Справа № 640/19637/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року м. Київ № 640/19637/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., при секретарі судового засідання Шуст Н.А., за участі: позивача - ОСОБА_1 , представників позивача: Органюка Ю.Ю., Басс О.О., представників відповідача: Христич О.В., Задобрюка В.М., представників третьої особи: Кравчук Г.Є., Стоцького О.Л., здійснюючи у відкритому судовому засіданні розгляд адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Служби судової Охорони

третя особа Служба Судової Охорони

про визнання протиправними наказів, поновлення на роботі, стягнення

заробітної плати, -

На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 18 листопада 2020 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз`яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області (01601, м. Київ, вул. Жилянська, 58-б, ), третя особа - Служба Судової Охорони (04053, м. Київ, вул. Вознесенській узвіз, 10-б, ), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області від 18.05.2020 року №294 "Про проведення атестування співробітників підрозділу особистої безпеки суддів Вищого антикорупційного суду територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області";

- визнати протиправним та скасувати наказ №145 о/с від 10.08.2020 року, складеного начальником служби Судової охорони, полковником Ігорем Коваленко , яким звільнено ОСОБА_1 з посади капрала Служби судової охорони, контролера ІІ категорії (водія) підрозділу особистої безпеки суддів ВАКС територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області, відповідно до Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, згідно пп. 4 (у зв`язку зі скороченням штату або проведенням організаційних заходів) п. 2 розділу ХІІ в запас Збройних сил (із постановкою на військовий облік): починаючи з 10.08.2020 року;

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області () поновити ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) на посаді капрала Служби судової охорони, контролера ІІ категорії (водія) підрозділу особистої безпеки суддів ВАКС територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області (або рівнозначній/аналогічній посаді);

- стягнути з Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області () на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 ) середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з 10.08.2020 по дату фактичного поновлення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в порушення вимог Кодексу законів про працю України позивача не було попереджено про можливе звільнення у зв`язку із скороченням посад та не було запропоновано ані рівнозначних вакантних посад, ані іншої роботи за відповідною спеціальністю, враховуючи фактичну наявність таких посад у новому штатному розписі. Позивач зазначає, що оскільки його звільнення було проведено з порушенням норм трудового законодавства, не було враховано його переважне право на залишення на роботі, не запропоновано іншу посаду не нижче займаної, то необхідно зобов`язати Територіальне управління Служби судової Охорони у м. Києві та Київської області поновити ОСОБА_1 на посаді капрала Служби судової охорони контролера II категорії (водія) підрозділу особистої безпеки суддів ВАКС територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області (або рівнозначній (аналогічній) посаді.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.08.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання у справі.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з метою забезпечення подальшого проходження позивачем служби в Службі судової охорони керівництвом територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області, позивачу були запропоновані наступні рівнозначні вакантні посади:

- контролер II категорії (водій) автомобільного взводу підрозділу охорони та забезпечення;

- контролер II категорії комендантського взводу підрозділу охорони та забезпечення;

- контролер II категорії першого взводу охорони підрозділу охорони (Київська область).

Позивача під особистий підпис було ознайомлено із запропонованими рівнозначними посадами (однаковим грошовим забезпеченням та посадовими обов`язками) та від яких останній відмовився. Таким чином, відповідач здійснив усі необхідні дії щодо залишення позивача на службі, проте, 10.08.2020 ОСОБА_1 подав до Управління власноручно написану заяву (рапорт) із проханням звільнити його зі служби в Службі судової охорони в запас Збройних сил згідно з підпунктом 4 (у зв`язку зі скороченням штату або проведення організаційних заходів пункту 2 розділу XII Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони. На підставі викладеного вище, та враховуючи відмову позивача від запропонованих йому посад, що відповідали його кваліфікації та були рівнозначними, а також особистий рапорт позивача від 10.08.2020 щодо його бажання звільнення за скороченням, було видано наказ № 145 о/с від 10.08.2020 про його звільнення зі служби в Службі судової охорони відповідно до підпункту 4 пункту 2 розділу XII Положення про проходження служби (у зв`язку із скороченням штату або проведенням організаційних заходів). Таким чином, управлінням була реалізована процедура звільнення зі служби при проведенні організаційно-штатних змін та виконано волевиявлення Позивача, який подав особисту заяву від 10.08.2020.

Третьою особою надано суду письмові пояснення з приводу спірних правовідносин, в яких зазначено, що атестування позивача відповідно до Наказів начальника територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області не проводилось, оскільки щодо позивача у новоствореному підрозділі були наявні рівнозначні посади, які відповідали його рівню компетентності, а відтак, позивачеві було їх запропоновано без проведення атестування, що підтверджується дорученням начальника територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області від 09.06.2020 №33/д, в якому було визначено список співробітників, які підлягають атестуванню. Третьою особою зазначено, що позивача було попереджено про наступне звільнення, з чим він особисто ознайомився під розпис та запропоновано рівнозначні вакантні посади, від призначення на які ОСОБА_1 - відмовився, а в подальшому позивачем було подано власноруч написану заяву із проханням звільнити його зі служби. Вищевикладені обставини, на переконання третьої особи, свідчать про безпідставність вимог позивача.

В підготовчому судовому засіданні 21.10.2020 було допитано в якості свідка начальника відділу по роботі з персоналом територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області підполковника Служби Судової охорони ОСОБА_7

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.11.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області від 18.05.2020 року №294 "Про проведення атестування співробітників підрозділу особистої безпеки суддів Вищого антикорупційного суду територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області".

В судовому засіданні 18.11.2020 також було допитано в якості свідка провідного спеціаліста відділу по роботі з персоналом територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області капітана Служби судової охорони ОСОБА_4 .

В судовому засіданні 18.11.2020 позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов.

Представники відповідача та представники третіх осіб в судовому засіданні 18.11.2020 проти позовних вимог заперечували та просили відмовити в їх задоволенні повністю.

У судовому засіданні 18.11.2020 на підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Згідно наказу ССО №67 від 04.12.2019 року ОСОБА_1 був прийнятий на службу до Служби судової охорони на посаду капрала Служби судової охорони контролера II категорії (водія) підрозділу особистої безпеки суддів ВАКС територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області.

Відповідно до витягу із наказу №145 о/с від 10.08.2020 року, складеного начальником відділу по роботі з персоналом територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області підполковником Служби судової охорони Олександром Шеверуном, ОСОБА_1 звільнено зі служби Судової охорони відповідно до Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони згідно пп.4 (у зв`язку зі скороченням штату або проведенням організаційних заходів) п.2 розділу XII в запас Збройних сил (із постановкою на військовий облік): починаючи з 10.08.2020 року. Підстава звільнена зазначена: наказ Служби судової охорони від 21.04.2020 року №173 «Про внесення змін до штатних розписів Служби судової охорони».

Незгода позивача із рішенням відповідача про звільнення його зі служби, зумовила звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною шостою статті 163 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони визначається у відповідному положенні, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією.

Частиною другою статті 163 названого Закону визначено, що призначення на посади та звільнення з посад співробітників Служби у центральному органі управління та керівників Служби у центральному органі управління та керівників і заступників керівників територіальних підрозділів Служби здійснюється Головою Служби судової охорони, а інших співробітників Служби судової охорони у територіальних підрозділах - керівниками відповідних територіальних підрозділів.

Відповідно до частини шостої статті 163 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони визначається у відповідному положенні, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.

На підставі вищевказаних норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів», рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 №1052/0/15-19 (зі змінами) було затверджено Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони (далі - Положення про проходження служби).

Пунктом 2 розділу VІ Положення передбачено, що перелік посад, що підлягають заміщенню співробітниками, та перелік посад для призначення (звільнення) співробітників визначаються Головою Служби.

Згідно з пунктом 1 розділу ІV Положення призначення на посади співробітників Служби (крім призначення на рівнозначні або нижчі посади) здійснюється виключно за результатами конкурсу, що проводиться Державною судовою адміністрацією України в порядку, визначеному Вищою радою правосуддя.

Відповідно до пункту 1 розділу VІ Положення співробітники призначаються на посади, які передбачені штатом в центральному органі управління чи територіальних підрозділах, наказами по особовому складу відповідних керівників (начальників) згідно з номенклатурою посад.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 розділу ХІІ Положення співробітник звільняється зі служби, а служба припиняється у зв`язку зі скороченням штату або проведення організаційних заходів.

Розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, а також строкового трудового договору до закінчення строку його чинності власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників також передбачено пунктом 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України.

Згідно з приписами частини четвертої статі 161 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» граничну чисельність центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби судової охорони затверджує Державна судова адміністрація України. Рішення про утворення територіальних підрозділів Служби судової охорони приймається Головою Служби за погодженням з Державною судовою адміністрацією України. Структуру та штатну чисельність центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби судової охорони затверджує Голова Служби за погодженням з Державною судовою адміністрацією України.

Аналогічного змісту норми містяться у вищевказаному Положенні.

На виконання наданих йому повноважень Голова Служби судової охорони видав наказ від 21.04.2020 №173 «Про внесення змін до штатних розписів Служби судової охорони» (далі - наказ №173), відповідно до пункту 19 додатку до якого підрозділ особистої безпеки суддів Вищого антикорупційного суду ліквідується та утворюється новий підрозділ - підрозділ особистої безпеки суддів (м. Київ, Київської області та суддів Вищого антикорупційного суду).

Наказом територіального управління Служби з судової охорони у м. Києві та Київській області від 27.04.2020 №242 «Про оголошення наказу Служби судової охорони від 21.04.2020 №173» указаний наказ Служби введено в дію з 27.04.2020 та доручено тимчасово виконуючому обов`язки начальника відділу по роботі з персоналом привести штатний розпис Управління у відповідність до вимог цього наказу.

Наведеним підтверджуються зміни у штатному розписі відповідача.

Частиною першою статті 49-2 Кодексу законів про працю України визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Суд критично сприймає доводи відповідача стосовно неможливості застосування норм Кодексу законів про працю України при вирішенні даного спору, який стосуються проходження позивачем публічної служби та звільнення з цієї служби, оскільки за загальним правилом норми трудового законодавства є субсидіарними, тобто підлягають застосуванню у відносинах публічної служби, якщо ці відносини не врегульовані актами спеціального законодавства.

Разом з тим доцільно зауважити, що частиною четвертою статті 40 указаного Кодексу встановлено, що особливості звільнення окремих категорій працівників з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, а також особливості застосування до них положень частини другої цієї статті, статей 42, 42-1, частин першої, другої і третьої статті 49-2, статті 74, частини третьої статті 121 цього Кодексу, встановлюються законом, що регулює їхній статус.

Оскільки Положенням не передбачено жодних особливостей стосовно звільнення зі служби співробітників Служби судової охорони у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, в тому числі реорганізацією, скороченням чисельності або штату працівників, то в цьому випадку підлягає застосуванню порядок звільнення, передбачений Кодексом законів про працю України.

Як свідчать матеріали справи, 28.04.2020 позивача було попереджено про можливе наступне звільнення із займаної посади згідно з пп. 4 пункту 2 розділу ХІІ Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони.

Зазначені обставини підтверджуються копією попередження з підписом ОСОБА_1 від 28.04.2020.

В подальшому, з метою забезпечення проходження позивачем служби в Службі судової охорони керівництвом територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області, позивачеві були запропоновані наступні рівнозначні вакантні посади:

- контролер II категорії (водій) автомобільного взводу підрозділу охорони та забезпечення;

- контролер II категорії комендантського взводу підрозділу охорони та забезпечення;

- контролер II категорії першого взводу охорони підрозділу охорони (Київська область).

Проте, позивач не погодився на подальше проходження служби на жодній із запропонованих йому посад, що також підтверджується копіями повідомлень, наявними в матеріалах справи, за підписом позивача.

При цьому, суд зазначає, що атестування позивача про відповідність його займаній посаді не проводилось, у зв`язку з наявністю рівнозначних посад, які було йому запропоновано.

Так, в матеріалах справи наявна копія доручення від 09.06.2020 №33/д про проведення засідання атестаційної комісії, в якому наведено перелік осіб, які підлягають атестації, водночас, зазначений перелік не містить прізвища позивача.

Отже, оскільки позивача не було зазначено у списку осіб, визначеному дорученням від 09.06.2020 №33/д, останній не підлягав атестуванню.

Під час судового розгляду справи встановлено, що 10.08.2020 позивачем було подано начальнику територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області полковнику Служби судової охорони, полковнику ОСОБА_5 рапорт наступного змісту: «Прошу Вас звільнити мене зі служби в Службі судової охорони в запас Збройних Сил згідно з підпунктом 4 (у зв`язку зі скороченням штату або проведенням організаційних заходів) пункту 2 розділу ХІІ Положення про проходження служби співробітниками служби судової охорони».

Зазначений рапорт підписано контролером ІІ категорії (водій) підрозділу ВАКС - ОСОБА_1 .

Суд зазначає, що в підготовчому судовому засіданні 21.10.2020 було допитано в якості свідка начальника відділу по роботі з персоналом територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області підполковника Служби Судової охорони Шевруна О.М., який, по суті поставлених йому запитань, зазначив, що атестування ОСОБА_1 не проводилось, оскільки позивач не підлягав атестуванню, водночас, позивача було попереджено про наступне вивільнення та особисто начальником відділу по роботі з персоналом запропоновано рівнозначні вакантні посади, від яких позивач відмовився та в подальшому написав рапорт про звільнення. Свідком також зазначено, що рапорт про звільнення складались ОСОБА_1 особисто, добровільно та власноруч було підписано. Окрім того, свідком зазначено, що в зв`язку з перебуванням позивача на лікарняному, вакантні посади було запропоновано 10.08.2020, оскільки листи з запропонованими посадами повертались на адресу відповідача та не були отримані позивачем під час його перебування на лікарняному.

Також, в судовому засіданні 18.11.2020 було допитано в якості свідка спеціаліста відділу по роботі з персоналом територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області капітана Служби судової охорони ОСОБА_4 , яка також підтвердила, що позивачеві пропонувались рівнозначні посади, проте, останній відмовився від запропонованих посад, відмову особисто підписував в присутності ОСОБА_4 . Також свідком зазначено, що позивач особисто, власноруч написав рапорт про звільнення, після чого було підготовлено наказ про звільнення. Факти утиску позивача з метою написання ним рапорту про звільнення свідку не відомі.

Суд наголошує, що свідків було повідомлено про кримінальну відповідальність в разі надання ними завідомо неправдивих показань, в матеріалах справи містяться підписані свідками присяги.

Таким чином, з наявних в матеріалах справи доказів та показань свідків, судом встановлено, що позивача було попереджено про звільнення, запропоновано рівнозначні посади, від яких останній відмовився та в подальшому самостійно написав рапорт про його звільнення.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про порушення відповідачем процедури звільнення ОСОБА_1 із займаної ним посади, під час судового розгляду справи таких обставин теж встановлено не було.

Позивачем не наведено суду доказів порушення відповідачем процедури звільнення ОСОБА_1 із займаної посади, крім того, суд критично ставиться до доводів позивача, відносно того, що рапорт про звільнення складав він, проте він його не підписував, оскільки показаннями свідків, наданими під час розгляду справи підтверджено добровільне та особисте написання та підписання рапорту ОСОБА_1 про звільнення.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, на переконання суду, відповідачем правомірно було звільнено ОСОБА_1 із займаної посади, з дотриманням процедури, передбаченої законами України, а тому підстави для скасування наказу №145 о/с від 10.08.2020 року - відсутні.

Беручи до уваги, що решта позовних вимог, а саме про зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 ) на посаді капрала Служби судової охорони, контролера ІІ категорії (водія) підрозділу особистої безпеки суддів ВАКС територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області (або рівнозначній/аналогічній посаді) та про стягнення з Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київській області () на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 ) середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, починаючи з 10.08.2020 по дату фактичного поновлення, є похідними від попередньої позовної вимоги, яка задоволенню судом не підлягає, суд також не вбачає підстав для задоволення цих двох позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв`язку із відмовою у задоволенні позову не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 77-78, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 30 листопада 2020 року.

Суддя Вєкуа Н.Г.