Справа № 640/15733/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року м. Київ № 640/15733/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., при секретарі судового засідання Шуст Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків

фінансових послуг

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

від відповідача - Зайченко Юлії Валеріївни, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (01001, м. Київ, вулиця Бориса Грінченка, будинок З, код за ) про визнання протиправним та скасування наказу керівника апарату Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 02 липня 2020 року № 428-К "Про оголошення догани ОСОБА_1 "

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваний наказ винесено в порушення вимог Конституції України, Закону України «Про державну службу», Кодексу Законів про працю, оскільки всі заходи з проведення дисциплінарного провадження відбувались в період відпустки позивача. До того ж, питання, які стали підставою для відкриття дисциплінарного провадження, відповідачем не досліджувались, тому не знайшли свого підтвердження у висновку подання від 23.06.2020 №35/ДК-08, в зв`язку із чим винесений наказ про оголошення догани підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 14 липня 2020 року відкрито провадження у справі.

Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що вважає оскаржуваний наказ законним та обґрунтованим, оскільки він відповідає дійсним обставинам справи, а при його прийнятті відповідачем було дотримано процедуру винесення.

В судовому засіданні 18.11.2020 року проголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Заступником начальника управління начальником відділу організаційного забезпечення управління організаційного забезпечення діяльності керівника апарату Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, було складено довідку про результати перевірки інформації, викладеної у службових записках управління персоналу та управління забезпечення діяльності Голови та членів Комісії, на підставі якої складено доповідну записку від 02.06.2020 №-03-425/29-08.

Вказана довідка послугувала підставою для видання наказу відповідача від 03.06.2020 № 337-К «Про відкриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ».

Відповідно до змісту довідки та доповідної № 425/29-08, заступником начальника управління - начальником відділу підготовки засідань комісії, обліку рішень та контролю управління забезпечення діяльності та членів Комісії Шерстюком Володимиром Івановичем не забезпечено додержання працівниками підпорядкованого відділу правил внутрішнього службового розпорядку.

За результатами проведення дисциплінарного провадження, дисциплінарною комісією було складено подання від 23.06.2020 №35/ДК-08, згідно з яким, у діях позивача встановлено дисциплінарний проступок, передбачений пунктами 5,6 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» та підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а саме: невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їх повноважень та недотримання правил внутрішнього службового розпорядку.

В подальшому, згідно подання дисциплінарної комісії від 23.06.2020 №35/ДК-08, наказом керівника апарату Нацкомфінпослуг від 02.07.2020 за №428-К позивачу було оголошено догану за вчинення дисциплінарного проступку.

Незгода позивача із прийнятим наказом зумовила його звернення до Окружного адміністративного суду м. Києва із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 17 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначено Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Відповідно до статті 1 Закону, державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо:

1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;

2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів;

3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг;

4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства;

5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням;

6) управління персоналом державних органів;

7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з пунктом 10 статті 2 Закону службова дисципліна - неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

Відповідно до статті 4 Закону державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів:

1) верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави;

2) законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

3) професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону;

4) патріотизму - відданість та вірне служіння Українському народові;

5) доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень;

6) ефективності - раціональне і результативне використання ресурсів для досягнення цілей державної політики;

7) забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження;

8) політичної неупередженості - недопущення впливу політичних поглядів на дії та рішення державного службовця, а також утримання від демонстрації свого ставлення до політичних партій, демонстрації власних політичних поглядів під час виконання посадових обов`язків;

9) прозорості - відкритість інформації про діяльність державного службовця, крім випадків, визначених Конституцією та законами України;

10) стабільності - призначення державних службовців безстроково, крім випадків, визначених законом, незалежність персонального складу державної служби від змін політичного керівництва держави та державних органів.

Згідно зі статтею 47 Закону правилами внутрішнього службового розпорядку державного органу (далі - правила внутрішнього службового розпорядку) визначаються:

1) початок та кінець робочого часу державного службовця;

2) перерви, що надаються для відпочинку та прийняття їжі;

3) умови і порядок перебування державного службовця в державному органі у вихідні, святкові та неробочі дні, а також після закінчення робочого часу;

4) порядок доведення до відома державного службовця нормативно-правових актів, наказів (розпоряджень) та доручень із службових питань;

5) загальні інструкції з охорони праці та протипожежної безпеки;

6) загальні правила етичної поведінки в державному органі;

7) порядок повідомлення державним службовцем про його відсутність на службі;

8) порядок прийняття та передачі діловодства (справ) і майна державним службовцем;

9) інші положення, що не суперечать цьому Закону та іншим актам законодавства.

Правила внутрішнього службового розпорядку затверджуються загальними зборами (конференцією) державних службовців державного органу за поданням керівника державної служби і виборного органу первинної профспілкової організації (за наявності) на основі типових правил.

Правила внутрішнього службового розпорядку доводяться до відома всіх державних службовців під підпис.

Типові правила внутрішнього службового розпорядку затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Так, матеріалами справи встановлено, що наказом керівника апарату Нацкомфінпослуг від 03.06.2020 № 337-К «Про відкриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 » було уповноважено дисциплінарну комісію здійснити дисциплінарне провадження та за результатами розгляду дисциплінарної справи надати керівникові апарату подання, підстава-доповідна записка від 02.06.2020 №СЗ-425/29-08.

Як зазначає позивач, у період з 04.06.2020 по 25.06.2020 року він перебував у відпустці, що підтверджено в матеріалах справи копією заяви про відпустку від 25.05.2020 та фотокопією сторінки наказу керівника апарату про надання позивачу відпустки у період з 04.06.2020 року.

Відповідно до змісту подання № 35/ДК-08, службова записка, яка стала підставою для відкриття дисциплінарного провадження від 04.06.2020 року №27/ДК-09 була надіслана позивачу на електронну пошту.

При цьому, із винесеним наказом позивача ознайомлено не було. Про факт винесення наказу та відкриття дисциплінарного провадження позивач фактично дізнався після виходу із відпустки 26.06.2020 року.

Натомість матеріали дисциплінарної справи містять акт про відмову надання пояснень від 10.06.2020, в якому зазначено про відмову ОСОБА_1 надати усні та письмові пояснення про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, а саме: щодо незабезпечення дотримання працівниками відділу підготовки засідань комісії, обліку рішень та контролю Управління забезпечення діяльності голови та членів Комісії правил внутрішнього службового та правил внутрішнього трудового порядку під час запровадження у Нацкомфінпослуг карантинних заходів, оскільки позивач не з`явився на засідання дисциплінарної комісії 10.06.2020, письмових пояснень не надав, а про поважні причини своєї відсутності не повідомив дисциплінарну комісію.

Таким чином, судом встановлено, що без ознайомлення позивача із наказом керівника апарату від 03.06.2020 №337-К «Про відкриття дисциплінарного провадження», без забезпечення прав позивача, передбачених Конституцією України, Законом України «Про державну службу», після виходу позивача із відпустки 26.06.2020, останній отримав подання №35/ДК-08, в якому було зазначено, що без його участі були з`ясовані фактичні обставини правопорушення, про відмову позивача надати пояснення та, як наслідок притягнення його до відповідальності.

Тобто, в період знаходження позивача у відпустці, відповідачем було відкрито дисциплінарне провадження та проведено 4 засідання дисциплінарної комісії, за результатами яких було підготовлено відповідне подання керівникові апарату.

При цьому, суд зазначає, що надані до суду матеріали дисциплінарного провадження не містять жодного протоколу засідання дисциплінарної комісії, що ставить під сумнів дотримання відповідачем процедури проведення розгляду матеріалів та притягнення позивача до відповідальності.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 17 Закону України «Про державну службу» керівник державної служби здійснює контроль за дотриманням виконавської та службової дисципліни в державному органі.

Згідно частини другої статті 18 Закону України «Про державну службу» служба управління персоналом забезпечує здійснення керівником державної служби своїх повноважень.

Відповідно до підпункту 12 пункту 2 розділу II Типового положення про службу управління персоналом державного органу, затвердженого наказом НАДС від 03.03.2016 №47, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.03.2016 за № 438/28568 служба управління персоналом відповідно до покладених на неї завдань. за дорученням керівника державної служби перевіряє дотримання вимог законодавства про працю та державну службу, правил внутрішнього службового розпорядку в державному органі.

В мотивувальній частині подання 35/ДК-08 зазначено, що 24.04.2020 в управління виникли зауваження щодо табелю обліку використання робочого часу за квітень 2020 року працівників управління забезпечення діяльності Голови та членів Комісії.

Службовою запискою від 06.05.2020 № 18/19-29 управління персоналом поінформувало управління забезпечення діяльності керівника апарату про те, що Управління Голови подавало інформацію щодо перебування працівників управління на робочих місцях у квітні.

При цьому, суд зазначає, що питання порушення трудової дисципліни працівниками Управління та перевірки журналу обліку робочого часу працівників, управлінням персоналу не розглядалося.

Службовою запискою від 30.04.2020 № 26/18-29 відділ фінансів, бухгалтерського обліку і звітності поінформував, що Управлінням був поданий Табель обліку використання робочого часу за першу половину квітня місяця 2020 року та погоджений з управлінням персоналу, за другу половину місяця квітня 2020 року відкоригований та погоджений Табель з управлінням персоналом не надавався.

Виходячи з викладеного суд вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які могли би вказувати на можливе порушення трудової дисципліни працівниками управління, а навпаки, маються письмові докази, які спростовують наявність будь-яких порушень.

Про відсутність порушень трудової та виконавської дисципліни свідчать також наступні факти.

Відповідно до пункту 3.2. Положенням про преміювання працівників апарату Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого Наказом Голови Нацкомфінпослуг від 22.02.2017 № 48, керівники самостійних структурних підрозділів Нацкомфінпослуг на основі розрахунків, наданих відділом фінансів, бухгалтерського обліку і звітності, з урахуванням інформації щодо дотримання працівниками цих підрозділів трудової та виконавської дисципліни, готують подання щодо встановлення розміру місячної або квартальної премії кожному працівнику відповідно до додатків 1, 2, 3 та 4 до цього Положення.

Як зазначає позивач, відділом фінансів, бухгалтерського обліку і звітності доведено Управлінню фонду преміювання за квітень 2020 року в розмірі 12 825,72 гривень, в зв`язку із тим, що зауважень щодо дотримання працівниками Управління трудової дисципліни протягом квітня 2020 року Управління не отримувало.

В якості виявлених порушень, відповідач зазначає, що позивачем не дотримано правила внутрішнього службового розпорядку та не забезпечено дотримання працівника відділу внутрішнього службового розпорядку. При цьому відповідач посилається на відсутність працівників відділу, підконтрольного позивачу, на робочих місцях в адміністративній будівлі Нацкомфінпослуг в квітні 2020 року.

Суд вважає вказані твердження відповідача необґрунтованими, з огляду на наступні обставини.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОУГО-19), внесено зміни, у тому числі до Кодексу законів про працю України, зокрема відповідно до статті 60 Кодексу за погодженням між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом для працівника може встановлюватися гнучкий режим, робочого часу на визначений строк або безстроково як при прийнятті на роботу, так і згодом.

На час загрози поширення епідемії, пандемії та/або на час загрози військового, техногенного, природного чи іншого характеру умова про дистанційну (надомну) роботу та гнучкий режим робочого часу може встановлюватися у наказі (розпорядженні) власника або уповноваженого ним органу без обов`язкового укладення у письмовій формі трудового договору про дистанційну (надомну) роботу.

Гнучкий режим робочого часу - це форма організації праці, якою допускається встановлення режиму роботи, що є відмінним від визначеного правилами внутрішнього трудового розпорядку, за умови дотримання встановленої денної, тижневої чи на певний обліковий період (два тижні, місяць тощо) норми тривалості робочого часу.

Гнучкий режим робочого часу може передбачати:

- фіксований час, протягом якого працівник обов`язково повинен бути присутнім на робочому місці та виконувати свої посадові обов`язки; при цьому може передбачатися поділ робочого дня на частини;

- змінний час, протягом якого працівник на власний розсуд визначає періоди роботи в межах встановленої норми тривалості робочого часу;

- час перерви для відпочинку і харчування.

Як встановлено судом під час розгляду справи, після видання керівником апарату наказу від 19.03.2020 №55-ОД «Про запровадження дистанційної роботи у Нацкомфінпослуг та запобігання поширенню коронавірусу (COVID-19)», в Управлінні частина працівників перейшла на дистанційну роботу, в т.ч. і відділ підготовки засідань комісії, обліку рішень та контролю управління. Питанням оформлення працівників на дистанційну роботу очолюваного позивачем відділу, займався безпосередньо позивач.

При цьому позивач, як керівник відділу підготовки засідань комісії, обліку рішень та контролю управління, забезпечував безперебійну роботу Нацкомфінпослуг, як колегіального органу. Засідання комісії відбувались за графіком, прийняті рішення оформлювались вчасно та розміщувались на офіційному сайті Нацкомфінпослуг у день їх прийняття.

Крім того, працівники очолюваного позивачем відділу успішно та без зауважень виконували роботу протягом квітня 2020 року, як дистанційно, так і безпосередньо в адміністративній будівлі Нацкомфінпослуг, про що неодноразово надавалась інформація до управління забезпечення діяльності керівника апарату та безпосередньо керівникові апарату

Вказані обставини відповідачем не спростовано, проте доведено позивачем, зокрема, копією службової записки від 22.05.2020 №72/09-29/1-0 та копією доповідної записки від 06.05.2020 №362/09-08.

Відповідно до досліджених судом Правил внутрішнього службового розпорядку Нацкомфінпослуг, зокрема, п. 1,2 розділу 4, державний службовець Нацкомфінпослуг повідомляє свого безпосереднього керівника про свою відсутність на роботі в письмовій формі, засобами електронного чи телефонного зв`язку або іншим доступним способом протягом робочого дня. У разі недотримання державним службовцем Нацкомфінпослуг вимог пункту 1 цього розділу, складається акт про відсутність державного службовця на робочому місці.

Суд звертає увагу, що обставини відсутності позивача не зафіксовані актами про відсутність позивача на робочому місці. Зазначених актів відповідачем суду не надано.

Таким чином, належних доказів на підтвердження доводів відповідача щодо відсутності ОСОБА_1 на робочому місці, матеріали справи не містять.

У тексті подання №35/ДК-08 зазначено про недотримання працівниками відділу правил внутрішнього трудового розпорядку та режиму роботи Нацкомфінпослуг, в частині ведення робочого часу працівників, шляхом ведення журналу обліку робочого часу особисто, з обов`язковим проставленням підпису.

Суд зауважує, що дані твердження відповідача не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті, з огляду на наступне.

Згідно із пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції №2045 Про порядок організації пропускного режиму в адміністративній будівлі Нацкомфінпослуг, у разі виходу з ладу комплексної системи чи відсутності вільної електронної перепустки, працівники Нацкомфінпослуг час початку та закінчення роботи фіксують у журналі реєстрації працівників.

Відповідно до пункту п`ятого розділу III Інструкції № 2045 контроль за правомірністю та достовірністю записів у журналі реєстрації працівників, з метою дотримання трудової дисципліни, здійснюють керівники самостійних структурних підрозділів спільно зі службою управління персоналом.

Згідно із наявною в матеріалах справи службовою запискою від 15.06.2020 року № 78/09-10/4-0 зазначено, що управлінню не відомі факти виходу з ладу комплексної системи протягом квітня 2020 року, а тому керівником Управління, разом зі службою управління персоналом, не здійснювався контроль записів у журналі реєстрації працівників, за відсутності потреби вносити такі записи.

Окрім того, в матеріалах дисциплінарної справи наявна роздруківка службової записки управління ресурсного забезпечення та інформаційних технологій від 22.05.2020 № 29/24-29, відповідно до якої у квітні 2020 року комплексна система контролю доступу до приміщення та відеоспостереження працювала у штатному режимі. Збоїв у роботі не було.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачу, як безпосередньому керівникові відділу, не було потреби вносити дані у журнал реєстрації працівників.

Крім зазначеного, суд звертає увагу, що до посадових обов`язків позивача не віднесено контроль за перетином працівниками відділу турнікету приміщення Нацкомфінпослуг. Вказані обов`язки покладені на службу охорони.

До службових приміщень адміністративної будівлі Нацкомфінпослуг можливо дістатися через турнікет та сходами, до яких ведуть двері, розташовані на першому поверсі біля службових приміщень управління персоналом та управління ресурсного забезпечення та інформаційних технологій.

Як вказує позивач, з березня 2020 року двері до сходів, що розташовані біля управління персоналом та управління ресурсного забезпечення та інформаційних технологій, а також одна з двох частин турнікету є постійно відкритими, що підтверджується відповідною фотокопією.

Зазначені заходи були вжиті відповідачем, з метою зменшення ризиків поширення коронавірусу, для того, щоб працівники Нацкомфінпослуг проходили через турнікет, не торкаючись його зайвий раз електронною перепусткою.

Таким чином, працівники Нацкомінпослуг мали можливість входу та виходу до адміністративної будівлі органу, шляхом оминання турнікету або входу до нього без застосування електронної перепустки.

Тобто, не реєстрація в системі обліку електронних перепусток працівників відділу, підконтрольного позивачу та особисто позивача, не може свідчити про їх відсутність на робочих місцях протягом квітня 2020 року.

В зв`язку із цим, встановлення відповідачем в якості порушення ОСОБА_1 такого дисциплінарного проступку, як невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень та недотримання правил внутрішнього службового розпорядку, не відповідає встановленим судом фактичним обставинам.

Тому, суд вважає за потрібне надати оцінку ступеню тяжкості вчиненого правопорушення та дисциплінарного покарання, яке було застосовано до позивача.

Так, відповідно до статті 64 Закону за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Для державних службовців можуть встановлюватися особливості притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадках, визначених законом.

Згідно зі статтею 65 Закону підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є:

1) порушення Присяги державного службовця;

2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;

3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;

4) дії, що шкодять авторитету державної служби;

5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;

6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;

7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення;

8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;

9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;

10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;

11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;

12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;

14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення;

15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Відповідно до статті 66 Закону до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

У разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 2 та 8 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4 та 5 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

Дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби (частина перша статті 74 Закону).

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідачем при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у виді догани не в повному обсязі досліджено матеріали справи, не враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку, показники виконання службових завдань, наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень, чим не дотримано вимоги чинного законодавства.

За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вбачає підстави для визнання протиправним та скасування прийнятого відповідачем наказу від 02 липня 2020 року № 428-К "Про оголошення догани ОСОБА_1 "

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 132, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) задовольнити повністю;

2. Визнати протиправним та скасувати наказ керівника апарату Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 02 липня 2020 року № 428-К "Про оголошення догани ОСОБА_1 ";

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 840,80 (вісімсот сорок грн вісімдесят коп) а рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (01001, м. Київ, вулиця Бориса Грінченка, будинок З, код за ).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено і підписано 26 листопада 2020 року

Суддя Н.Г. Вєкуа