Справа № 160/7725/20
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2020 року Справа № 160/7725/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
09.07.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до стажу на пільгових умовах за списком № 1 періодів роботи на посадах лікаря-рентгенолога з 13.08.1998р. по 31.10.2011р. та з 01.11.2011р. по 25.03.2012р. в Комунальному некомерційному підприємстві «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» ДМР та в Комунальному некомерційному закладі «Міська клінічна лікарня №9» ДМР відповідно;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до стажу на пільгових умовах за списком № 1 періоди роботи на посадах лікаря-рентгенолога з 13.08.1998р. по 31.10.2011р. та з 01.11.2011р. по 25.03.2012р. в Комунальному некомерційному підприємстві «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» ДМР та в Комунальному некомерційному закладі «Міська клінічна лікарня №9» ДМР, відповідно, й здійснити перерахунок пенсії з моменту її призначення, а саме: з 27.02.2020р. і виплатити суму недоотриманої пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року прийнято до розгляду вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відкрито провадження в адміністративній справі №160/7725/20 за цією позовною заявою та призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) з 30.07.2020 року, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Також вказаною ухвалою суду витребувано у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області завірену належним чином копію пенсійної справи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).
30.07.2020 року на виконання вимог ухвали суду від 14.07.2020р. відповідачем до канцелярії суду надано копію пенсійної справи ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Відповідно до ч.2 ст.263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 243, 250, 257-263 КАС України, а також з урахуванням того, що з 03.08.2020р. по 04.09.2020р., включно, суддя Турова О.М. перебувала у відпустці, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, а повне судове рішення складено першого робочого дня.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Дніпропетровській області та отримувала пенсію по інвалідності.
27 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області з заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме: про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно зі ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При розрахунку пенсії пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 позивачеві враховано в пільговому обчисленні наступні періоди роботи: з 26.03.2012р. по 12.08.2019р.; з 15.08.2019р. по 31.12.2019р.; загальний страховий стаж ОСОБА_1 обчислено у розмірі 38 років 3 місяці 13 днів, в тому числі стаж по Списку №1 - 7 років 9 місяців 5 днів.
28.05.2020р. ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області з заявою, в якій просила повідомити її про результати розгляду її заяви від 27.02.2020р.
Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернулася до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України встановлено, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Частинами першою та другою статті 10 Закону №1058-IV визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Згідно із частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Зі змісту наведеного слідує, що особа, яка одночасно має право на декілька видів пенсії, може обрати один вид пенсії шляхом подання відповідної заяви. Таке переведення здійснюється на підставі документів з дня подання заяви відповідно до чинних на момент такого переведення положень законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Розділу XIV-1 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.
Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової, тобто до Списку №1 в даному випадку, та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця, а також наявність достатньої кількості пільгового стажу на таких роботах та досягнення відповідного віку, встановленого законом.
При цьому суд зауважує, що відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 31.10.1996р., ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на день звернення позивача до відповідача з заявою про переведення на пенсію за віком на пільгових умовах (27.02.2020р.) позивачеві вже виповнилося 47 років 6 місяців.
Згідно з відомостями пенсійної справи позивача, його загальний страховий стаж складає 38 років 03 місяці 13 днів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, у позиції 19 Списку №1 розділу XІX «Охорона здоров`я» якого зазначено професію «лікарі-рентгенологи, а також лікарі, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок)».
Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року №461 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при цьому у розділі XІX «Охорона здоров`я» Списку № 1 зазначено професію «Лікарі-рентгенологи, а також лікарі, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок)».
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93р. №637.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Зі змісту зазначених норм слідує, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.
Так, з трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 , копія якої міститься в матеріалах справи, слідує, що ОСОБА_1 у спірний період працювала, зокрема (записи 10-13):
Міська поліклініка №1 м. Дніпропетровськ:
- 13.08.1998р. прийнята на посаду лікаря-рентгенолога і повний робочий день знаходиться в зоні іонізуючого випромінювання (наказ № 73-к від 06.08.1998р.);
- 31.10.2011р. звільнена з займаної посади за переведенням в КЗ «Міська клінічна лікарня №9», п.5 ст.36 КЗпП України (нак. № 56-к від 31.10.2011 р.);
Комунальний заклад «Міська клінічна лікарня №9»
- 01.11.2011р. прийнята на посаду лікаря-рентгенолога рентгенологічного кабінету консультативно-діагностичного відділення № 2 поліклініки (нак № 239к від 01.11.2011р.);
- Комунальний заклад «Міська клінічна лікарня №9» змінено на Комунальний заклад «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №9» Дніпропетровської обласної ради на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради №196-10/VI від 27.12.2011р.
Як слідує з довідок Комунального некомерційного підприємства «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» Дніпровської міської ради від 18.02.2020р. №33/10/03, від 27.12.2019р. №249/5/03, №249/7/03 та №249/6/03, у зв`язку із реорганізацією та створенням Комунального закладу «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» відповідно до рішення сесії Дніпропетровської міської ради VІ скликання від 14.09.2011р. №36/15 та наказу ДОЗ ДМР від 27.09.2011р. №759 Міський комунальний медичний заклад «Міська поліклініка №1» перейменовано в Комунальний заклад «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8», а в подальшому у зв`язку із перейменуванням міста Дніпропетровськ Дніпропетровської області на місто Дніпро Дніпропетровської області на підставі рішення сесії Дніпропетровської міської ради VІІ скликання від 07.09.2016р. №39/13 Комунальний заклад «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» перейменовано в Комунальний заклад «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8»; у зв`язку із реорганізацією шляхом перетворення Комунальний заклад «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» на підставі рішення Дніпровської міської ради від 20.06.2018р. №42/33 реорганізовано в Комунальне некомерційне підприємство «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» Дніпровської міської ради з 23.11.2018р.
Відповідно до виданої Комунальним некомерційним підприємством «Міська клінічна лікарня №9» ДМР довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 03.01.2020р. №1 ОСОБА_1 працювала повний робочий день в КНП «МКЛ №9» ДМР в період з 01.11.2011р. по 02.08.2016р., виконувала роботу лікаря-рентгенолога рентгенологічного відділення, що передбачена Списком № 1, розділ ХIХ, підрозділ 19, підстава Постанова КМУ від 16.01.2003 р. №36, та в період з 01.11.2011р. по 02.08.2016р., з 03.08.2016р. по теперішній час виконує роботу лікаря-рентгенолога рентгенологічного відділення, що передбачена Списком № 1, розділ ХIХ, підстава Постанова КМУ від 24.06.2016 р. №461 за період з 03.08.2016р. по 31.12.2019р.
У вказаній довідці також зазначено, що атестація робочих місць підтверджена наказами від 26.03.2012р. №121 (позапланова), від 13.08.2014р. №163, від 15.08.2019р. №187.
Проте, така позиція відповідача є помилковою, з огляду на таке.
Щодо посилання відповідача на неправильне зазначення коду професії в Переліках атестованих робочих місць, професій і посад працівників, яким затверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1 охорона здоров`я, які є додатками до наказів Міської поліклініки №1 Дніпропетровської міської ради народних депутатів виконавчого комітету управління охорони здоров`я №73 от 25.11.1998р. «Про атестацію робочих місць», №5 від 03.01.2001р. «Про атестацію робочих місць», №2 від 04.01.2006р. «Про атестацію робочих місць», №1ОП/ТБ від 04.01.2011р. «Про атестацію робочих місць», суд зазначає наступне.
Водночас, некоректне зазначення коду професії в Переліках атестованих робочих місць, професій і посад працівників, яким затверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списку №1 охорона здоров`я, які є додатками до наказів Міської поліклініки №1 Дніпропетровської міської ради народних депутатів виконавчого комітету управління охорони здоров`я №73 от 25.11.1998р. «Про атестацію робочих місць», №5 від 03.01.2001р. «Про атестацію робочих місць», №2 від 04.01.2006р. «Про атестацію робочих місць», №1ОП/ТБ від 04.01.2011р. «Про атестацію робочих місць», жодним чином не спростовує того, що протягом спірного періоду ОСОБА_1 фактично працювала на посаді, що передбачена Списком №1 (розділом ХІХ «Охорона здоров`я») - лікар-рентгенолог рентгенологічного відділення, робота на якій надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Допущена технічна помилка не може мати наслідком не зарахування цього періоду до пільгового стажу позивача.
Щодо доводів відповідача про неможливість зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи на посаді лікаря-рентгенолога у Комунальному закладі «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №9» (Комунальному некомерційному закладі «Міська клінічна лікарня №9» ДМР з 01.11.2011р. по 25.03.2012р. через відсутність наказу про проведення атестації робочого місця за цей період, суд зазначає таке.
За змістом приписів п.1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Згідно з п.2 Порядку №442 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 4 Порядку №442 визначено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.
Відповідно до п.10 Порядку №442 результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
При цьому, п.11 Порядку №442 (в редакції, що діяла в спірний період) передбачено, що контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування списків N 1 і 2 виробництв, робіт, професій посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги і компенсації, покладається на органи Державної експертизи умов праці.
Пунктом 4.2 Порядку №383 визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Уразі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Крім того, з аналізу зазначених вище правових норм слідує, що обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі не проведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.
Також, суд зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеної до Списку №1, та по якій має бути проведена атестації робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.
За таких обставин, суд вважає, що як факт проведення, своєчасність та правильність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.
Атестація має проводитися у передбачені п.4 Порядку №442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених п.4 Порядку №442 строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Зважаючи на те, що з записів, наявних в трудовій книжці позивача, довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 03.01.2020р. №1, наказів Комунального закладу «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 9» від 26.03.2012р. №121 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення прав працівників на пільгове забезпечення» та від 13.08.2014р. №163 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення прав працівників на пільгове забезпечення», а також з наказу №239-к від 01.11.2011р. про прийняття на роботу лікарем-рентгенологом слідує, що протягом спірного періоду з 01.11.2011р. по 25.03.2012р. ОСОБА_1 дійсно працювала в Комунальному закладі «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 9» (Комунальному некомерційному закладі «Міська клінічна лікарня №9» ДМР) на посаді, що передбачена Списком №1, а саме: лікарем-рентгенологом рентгенологічного відділення, що підтверджує належність такої посади до пільгової, а наявність шкідливих умов праці за вказаною посадою підтверджено за результатами в подальшому проведених атестацій (накази від 26.03.2012р. №121 та від 13.08.2014р. №163), при цьому, доказів наявності докорінних змін умов і характеру праці, в організації роботи за робочим місцем позивача, змін у назві професії, колі службових обов`язків тощо з моменту прийняття позивача на роботу (з 01.11.2011р.) та до проведення атестації цього робочого місця 26.03.2012р. відповідачем не надано, водночас, незмінність особливо важких та особливо шкідливих умов праці на посаді лікаря-рентгенолога згідно зі Списком № 1 підтверджена кожною черговою атестацією робочих місць за умовами праці, що проводились у період роботи позивача за даною професією в Комунальному закладі «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 9» (Комунальному некомерційному закладі «Міська клінічна лікарня №9» ДМР).
Таким чином, вищеозначеними доказами у їх сукупності підтверджено характер роботи і стажу, який надає позивачеві право на зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періодів її роботи з на посадах лікаря-рентгенолога з 13.08.1998р. по 31.10.2011р. в Міському комунальному медичному закладі «Міська поліклініка №1 м. Дніпропетровськ» (Комунальному некомерційному підприємстві «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» Дніпровської міської ради) та з 01.11.2011р. по 25.03.2012р. Комунальному закладі «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 9» (Комунальному некомерційному закладі «Міська клінічна лікарня №9» Дніпровської міської ради).
З огляду на викладене, суд доходить висновку про те, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування позивачеві до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, періодів роботи ОСОБА_1 на посадах лікаря-рентгенолога з 13.08.1998р. по 31.10.2011р. в Міському комунальному медичному закладі «Міська поліклініка №1 м. Дніпропетровськ» (Комунальному некомерційному підприємстві «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» Дніпровської міської ради) та з 01.11.2011р. по 25.03.2012р. Комунальному закладі «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 9» (Комунальному некомерційному закладі «Міська клінічна лікарня №9» Дніпровської міської ради) є протиправними.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважає й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як зазначалося вище, частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Враховуючи, що відповідачем при переведенні позивача з одного виду пенсії на інший (з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1) з 27.02.2020р. протиправно не зараховано спірний період роботи позивача до її пільгового стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, суд вважає за необхідне з метою повного відновлення порушеного права позивача задовольнити позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача зарахувати позивачеві до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, періоди роботи ОСОБА_1 на посадах лікаря-рентгенолога з 13.08.1998р. по 31.10.2011р. в Міському комунальному медичному закладі «Міська поліклініка №1 м. Дніпропетровськ» (Комунальному некомерційному підприємстві «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №8» Дніпровської міської ради) та з 01.11.2011р. по 25.03.2012р. Комунальному закладі «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 9» (Комунальному некомерційному закладі «Міська клінічна лікарня №9» Дніпровської міської ради), а також здійснити відповідний перерахунок пенсії позивача з моменту її призначення, а саме: з 27.02.2020р. і виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 840,80грн., а тому, зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 241-246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 07.09.2020 року.

Суддя О.М. Турова