Справа № 520/14637/2020
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року № 520/14637/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання неправомірною відмову та зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

26.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати неправомірною відмову Відділу з питань перерахунків пенсій №27 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.06.2020 р. №2000-0332-8/33721 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за постановою Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2011 №2а-12705/11;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх, м. Харків, 61022) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суму компенсації втрати частини доходів, за період з 12.01.2005 р. по 18.07.2017 р., у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії з 12.01.2005 по 01.01.2006, з 01.01.2006 по 31.12.2007, з 22.05.2008 по 31.12.2020, з 01.01.2011 по 18.07.2011 (день ухвалення судового рішення по справі) згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2011 №2а-12705/11.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач, на думку позивача, неправомірно відмовив у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2011 року по справі №2- а-12705/11.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, подало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2011 року №2-а-12705/11 зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова перерахувати та забезпечити виплату ОСОБА_1 основної щомісячної державної пенсії відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії відповідно до ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи із розмірів мінімальної пенсії за віком, встановленого на рівні прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент нарахування пенсії, з послідуючим її перерахунком та виплатою відповідно до змін діючого законодавства та встановлені нових розмірів прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб з 12.01.2005 р. по 31.12.2006 р. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова перерахувати та забезпечити виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу згідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати» від нарахованого, враховуючи 6 кратний мінімальний розмір пенсії згідно ст.ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розрахункового мінімуму ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але не своєчасно не сплаченої пенсії у розмірі, обчисленому згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 за період невиплат пенсій тобто з 12.01.2005 р. по 31.12.2006 р. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова перерахувати та забезпечити виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів згідно Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» враховуючи 6 кратний мінімальний розмір пенсії згідно ст. 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», збільшений у 3.5 рази згідно Постанови КМУ від 27.12.2005 за №1293 «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з мінімального розмірі пенсії за віком встановленого ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», але своєчасно несплаченої пенсії, у розмірі, обчисленому згідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. №159 за період невиплат пенсії, тобто з 01.01.2006 р. по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року по 31.12.2010 року та з 01.01.2011 року. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова перерахувати та забезпечити виплату ОСОБА_1 виплату з урахуванням раніше сплачених сум призначеної державної пенсії, враховуючи 6-кратний мінімальний розмір пенсії згідно ст. 54 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розрахункового мінімуму ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі збільшенням її у 3,5 рази згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2005 р. за №1293 «Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з послідуючим її перерахунком та виплатою відповідно до змін діючого законодавства та встановлені нових розмірів прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб з 01.01.2006 р. по 31.12.2007 р., з 22.05.2008 року постійно на весь час виплати пенсії.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2011 року №2-а-12705/11 набрала законної сили 29.07.2011 року.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з випискою по банківському рахунку позивача 18.07.2017 року Державне казначейство України виплатило грошові кошти у сумі 490403,55 грн. згідно постанови Московського районного суду м. Харкова по справі №2-а-12705/11.

Позивачем було подано заяву від 22.05.2020 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просив нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії за постановою Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2011 року по справі №2-а-12705/11.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на заяву позивача направлено лист-відповідь від 12.06.2020 року за №2000-0332-8/33721, в якому зазначено, що постановою Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2011 у справі №2-а-12705/11 Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова зобов`язано здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Також, вказано, що кошти, нараховані на виконання постанови суду від 18.07.2011, виплачені Державним казначейством України. Крім того, зазначено, що постановою суду від 18.07.2011 не зобов`язано Управління нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми перерахунку згідно Постанови суду від 18.07.2011.

Позивач, вважаючи відмову відповідача протиправною, звернувся з даним позовом до суду.

Частиною другою ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 року, яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати регламентовано Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" №2050-ІІІ від 19.10.2000 року та Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України для реалізації згаданого Закону.

Відповідно до статей 1, 2 вказаного Закону підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Таким чином, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Методика обчислення розміру компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати визначена у ст.3 Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

У відповідності до п. 2 вказаного Порядку № 159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону України "Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 20.02.2018 року по справі №522/5664/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Стаття 6 КАС України встановлює, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як свідчить позиція Європейського Суду у справі Yvonne van Duym v. Home Office (Case 41/74 van Duym v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в цьому випадку це встановлення компенсації за порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на заяву позивача направлено лист-відповідь від 12.06.2020 року за №2000-0332-8/33721, в якому зазначено, що постановою Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2011 у справі №2-а-12705/11 Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова зобов`язано здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Також, вказано, що кошти, нараховані на виконання постанови суду від 18.07.2011, виплачені Державним казначейством України. Крім того, зазначено, що постановою суду від 18.07.2011 не зобов`язано Управління нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми перерахунку згідно Постанови суду від 18.07.2011.

За таких обставин , відповідач, відмовляючи у задоволенні заяви позивача, вважав, що постановою Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2011 у справі №2-а-12705/11 Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова зобов`язано здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та не зобов`язано Управління нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми перерахунку.

Судом встановлено, що згідно розпорядження відділу з виплати пенсій №1 управління ПФУ в Московському районі м.Харкова від 25.08.2011 року ОСОБА_1 призначено виплатити компнсацію втрати частини доходів згідно постанови Московського районного суду від 18.07.2011 року №2-а-12705/11 за період з 12.01.2005 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 30.06.2011 року в загальному розмірі 111201,00 грн.

Тобто, пенсійним органом прийнято рішення про виплату позивачу компнсацію втрати частини доходів згідно постанови Московського районного суду від 18.07.2011 року №2-а-12705/11 за період з 12.01.2005 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 30.06.2011 року.

Проте, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано до суду належних доказів виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2011 №2-а-12705/11. Також, відповідачем не доведено відсутності правових підстав для не нарахування і не виплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії, нарахованої та виплаченої на виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2011 року по справі №2-а-12705/11.

При цьому, невиплата компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії є пасивною формою поведінки відповідача, як суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за постановою Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2011 №2-а-12705/11 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх, м. Харків, 61022) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суму компенсації втрати частини доходів, за період з 12.01.2005 року по 18.07.2017 року, у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2011 по справі №2-а-12705/11 з урахуванням виплачених коштів.

Щодо посилань відповідача на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачем було подано заяву від 22.05.2020 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просив нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії за постановою Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2011 року по справі №2-а-12705/11.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на заяву позивача направлено лист-відповідь від 12.06.2020 року за №2000-0332-8/33721, в якому зазначено, що постановою Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2011 у справі №2-а-12705/11 Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова зобов`язано здійснити перерахунок пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Також, вказано, що кошти, нараховані на виконання постанови суду від 18.07.2011, виплачені Державним казначейством України. Крім того, зазначено, що постановою суду від 18.07.2011 не зобов`язано Управління нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми перерахунку згідно Постанови суду від 18.07.2011.

З даним адміністративним позовом ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду 26.10.2020 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на позовній заяві.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Слід зазначити, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами.

У триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім випадків якщо інше прямо не передбачено законом.

При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та наслідки у вигляді повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права (права на призначення пенсії за віком), легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 7 лютого 2019 року у справі №295/6531/17.

Так, відносини щодо реалізації конституційного права на соціальний захист між позивачем та пенсійним органом виникли з моменту отримання останнім заяви позивача, виходячи із змісту конституційного права на соціальних захист зазначені відносини є триваючими, оскільки право на пенсію гарантується державою, є довічним і не може бути обмеженим неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

При цьому, подаючи до відповідача заяву від 22.05.2020 року, а також звертаючись до суду із позовною заявою про оскарження відмови відповідача, позивач проявив дійсну волю щодо реалізації гарантованого конституцією права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 18.02.2020 року по справі №1840/3344/18.

Згідно з ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що про порушення свого права позивач дізнався з листа від 12.06.2020 року за №2000-0332-8/33721 пенсійного органу, суд вважає, що ним не пропущено строк звернення до суду.

За таких обставин, вищевказані посилання відповідача є безпідставними.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022) про визнання неправомірною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за постановою Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2011 №2-а-12705/11.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх, м. Харків, 61022) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) суму компенсації втрати частини доходів, за період з 12.01.2005 року по 18.07.2017 року, у зв`язку з порушенням строків виплати суми недоотриманої пенсії згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 18.07.2011 по справі №2-а-12705/11 з урахуванням виплачених коштів.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.