Алеся" під урожай 2019 року засіяно 1 219,67 га землі, в т.ч. 103,0 га під ячмінь озимий), тощо, що власне підтверджено і самим контролюючим органом в табличній частині акту перевірки (стор. 99-100 акту перевірки).

Виходячи із вищенаведеного суд вважає, що господарські операції між ТОВ «Агропросперіс Трейд» та ТОВ «Енгельхарт СТП (Україна)» носили реальний характер та підтверджені належними первинними документами, а тому підстав невраховувати сформований за наслідками їх здійснення податкового кредиту позивача в контролюючого органу не було.

Щодо господарських операцій із ТОВ «Агро-Альянссервіс». Судом встановлено, що між ТОВ «Агропросперіс Трейд» та ТОВ «Агро-Альянссервіс» був укладений Договір поставки сільськогосподарської продукції українського виробництва, врожаю 2019 року (ячмінь 3 клас) від 10.07.2019 № Я-5897-10-07-2019 (т. 8 а.с. 187-190).

За умовами цього Договору (пункт 2.3) товар поставляється насипом автомобільним чи залізничним транспортом на умовах поставки DAP «поставка в місці»: назва Елеватора Тіс-Зерно ТОВ.

В акті перевірки відповідач вказує на те, що позивачем до перевірки не долучено видаткових накладних на отримання товару та документального підтвердження його перевезення від покупці до продавця. Однак, в процесі розгляду справи судом було встановлено, що позивач, оскаржуючи висновки акту перевірки, повторно до письмових заперечень №1189 від 29.10.2019р. долучав видаткові накладні, ТТН та Договір поставки Тобто платник податку скористався приписами ст. 44 ПК України та надав відповідні документи відповідачу.

Втім, в судовому засіданні підтвердженням факту постачання товару слугують долучені до справи видаткові накладні №09/07/06 від 09.07.2019р.; №10/07/01 від 10.07.2019р.; №11/07/08 від 11.07.2019р.; №14/07/03 від 14.07.2019р., а обставини транспортування придбаного товару ТОВ «Агро-Альянссервіс» до портового елеватора підтверджуються наявними у матеріалах справи товарно-транспортними накладними із відмітками про прийняття цього товару на портовий елеватор ТОВ «Тіс зерно» (т. 8 а.с. 191-207).

Перерахування грошових коштів за поставлену продукцію, ТОВ «Агропросперіс Трейд» здійснювалося на підставі платіжних доручень №4703 від 10.07.2019 р., №4738 від 10.07.2019 р., №4739 від 10.07.2019 р., №5325 від 23.07.2019 р., №5326 від 23.07.2019 р. №5327 від 23.07.2019 р., №5328 від 23.07.2019 р. (т. 8 а.с. 208-211).

За наслідками проведення такої господарської операції були складені податкові накладні за переліком, який зазначено в акті перевірки (стор. 101 акту), згідно яких позивачем віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ 153295,88 грн., з яких приймають участь в розрахунку суми бюджетного відшкодування за липень 2019 року - 127746,57 грн., а включено до від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за липень 2019 року - 25549,31 грн.

Як зазначає відповідач у акті перевірки, що відповідно до даних АІС «Підсистема співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту» розбіжність між сумою податкового кредиту ТОВ «Агропросперіс Трейд» та податковими зобов`язаннями ТОВ «Агро-Альянссервіс» складає « 0 грн.» Це означає, що кожна із сторін сумлінно виконала податковий обов`язок щодо декларування та сплати податкового зобов`язання з ПДВ до бюджету.

В той же час на думку податкового органу такі взаємовідносини з постачання не відбулися, оскільки в Єдиному реєстрі судових рішень містяться процесуальні судові документи, зі змісту яких слідує існування кримінального провадження №0000880 від 25.09.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у фабулі якого вказується, що начебто ТОВ «Агро Альянссервіс» () задіяно у протиправній схемі, яка полягає в тому, що діючі фермерські господарства реалізують свою продукцію за готівку вищевказаним особам, які у свою чергу експортують вказану сільгосппродукцію через підконтрольні комерційні структури з ознаками фіктивності, в тому числі: ТОВ «Агро Альянссервіс» (). Доказом щодо існування такої схеми слугує лист УСБУ в Одеській області №65/4-2071 від 12.03.2019 та №65/4-321 від 15.01.2019 та допит свідка - старшого оперуповноваженого ГВ БКОЗ УСБУ в Одеській області.

З цього приводу суд вкотре зауважує, що порушення кримінального провадження відносно контрагента позивача не є безумовною підставою для висновку про порушення позивачем податкового законодавства. В даному випадку відповідачем до матеріалів справи не долучено вироків суду, які б підтверджували доведений факт участі ТОВ «Агро-Альянссервіс» у злочинній діяльності. Відповідач не зазначає, які саме докази були надані чи які факти були встановлені в рамках наведеного кримінального провадження відносно контрагента позивача та взаємовідносин з ним.

В той же час позивач надав суду додаткові відомості, а саме існуюче інше судове рішення - ухвала Одеського апеляційного суду від 20.05.2019 року по справі №522/20134/18 1-кс/522/5025/19 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/81900440), де міститься спростування наведених відповідачем фактів щодо причетності ТОВ «Агро-Альянссервіс» до будь-яких злочинних схем.

В даному випадку суд не вдається до повторної оцінки вищевказаних обставин, позаяк вони є ідентичними і були висвітлені вище при дослідження операцій між іншим контрагентом позивача - ТОВ «Енгельхарт СТП (Україна)» та його постачальником - ТОВ «Агро - Альянссервіс».

Разом із тим дослідивши надані позивачем первинні документи, складені за результатами здійснення господарських операцій між ТОВ «Агропросперіс Трейд» та ТОВ «Агро-Альянссервіс» судом встановлено відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про фіктивність наведених операцій. А відтак, висновки контролюючого органу про неврахування податкового кредиту позивача, сформованого за наслідками таких операцій, є безпідставними.

Щодо господарських операцій із ТОВ «Юг-Резерв». Судом встановлено, що між ТОВ «Агропросперіс Трейд» та ТОВ «Юг-Резерв» були укладені Договори поставки сільськогосподарської продукції українського виробництва, врожаю 2019 року (пшениця, ячмінь) №П4-5722-01-07-2019 від 01.07.2019, № П4-5785-04-07-2019 від 04.07.2019, № Я-5744-02-07-2019 від 02.07.2019, № П4-5841-08-07-2019 від 08.07.2019, № П4-5817-07-07-2019 від 07.07.2019, № Я-5840-08-07-2019 від 08.07.2019, № Я-5913-11-07-2019 від 11.07.2019, № Я-5851-08-07-2019 від 08.07.2019, № П4-5951-15-07-2019 від 15.07.2019, № Я-5861-09-07-2019 від 09.07.2019, № П4-6015-17-07-2019 від 17.07.2019, № П3-5974-16-07-2019 від 16.07.2019, № Я-6064-19-07-2019 від 19.07.2019, № П4-6048-19-07-2019 від 19.07.2019, № Я-6081-22-07-2019 від 22.07.2019, № П3-5974-16-07-2019 від 16.07.2019, № Я-6081-22-07-2019 від 22.07.2019, № П4-6152-24-07-2019 від 24.07.2019, № П2-6098-22-07-2019 від 22.07.2019, № Я-6246-29-07-2019 від 29.07.2019 (т.8 а.с. 212-250, т. 9 а.с. 1-30).

За умовами цих Договорів (пункт 2.3) товар поставляється насипом автомобільним чи залізничним транспортом на умовах поставки DAP «поставка в місці», до портового елеватора(ТОВ «Тіс Зерно», ТОВ «Транс -Сервіс»).

Факт постачання товару підтверджується складеними та підписаними сторонами видатковими накладними (які надавались для перевірки) ЮГ-0000647, ЮГ-0000648, ЮГ-0000652, РН-0000667, РН-0000659, РН-0000668, РН-0000660, РН-0000669, РН-0000670, ЮГ-0000679, ЮГ-0000681, ЮГ-0000683, ЮГ-0000682, ЮГ-0000680, ЮГ-0000685, ЮГ-0000688, ЮГ-0000686, ЮГ-0000699, ЮГ-0000693, ЮГ-0000694, ЮГ-0000700, ЮГ-0000702, ЮГ-0000705, ЮГ-0000695, ЮГ-0000704, ЮГ-0000701, ЮГ-0000703, ЮГ-0000712, ЮГ-0000713, ЮГ-0000714, ЮГ-0000715, ЮГ-0000753, ЮГ-0000717, ЮГ-0000716, ЮГ-0000730, ЮГ-0000725, ЮГ-0000728, ЮГ-0000724, ЮГ-0000731, ЮГ-0000740, ЮГ-0000741, ЮГ-0000737, ЮГ-0000754, ЮГ-0000768, ЮГ-0000767, ЮГ-0000770, ЮГ-0000769, ЮГ-0000772, ЮГ-0000771, ЮГ-0000766, ЮГ-0000774, ЮГ-0000775, ЮГ-0000777, ЮГ-0000780, ЮГ-0000776, ЮГ-0000779, ЮГ-0000786, ЮГ-0000782, ЮГ-0000781, ЮГ-0000787, ЮГ-0000789, ЮГ-0000792, ЮГ-0000803, ЮГ-0000795, ЮГ-0000796, ЮГ-0000790, ЮГ-0000791, ЮГ-0000804, ЮГ-0000797, ЮГ-0000799, ЮГ-0000806, ЮГ-0000805, ЮГ-0000807, ЮГ-0000808, ЮГ-0000834, ЮГ-0000809, ЮГ-0000811, ЮГ-0000810, ЮГ-0000827, ЮГ-0000828, ЮГ-0000829, ЮГ-0000830, ЮГ-0000837, ЮГ-0000838, ЮГ-0000844 (т. 9 а.с. 32-114).

Перевезення такої продукції здійснювалося автомобільним транспортом за рахунок постачальника на пункти розвантаження: «Тіс Зерно» ТОВ та «Транс-Сервіс» ТОВ, про що свідчать долучені до матеріалів справи копії товарно-транспортних накладних (т. 12 а.с. 167-250, т. 13 а.с. 1-250, т. 14 а.с 1-250, т. 15 а.с. 1-78).

Факт прийняття цього товару на термінал ТОВ «Транс Сервіс» для здійснення його подальшого експорту ТОВ «Агропросперіс Трейд» також підтверджується довідкою ТОВ «Транс-Сервіс» № 22/02 від 22.05.2020р. (т. 12 а.с. 157-163).

Оплата за поставлено продукцію здійснювалась ТОВ «Агропросперіс Трейд» згідно платіжних доручень №4640 від 10.07.2019 р., №4642 від 10.07.2019 р. №4643 від 10.07.2019 р., №4645 від 10.07.2019 р., №4656 від 10.07.2019 р., №5658 від 25.07.2019 р. №5659 від 25.07.2019 р. №4727 від 10.07.2019 р. №4823 від 12.07.2019 р. №4824 від 12.07.2019 р. №4825 від 12.07.2019 р. №4826 від 12.07.2019 р. №4828 від 12.07.2019 р. №4829 від 12.07.2019 р. №5665 від 25.07.2019 р. №5666 від 25.07.2019 р. №4959 від 16.07.2019 р. №4976 від 16.07.2019 р. №4977 від 16.07.2019 р. №4982 від 16.07.2019 р. №4983 від 16.07.2019 р. №4984 від 16.07.2019 р. №4985 від 16.07.2019 р. №4986 від 16.07.2019 р. №4987 від 16.07.2019 р. №4988 від 16.07.2019 р. №5656 від 25.07.2019 р. №5055 від 17.07.2019 р. №5056 від 17.07.2019 р. №5057 від 17.07.2019 р. №5058 від 17.07.2019 р. №5647 від 25.07.2019 р. №5648 від 25.07.2019 р. №5649 від 25.07.2019 р. №5650 від 25.07.2019 р. №5123 від 18.07.2019 р. №5124 від 18.07.2019 р. №5125 від 18.07.2019 р. №5126 від 18.07.2019 р. №5127 від 18.07.2019 р. №5128 від 18.07.2019 р. №5129 від 18.07.2019 р. №5130 від 18.07.2019 р. №5131 від 18.07.2019 р. №5132 від 18.07.2019 р. №5183 від 18.07.2019 р. №5584 від 25.07.2019 р. №5651 від 25.07.2019 р. №5652 від 25.07.2019 р. №5653 від 25.07.2019 р. №5654 від 25.07.2019 р. №5655 від 25.07.2019 р. №5444 від 23.07.2019 р. №5454 від 24.07.2019 р. №5477 від 24.07.2019 р. №5495 від 24.07.2019 р. №5496 від 24.07.2019 р. №5497 від 24.07.2019 р. №5501 від 24.07.2019 р. №5502 від 24.07.2019 р. №5503 від 24.07.2019 р. №5504 від 24.07.2019 р. №5505 від 24.07.2019 р. №5506 від 24.07.2019 р. №5507 від 24.07.2019 р. №5508 від 24.07.2019 р. №5509 від 24.07.2019 р. №5510 від 24.07.2019 р. №5511 від 24.07.2019 р. №5512 від 24.07.2019 р. №5513 від 24.07.2019 р. №5514 від 24.07.2019 р. №5515 від 24.07.2019 р. №5705 від 25.07.2019 р. №5707 від 25.07.2019 р. №5720 від 25.07.2019 р. №5723 від 25.07.2019 р. №5724 від 25.07.2019 р. №5726 від 25.07.2019 р. №5727 від 25.07.2019 р. №5728 від 25.07.2019 р. №5730 від 25.07.2019 р. №5732 від 25.07.2019 р. №5734 від 25.07.2019 р. №5846 від 29.07.2019 р. №5847 від 29.07.2019 р. №5848 від 29.07.2019 р. №5849 від 29.07.2019 р. №6025 від 30.07.2019 р. №6026 від 30.07.2019 р. №6027 від 30.07.2019 р. №6075 від 30.07.2019 р. №6076 від 30.07.2019 р. №6077 від 30.07.2019 р. №6078 від 30.07.2019 р. №6079 від 30.07.2019 р. №6080 від 30.07.2019 р. №6081 від 30.07.2019 р. №6082 від 30.07.2019 р. №6083 від 30.07.2019 р. №6084 від 30.07.2019 р. №6085 від 30.07.2019 р. №6086 від 30.07.2019 р. №6087 від 30.07.2019 р. №6088 від 30.07.2019 р. №6250 від 31.07.2019 р. №6251 від 31.07.2019 р. №6252 від 31.07.2019 р. №6164 від 31.07.2019 р. №6165 від 31.07.2019 р. №6169 від 31.07.2019 р. №6172 від 31.07.2019 р. №6173 від 31.07.2019 р. (т. 9 а.с. 115-171).

За наслідками даних господарських операцій були складені податкові накладні згідно переліку, зазначено в акті перевірки (стор. 104-105 акту), на підставі яких позивачем віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ 8507862,68 грн., з яких приймають участь у розрахунку суми бюджетного відшкодування за липень 2019 року - 6526332,29 грн., та включено до від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за липень 2019 року - 1981530,39 грн.

Однак, контролюючим органом частково не враховано задекларовані ТОВ «Агропросперіс Трейд» господарські операції в частині придбання у ТОВ «Юг-Резерв» пшениці в кількості 4021,678 т на суму ПДВ 3183825,74 грн. із тих причин, що є недоведеним придбання такого товару по ланцюгу постачання у ПП «Перемога народу», позаяк за висновками та розрахунками податкового органу таке підприємство при наявні у нього площі посівних культур, не мало змоги виростити ту частину урожаю пшениці (4021,678 т), про яку згадано вище.

Такий висновок відповідача ґрунтується виключно на тому, що згідно даних про середню врожайність пшениці, розміщених на інтернет-сайтах (3,39 т. з гектару), для вирощування пшениці, яка реалізована ТОВ «Юг-Резерв», ПП «Перемога Народу» потрібно обробляти 2708,448 га землі, а фактично таке підприємство обробляє лише 1698,8184 га землі.

Тобто, в даному випадку відповідач не заперечує ті обставини, що по ланцюгу постачання ПП «Перемога Народу» є сільськогосподарським товаровиробником, вироблений ним товар дійсно був реалізований ТОВ «Юг-Резерв», яке в свою чергу поставило його позивачу. Спірним є питання лише щодо обсягу постачання, який, як вважає відповідач, слід враховувати лише із проведеного математичного розрахунку середньої врожайності зернових культур (пшениці) по відношенню до існуючих площ обробітку землі.

Проте, з такими доводами відповідача суд категорично погодитись не може, оскільки останні ґрунтуються лише на припущеннях, позаяк дійсні обставини врожайності зернових культур з конкретної площі земельної ділянки може визначити лише сам виробник такої продукції по факту збору урожаю, а не контролюючий орган шляхом оцінки середньозважених даних з інтернет-сайтів, які взагалі не стосуються безпосереднього виробника такої продукції. При цьому, загальновідомим є той факт, що врожайність зернових культур у різних сільськогосподарських виробників є різною, і залежить від технології виробництва та обробітку, якості посівного матеріалу, погодних умов, догляду, якості ґрунту, попередніх посівних культур, тощо.

Відтак, врахування відповідачем середньої врожайності пшениці як 3,39 т з гектару, не можна безумовно застосовувати до конкретного виробника, в якого така врожайність по факту може бути набагато вищою. Тим більше норми як податкового так і іншого законодавства не ставлять в залежність самостійно визначену податковим органом врожайність зернових культур у конкретного суб`єкта господарювання як передумову для позбавлення покупця права на податковий кредит.

Чинним законодавством чітко не регламентована обов`язкова кількість необхідних ресурсів (в нашому випадку землі) для здійснення тої чи іншої діяльності. При цьому як уже наголошувалось судом вище, платник податків не повинен бути залежним від дотримання вимог податкового законодавства та податкової дисципліни його контрагентом, позаяк відповідальність такого платника носить індивідуальний характер.

Як свідчать матеріали справи, доказом придбання контрагентом позивача - ТОВ «Юг-Резерв» у ПП «Перемога народу» пшениці слугують укладені між цими особами договори поставки №471/07-19 від 16.07.2019р. та №472/07-19 від 16.07.2019р., накладні № 5 від 17.07.2019р.та № 4 від 17.07.2019р. (т. 11 а.с. 182-189).

При цьому матеріали справи не містять доказів, що вказані правочини між ТОВ «Юг-резерв» та ПП «Перемога народу» визнані недійними, а тому ставити їх під сумнів наразі не має жодних правових підстав.

Крім того, на виконання п. 1.7 Договорів поставки, укладених між позивачем та ТОВ «Юг-резерв» (якщо постачальник не є товаровиробником він має надати на користь покупця документи, що підтверджують походження товару) ТОВ «Юг-резерв» було надано документальне підтвердження щодо виробничих потужностей ПП «Перемога народу», а саме: довідку Ленінської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 27.06.2019р. №216 про наявність у ПП «Перемога народу» в оренді землі для обробітку площею 1504,8 га (т. 11 а.с. 121); Звіту ПП "Перемога народу" про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2019р. за формою 4-сг (т. 11 а.с. 122-124); Податкової декларації платника єдиного податку четвертої групи за 2019р. (реєстраційний ) (т. 11 а.с. 125-128); Звіту ПП "Перемога народу" про площі та валові збори сільськогосподарських культур станом на 01.12.2018р. за формою 29-сг (реєстраційний ) (т. 11 а.с. 129-140); Звіту ПП "Перемога народу" про збирання врожаю сільськогосподарських культур станом на 01.07.2019р. за формою 37-сг (реєстраційний ) (т. 11 а.с. 141-143).

А факт наявності у ПП «Перемога народу» виробничих потужностей у вигляді земельних ділянок підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права оренди земельних ділянок (т. 11 а.с. 115-119, 147-181).

В даному випадку суд вкотре враховує усталену позицію Верховного Суду про те, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише допущеними контрагентом порушеннями вимог законодавства або недостатньою кількістю у контрагента трудових чи матеріальних ресурсів для самостійного виконання договірних зобов`язань. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо нього, адже законом іншого не передбачено.

Судовий контроль не призначений перевіряти економічну доцільність рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо) (постанова Верховного Суду від 04.06.2020 у справі № 340/422/19).

Отже, при дотриманні контрагентом законодавчо встановлених вимог щодо оформлення відповідних документів підстави для висновку про недостовірність або суперечливість відомостей, зазначених у таких первинних документах, відсутні, якщо не встановлені обставини, що свідчать про обізнаність покупця про зазначення продавцем недостовірних відомостей.

Втім, в процесі розгляду справи відповідачем не надано доказів, які б свідчили про узгодженість дій позивача з контрагентом, в тому числі і в ланцюгу постачання другої ланки, з метою незаконного отримання податкової вигоди або його обізнаності з такими діями контрагента.

Відтак, дослідивши зміст господарських операцій між позивачем - ТОВ «Агропросперіс Трейд» та його контрагентом - ТОВ «Юг-резерв», який ґрунтується на наявних первинних бухгалтерських документах, суд доходить висновку, що ставити під сумнів їх реальність немає обґрунтованих підстав, позаяк такі операції дійсно підтверджують фактичний рух товарів та зміну в активах та зобов`язаннях обох платників. З огляду на встановлені обставини у справі, а також беручи до уваги індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, суд вважає, що в контролюючого органу не було підстав виключати сформовану позивачем суму податкового кредиту за наслідками таких господарських операцій.

Щодо господарських операцій із ТОВ «Хотей Груп». Судом встановлено, що між ТОВ «Агропросперіс Трейд» та ТОВ «Хотей Груп» були укладені Договори поставки сільськогосподарської продукції українського виробництва, врожаю 2019 року (пшениця, ячмінь) №Я-5793-04-07-19 від 04.07.2019, №П4-5912-11-07-19 від 11.07.2019, №П4-5999-17-07-2019 від 17.07.2019, №Я-5852-08-07-2019 від 08.07.2019 (т. 9 а.с. 172-189).

За умовами цих Договорів (пункт 2.3) товар поставляється насипом автомобільним чи залізничним транспортом на умовах поставки DAP «поставка в місці», до портового елеватора (ТОВ «Тіс Зерно»).

Факт постачання товару підтверджується складеними та підписаними сторонами видатковими накладними (які надавались для перевірки) №21 від 29.07.2019, №20 від 28.07.2019, №18 від 17.07.2019, №19 від 17.07.2019, №17 від 17.07.2019, №16 від 15.07.2019, №15 від 14.07.2019, №13 від 12.07.2019, №12 від 12.07.2019, №11 від 11.07.2019, №5 від 09.07.2019, №10 від 09.07.2019, №9 від 09.07.2019, №8 від 08.07.2019, №7 від 08.07.2019, №6 від 07.07.2019, №4 від 06.07.2019, №3 від 05.07.2019 (т. 9 а.с. 190-208).

Перевезення такої продукції здійснювалося автомобільним транспортом за рахунок постачальника на портовий елеватор ТОВ «Тіс Зерно».

Оплата за поставлено продукцію здійснювалась ТОВ «Агропросперіс Трейд» згідно платіжних доручень №4774 від 11.07.2019 р. №4775 від 11.07.2019 р. №4841 від 12.07.2019 р. №5043 від 17.07.2019 р. №5044 від 17.07.2019 р. №5045 від 17.07.2019 р.№5046 від 17.07.2019 р. №5047 від 17.07.2019 р. №5048 від 17.07.2019 р. №5238 від 23.07.2019 р. №5239 від 23.07.2019 р. №5240 від 23.07.2019 р. №5439 від 23.07.2019 р. №5440 від 23.07.2019 р. №5478 від 24.07.2019 р. №5567 від 24.07.2019 р. №5788 від 26.07.2019 р. (т. 9 а.с. 209-217).

За наслідками даних господарських операцій були складені податкові накладні згідно переліку, зазначено в акті перевірки (стор. 119 акту), на підставі яких позивачем віднесено до складу податкового кредиту за липень 2019 року суму ПДВ 830981,89 грн. З яких приймають участь у розрахунку суми бюджетного відшкодування за липень 2019 року - 712967,81 грн., та включено до від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду - 118014,18 грн.

Не враховуючи дані суми податкового кредиту з ПДВ контролюючий орган в акті перевірки вказує на те, що ТОВ «Хотей Груп» не є виробником реалізованої сільськогосподарської продукції, а здійснював її придбання у інших постачальників 2 ланки - ФГ Агро «Польове» та ФГ «Хмельової Світлани Василівни». При цьому відповідач робить висновок про те, що наявної кількості землі ФГ Агро «Польове» недостатньо для виробництва пшениці та ячменю, яка реалізована на адресу ТОВ «Хотей Груп», а придбання було здійснено у ТОВ «Міні Софт», ФГ «Віконт», ФГ «Хмельової Світлани Василівни».

Однак, такі доводи відповідача були спростовані в процесі розгляду даної справи.

Так, як зазначену у п. 1.7 Договорів поставки, укладених між ТОВ «Агропросперіс Трейд» та ТОВ «Хотей Груп», якщо постачальник не є товаровиробником він має надати на користь покупця документи, що підтверджують походження товару. В даному випадку ТОВ «Хотей Груп» дійсно не був виробником сільськогосподарської продукції, у зв`язку з чим надав на адресу позивача копії наступних документів: Звіту ФГ Агро «Польове» про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2018р. за формою 4-сг (реєстраційний 1) (Полтавська область); Звіту ФГ Агро «Польове» про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2019р. за формою 4-сг (реєстраційний 2) (Чернігівська область); Звіту ФГ Агро «Польове» про площі та валові збори сільськогосподарських культур станом на 01.12.2018р. за формою 29-сг (реєстраційний ) (с. Данилівка, Миколаївська обл.); Звіту ФГ Агро «Польове» про збирання врожаю сільськогосподарських культур станом на 01.08.2019р. за формою 37-сг; податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи за 2019р. (реєстраційний ); довідку Данилівської сільської ради 10№454 від 07.06.2019р. про кількість земель в обробітку; Договір поставки №02/07/19-П укладений між ТОВ «Хотей Груп» та ФГ Агро «Польове» з доказами його виконання (т. 11 а.с. 76-114).

Із наданих суду доказів чітко прослідковується те, що згідно декларації платника єдиного податку 4 групи ФГ Агро «Польове» обробляє 3 177,0193 га землі, а згідно Звіту за формою 4-сг ФГ Агро «Польове» засіяно під врожай 2019 р. 5 695,0 га на території Вознесенського р-ну Миколаївської обл., з яких 381 га під пшеницю яру та 386,0 га під ячмінь ярий, а тому об`єктивно цих площ є абсолютно вдосталь для вирощування приблизної кількості 1500 т зернових, що були поставлені на користьТОВ «Хотей Груп».

При цьому Акт перевірки не містить жодної інформації щодо протиправної діяльності як ФГ Агро «Польове» так і ТОВ «Хотей Груп», спрямованої на ухилення від оподаткування, як і відсутні будь-які докази щодо недійності укладених між цими сторонами правочинів.

В даному випадку долучені позивачем до матеріалів справи копії належним чином оформлених документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, містять достатні дані про зміст господарських операцій між позивачем та ТОВ «Хотей Груп» та підтверджують фактичність здійснення таких операцій.

А рух активів у процесі здійснення господарських операцій, отримання економічної вигоди ТОВ «Агропросперіс Трейд» є безумовним свідченням про те, що господарські операції призвели реальних змін майнового стану платника податків і, відповідно, свідчить про реальність (фактичність) таких операцій.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не надано достатніх доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

При цьому суд враховує, що будь-яких зауважень щодо невідповідності вимогам чинного законодавства наданих податкових чи видаткових накладних акт перевірки не містить. Натомість, висновки контролюючого органу щодо не підтвердження здійснення операцій з постачання товару по ланцюгу постачання в межах третьої, четвертої ланки не ґрунтуються з аналізу суті на наслідків господарських операцій. Крім того, відповідачем у цьому випадку вкотре не враховано тієї обставини, що згідно з чинним законодавством позивач як платник податку не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками чи покупцями товару (робіт, послуг) у ланцюгу, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків від можливої неправомірної діяльності контрагента.

За таких обставин суд вважає безпідставним виключення відповідачем сум податкового кредиту з ПДВ за наслідками здійснення позивачем господарських операцій з ТОВ «Хотей Груп».

Відтак, підводячи підсумок досліджених судом доказів та обставин справи суд зазначає, що позивач та його контрагенти ПП «Маркет-Велью», СФГ «Поле», ПП «Амарант-8», ТОВ «Анатоліївські скарби», ТОВ «Ізумруд Промагро», ПП «Віста Спейс», ТОВ «Енгельхарт СТП», ТОВ «Агро-Альянссервіс», ТОВ «Юг-Резерв», ТОВ «Хотей Груп» належним чином оформили договірні правовідносини та на виконання вимог податкового законодавства оформили первинні документи податкової та бухгалтерської звітності, які відповідають вимогам чинного законодавства України.

При цьому суд враховує, що наявність або відсутність окремих документів, а також помилки в їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що відбувався фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю.

Аналогічна позиція з цього приводу була викладена Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі N 804/7470/16.

Суд також зауважує, що посилання контролюючого органу на податкову інформацію відносно контрагентів позивача, як підтвердження неможливості здійснення господарських операцій як-то: неподання податкової звітності, відсутність трудових ресурсів, відсутність інформації про власні та орендовані фонди, наявності ознак фіктивності у контрагентів позивача, є безпідставним, оскільки така інформація призначена для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу носить виключно інформативний характері, не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом.

До аналогічних за змістом висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 18.12.2019 у справі N 825/3891/14 та від 22.11.2019 у справі N 817/2887/14.

Так, процес аналізу інформаційних баз даних ДФС України та ЄРПН є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов`язань й податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці. Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджується податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку.

В даному випадку до перевірки, рівно як і до матеріалів справи, надано весь необхідний перелік документів первинного бухгалтерського обліку, що свідчать про реальність вчинення господарських операцій між сторонами договорів та про настання змін в майновому стані позивача, що само по собі спростовує висновки контролюючого органу про фіктивність таких операцій.

Відсутність у постачальників третьої чи четвертої ланки придбаного позивачем товару необхідних матеріальних ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, так як судом не встановлено жодних фактів, які б свідчили про обізнаність платника податків щодо такої поведінки його контрагентів та злагодженість дій між ними.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 12 грудня 2019 у справі N 814/1439/17.

Отже, з огляду на обставини справи, суд погоджується з доводами позивача про те, що він як платник податку не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками чи покупцями товару (робіт, послуг) у ланцюгу, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків від можливої неправомірної діяльності контрагента.

Суд вкотре повторює, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення постачальниками товару (робіт, послуг) вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Такий висновок відповідає сталій практиці застосування Верховним Судом норм пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, зокрема, в постановах від 18.05.2018 у справі N П/811/1508/16, від 12.06.2018 у справі N 802/1155/17-а, від 12.06.2018 у справі N 826/11879/13-а, від 23.05.2018 у справі N 2а-102/09/0770, від 24.09.2019 у справі N 826/9039/16, від 10.09.2018 у справі N 826/8016/13-а, від 10.09.2018 у справі N 826/25442/15, від 11.09.2018 у справі N 810/2677/17, від 18.11.2019 у справі N 808/3356/17, від 17.09.2019 у справі N 500/2733/18.

Згідно із п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.

Водночас, такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Окрім того, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.

За таких обставин, позивач не може нести відповідальність за можливі порушення податкового законодавства його контрагентом, за умови необізнаності позивача щодо таких порушень.

Доказів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагентів та злагодженості дій між ними контролюючим органом всупереч вимог КАС України надано не було.

З огляду на викладені позиції вищих судових інстанцій та положення норм права, факти порушень контрагентами позивача податкового законодавства не приймаються судом як доказ того, що позивач був безпосередньо залучений до можливих зловживань контрагентів у системі оподаткування і тому повинен бути позбавленим права на податковий кредит з податку на додану вартість, відповідно до отриманих податкових накладних після отримання придбаних товарів.

Не подано відповідачем і належних доказів на підтвердження недобросовісності ТОВ «Агропросперіс Трейд» як платника податку на додану вартість, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення позивачем розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

На момент здійснення господарських операцій як позивач так і усі його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому порядку не визнавались, жодні вироки суду про причетність цих осіб до протиправної діяльності також відсутні і доказів про їх наявність відповідач не надав.

Також суд враховує, що потреба в укладенні згаданих правочинів обумовлена необхідністю здійснювати господарську діяльність з урахуванням видів діяльності ТОВ «Агропросперіс Трейд», а саме експорт за кордон зернових культур, вирощених в Україні, що й власне підтверджується відповідними доказами, долученими до матеріалів справи.

Статтею 61 Конституції України встановлено індивідуальний характер відповідальності, що виявляється і у персональній відповідальності кожного платника податку за ведення податкового обліку.

Крім того, неприпустимість притягнення до відповідальності одного суб`єкта господарювання за неправомірні дії іншого підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини. Так, в пункті 7.1 рішення у справі "Булвес АД проти Болгарії" Європейський Суд з прав людини дійшов такого висновку: "...Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності".

Вищенаведений висновок Європейський Суд з прав людини повторно підтвердив в рішенні у справі "Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії", у пункті 23 якого зазначено, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Утім, як зазначив Суд, прямого впливу на оподаткування організації-заявника (Бізнес Сепорт Сентре) це не мало б.

Отже, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Також, у справі "Інтерсплав" проти України (2007 рік, заява N 803/02), Європейський суд з прав людини у п. 38 рішення зазначив: "На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання в системі відшкодування ПДВ, які здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду, стосовно загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які вказували б на те, що заявник був безпосередньо залучений в такі зловживання".

Перевіряючи відповідність позбавлення права на податковий кредит/бюджетне відшкодування вимогам статті 1 Протоколу N 1, Європейський суд з прав людини застосував принцип пропорційності. Цей принцип є складовою частиною принципу верховенства права і вимагає дотримання "справедливого балансу" між вимогами публічного інтересу та захистом прав приватних осіб, у реалізацію яких здійснюється втручання держави.

Після проведення відповідної оцінки, Європейський суд з прав людини визнав, що "справедливий баланс" не дотримується, коли платника ПДВ позбавляють права на податковий кредит/бюджетне відшкодування при відсутності доказів його залучення до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування, або доказів того, що йому було відомо/повинно було бути відомо про таку діяльність його постачальників. Відповідно, Суд констатував факт порушення статті 1 Протоколу N 1, якою гарантується право на мирне володіння майном. Право на податковий кредит фактично прирівнюється до права власності на майно платника податків, відшкодування якого останній правомірно очікує від податкового органу.

Таким чином, недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, однак в порушення вимог чинного законодавства, податковим органом таких доказів не наведено, а реальність виконання господарських операцій, на підставі яких підприємством сформовано податковий кредит, не спростовано.

В даному випадку факт здійснення господарських операцій позивача із його контрагентами: ПП «Маркет-Велью», СФГ «Поле», ПП «Амарант-8», ТОВ «Анатоліївські скарби», ТОВ «Ізумруд Промагро», ПП «Віста Спейс», ТОВ «Енгельхарт СТП», ТОВ «Агро-Альянссервіс», ТОВ «Юг-Резерв», ТОВ «Хотей Груп» підтверджується дослідженими в судовому засіданні первинними документами позивача, а також обов`язковими податковими накладними, достовірність та правильність оформлення яких податковий орган не ставить під сумнів, у зв`язку з чим є безпідставним твердження відповідача про порушення ТОВ «Агропросперіс Трейд» вимог податкового законодавства, зазначених у акті перевірки від 18.10.2019 №3/28-10-53-04/36328597 (з наступними змінами).

З огляду на вищенаведене, податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податку ДПС від 12.11.2019 №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування у розмірі 15 235 251 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 7 617 626 грн., а також податкове повідомлення-рішення від 12.11.2019 №, яким зменшено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 5 475 567 грн. є протиправними, а отже підлягають скасуванню. Відповідно, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 139 КАС України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 21020 грн., які сплачені згідно платіжного доручення № 2 від 27.01.2020 року, підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 72, 77, 90, 94, 139, 195, 241, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 12.11.2019 року № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДПС від 23.01.2020 року № .

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропросперіс Трейд" за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 21020,00 грн. (двадцять одну тисячу двадцять гривень).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення згідно ч. 3 ст. 243 КАС України складено судом 30.11.20.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропросперіс Трейд", , місцезнаходження: вул. Келецька, 105, м. Вінниця, 21030;

Відповідач: Офіс великих платників податків ДПС, , місцезнаходження: вул. Дегтярівська, 11Г, м. Київ, 04119.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович