Справа № 803/850/16
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 803/850/16

адміністративне провадження № К/9901/38507/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В., розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про визнання протиправними та скасування постанови та рішення, за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Глушка І.В., Большакової О.О., Гуляка В.В., від .09.03.2017,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області (далі - Управління ДАБІ у Волинській області, відповідач), у якому просила:

- визнати протиправними та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №28/1232 від 30.05.2016;

- визнати протиправними та скасувати рішення про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт №28 від 25.05.2016 (далі - спірні постанова та рішення).

2. В обґрунтування позову зазначалось, що під час проведення позапланової перевірки Управлінням ДАБІ у Волинській області не було дотримано порядку здійснення державного архітектурного контролю.

3. Позивач також вказувала, що земельна ділянка, яка планувалась до забудови, належала їй на праві користування відповідно до договору оренди земельної ділянки, на даний об`єкт у позивача були всі необхідні правовстановлюючі документи, а після реєстрації декларації жодні будівельні роботи з будівництва магазину розпочаті не були.

4. У позовній заяві наводились аргументи й про те, що у декларації про початок виконання будівельних робіт в графі «земельна ділянка, що використовується для будівництва на підставі» було допущено технічну помилку, а саме - замість договору оренди земельної ділянки вказано договір купівлі-продажу.

5. Також у позові містилась аргументація про те, що під час проведення перевірки 18.05.2016 у позивача була відсутня зареєстрована 16.05.2016 за №ВЛ90 декларація про початок виконання будівельних робіт, оскільки така отримана поштою лише 21.05.2016. Таким чином, позивач наголошувала, що до проведення та на момент перевірки вона не мала можливості перевірити декларацію на предмет достовірності наведених у ній даних та була позбавлена права на усунення помилки шляхом подання достовірних даних щодо інформації, яка потребує змін, для внесення їх до реєстру.

6. На думку позивача, відповідач, приймаючи оскаржувані постанову та рішення, дійшов помилкових висновків про те, що у декларації зазначені недостовірні відомості, а зазначений об`єкт є самочинним будівництвом, а тому вважає, що у відповідача були відсутні підстави для спірних актів.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

7. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 06.07.2016 позов задоволено.

8. Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятих постанови та рішення, відтак вони є протиправними та підлягають скасуванню.

9. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.03.2017 постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

10. Позиція апеляційного суду обґрунтована тим, що у даному випадку дійсно мав факт наведення забудовником у декларації про початок виконання будівельних робіт недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, оскільки у такій декларації зазначено правовстановлюючий документ на земельну ділянку, обрану для забудови, якого не існує і під час перевірки, а також у ході судового розгляду справи, надано не було.

11. Окрім цього, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову з огляду й на те, що Управління ДАБІ у Волинській області не може виступати самостійним відповідачем у справі, оскільки є структурним підрозділом Державної архітектурно-будівельної інспекції України, яка, однак, не була залучена до участі у справі, й не має статусу юридичної особи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

12. Не погоджуючись з постановою апеляційного суду, позивач подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить її скасувати та залишити в силі судове рішення суду першої інстанції.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 18.05.2016 Управлінням ДАБІ у Волинській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ФОП ОСОБА_1 щодо перевірки достовірності даних, наведених у декларації про початок виконання будівельних робіт на об`єкті: «Нове будівництво магазину по АДРЕСА_1 ».

14. За результатами перевірки Управлінням ДАБІ у Волинській області було складено акт перевірки та протокол від 18.05.2016 про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

15. В акті перевірки встановлено, що позивачем у декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованій 16.05.2016 за №ВЛ0, вказані недостовірні дані щодо реєстрації прав та обтяжень на земельну ділянку.

16. За результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності Управлінням ДАБІ у Волинській області прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №28/1232 від 30.05.2016, відповідно до якої ФОП ОСОБА_1 визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого абзацом третім пункту 4 частини другої статті 2 Закону України від 14.10.1994 №208/94-ВР «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (далі також Закон №208/94-ВР), та накладено штраф у сумі 130500 гривень.

17. Крім того, 25.05.2016 Управлінням ДАБІ у Волинській області винесено рішення №28 «Про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт», яка зареєстрована 16.05.2016 за №ВЛ0.

18. Судами також встановлено, що земельна ділянка, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , передана у користування ФОП ОСОБА_1 відповідно до договору оренди земельної ділянки від 12.05.2014, зареєстрованого 02.06.2016, згідно з умовами якого Дубечненська сільська рада (орендодавець) надає в оренду ОСОБА_1 (орендарю) земельну ділянку загальною площею 0,0216 га у строкове платне користування для розміщення торгового павільйону.

19. З Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень слідує, що цільовим призначенням вищевказаної земельної ділянки є будівництво та обслуговування будівель торгівлі, для обслуговування приміщень торгового павільйону.

20. 22.03.2016 відділом містобудування та архітектури Старовижівської райдержадміністрації видано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 для нового будівництва магазину.

21. Відповідно до отриманих містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки ПП " ОСОБА_1 " наказом №1 від 15.04.2016 затверджено проектно-кошторисну документацію на об`єкт «Нове будівництво магазину по АДРЕСА_1 ».

22. У декларації про початок виконання будівельних робіт на об`єкті «Нове будівництво магазину по АДРЕСА_1 », зареєстроване Управлінням ДАБІ у Волинській області за №ВЛ 90 від 16.05.2016, позивачем у графі «земельна ділянка, що використовується для будівництва на підставі» вказано замість вищезазначеного договору оренди договір купівлі - продажу земельної ділянки від 02.06.2014.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

23. У касаційній скарзі висловлюється незгода з висновками апеляційного суду про те, що Управління ДАБІ у Волинській області не є належним відповідачем у справі, оскільки, на переконання скаржниці, цей орган є суб`єктом владних повноважень у розумінні пункту 7 частини першої статті 3 КАС України, на якого покладено функції щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю згідно із приписами Закону України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі також Закон №3038-VI в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) на території області.

24. Скаржник вказує й на те, що у декларації про початок виконання будівельних робіт нею було допущено технічну помилку в назві правовстановлюючого документа, зокрема, вказано назву не «договір оренди земельної ділянки», як є у дійсності, а «договір купівлі-продажу», при тому, що реквізити самого документа зазначено правильно, й такий давав право на забудову земельної ділянки. В наявності були й інші передбачені законодавством документи, які давали підстави для здійснення будівництва і дозволяли забудовнику розпочати будівельні роботи.

25. Однак, як наполягає позивач, апеляційний суд не надав належної оцінки усім обставинам справи і не перевірив їх доказами, внаслідок чого ухвалив необґрунтоване судове рішення.

26. Скаржниця вважає помилковими твердження суду апеляційної інстанції й про те, що виявлені відповідачем недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт давали підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом відповідно до статті 30 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

27. ФОП ОСОБА_1 звертає увагу на те, що під час апеляційного перегляду справи суд неправильно застосував статтю 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки вищевказана правова норма передбачає повноваження відповідача на скасування декларації про початок виконання будівельних робіт у разі виявлення факту подання недостовірних даних у такій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, чого у даному випадку встановлено не було.

28. Як наслідок, на думку позивача, Управління ДАБІ у Волинській області не мало заснованих на законі підстав для прийняття спірного рішення про скасування декларації.

29. Помилковими, на переконання позивача, є також і висновки апеляційного суду про законність спірної постанови, якою на неї накладено штраф, оскільки, як вказує ФОП ОСОБА_1 , під час розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності в приміщенні Управління ДАБІ у Волинській області нею було надано увесь пакет документів, про які зазначено у декларації, зокрема, договір оренди земельної ділянки та наказ про затвердження проектної документації, стосовно відсутності яких наголошено у протоколі.

30. За таких обставин, позивач вважає незаконним притягнення її до відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

31. Відповідачем подано заперечення на касаційну скаргу в якому висловлюється незгода з її доводами та вимогами. Управління ДАБІ у Волинській області просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

32. У запереченні на касаційну скаргу відповідач звертає увагу на те, що земельна ділянка, вказана позивачем у декларації про початок виконання будівельних робіт, була передана в оренду для розміщення торгового павільйону, який є тимчасовою спорудою для провадження підприємницької діяльності (малою архітектурною формою), а не для нового будівництва магазину, як зазначено забудовником. Отже, як вважає відповідач, наміри забудови земельної ділянки не відповідали меті, для якої така земельна ділянка була відведена, що дає підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом.

33. Заперечуючи проти задоволення вимог касаційної скарги, відповідач, окрім іншого, наполягав, що наведені ФОП ОСОБА_1 недостовірні дані у декларації про початок виконання будівельних робіт не можна вважати технічною помилкою, оскільки такою помилкою, у розумінні пункту 22 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2015 №747; далі також Порядок №466), слід вважати друкарську, арифметичну чи граматичну описку, помилку, неточність.

34. У даному ж випадку допущені позивачем недоліки стосуються даних щодо документів на право власності або користування земельною ділянкою при заповненні декларації про початок виконання будівельних робіт, є суттєвими й не вказують на наявність саме технічної помилки, оскільки договір купівлі-продажу та договір оренди земельної ділянки є різними за своїми правовими наслідками правочинами.

35. Також, у запереченні міститься мотивація про те, що наведені позивачем недостовірні дані у декларації не були виявлені нею самостійно і заява про внесення відповідних виправлень у декларацію ФОП ОСОБА_1 не подавалась, а тому в ситуації, яка розглядається, були відсутні підстави для незастосування штрафних санкцій, передбачені пунктом 22 Порядку №466. Як наслідок, на думку відповідача, орган державного архітектурно - будівельного контролю не мав іншого альтернативного варіанту поведінки, аніж накласти на скаржницю відповідне стягнення у вигляді штрафу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

36. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

37. Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності визначає Закон України «Про архітектурну діяльність», який спрямований на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів.

38. Частиною першою статті 10 цього Закону передбачено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

39. Згідно частини другої цієї статті, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

40. Частиною першою статті 6 цього Закону передбачено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється, зокрема, органами державного архітектурно-будівельного контролю, до яких, у відповідності до частини третьої цієї статті, належать структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

41. Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

42. За приписами пункту 6 частини першої статті 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації.

43. Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт.

44. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

45. Постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 було затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі також Порядок №553), який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

46. Згідно з пунктом 3 Порядку № 553 державний архітектурно - будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно - будівельний контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.

47. Пунктом 5 Порядку №553 передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

48. Відповідно до пункту 7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

49. Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

50. Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п`яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

51. Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

52. Пунктом 9 цього Порядку визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

53. Відповідно до пункту 16 цього ж Порядку, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

54. Згідно пункту 17 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акту перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

55. Пунктом 18 Порядку № 553 передбачено, що акт перевірки складається у двох примірниках. Один примірник надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, а другий залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку та суб`єктом містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

56. Протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України (пункт 20 Порядку №553).

57. Пунктом 21 цього Порядку передбачено, що у разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акту та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

58. Згідно з приписами частини восьмої статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт, та виконання будівельних робіт без зареєстрованої декларації.

59. Статтею 39-1 цього ж Закону передбачено, що у разі, якщо замовник самостійно виявив технічну помилку у надісланому повідомленні про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт, зареєстрованій декларації про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт або про готовність об`єкта до експлуатації, а також у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які не є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом відповідно до закону, до такого повідомлення або декларації вносяться зміни у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

60. Замовник зобов`язаний протягом трьох робочих днів надати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю відповідних відомостей до реєстру, а також до повідомлення або декларації.

61. У разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

62. Після скасування реєстрації відповідного повідомлення або декларації замовник має право повторно надіслати повідомлення або подати декларацію згідно з вимогами, встановленими законодавством.

63. До замовника, який самостійно виявив допущену технічну помилку і подав відповідну заяву, штрафні санкції за раніше подані з помилками повідомлення або декларацію чи виявлені в них недостовірні дані не застосовуються.

64. У відповідності з положеннями абзаців сьомого, восьмого пункту 22 Порядку №466 уразі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

65. Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

66. Суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації: на об`єктах I категорії складності - у розмірі вісімнадцяти мінімальних заробітних плат (абзац другий пункту 4 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»).

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

67. Аналіз вищенаведених законодавчих положень дає підстави для висновку, що орган державного архітектурно-будівельного контролю має право скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт у разі виявлення недостовірних даних, наведених у такій декларації, якщо такі є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети.

68. З встановлених у цій справі обставин вбачається, що відповідно до договору оренди земельної ділянки, вказаній позивачем у декларації про початок виконання будівельних робіт, така ділянка надана в оренду для розміщення на ній торгового павільйону.

69. Згідно з термінологією, яка міститься у розділі 3 ДБН В.2.2-23:2009 «Будинки і споруди. Підприємства торгівлі», павільйон є тимчасовою спорудою, віднесеною до малих архітектурних форм, й визначений як торговельний об`єкт у роздрібній торгівлі, призначений для організації продажу товарів кінцевим споживачам, розміщений в окремій споруді полегшеної конструкції та має торговельну залу для покупців.

70. В той же час, у декларації про початок виконання будівельних робіт позивач вказала, що земельна ділянка використовується для будівництва на підставі договору купівлі - продажу від 02.06.2014, тоді як у дійсності, така земельна ділянка була передана ФОП ОСОБА_1 згідно з договором оренди від 12.05.2014, зареєстрованого 02.06.2016, для розміщення торгового павільйону, а не для здійснення нового будівництва магазину, як вказано у цій же декларації.

71. Вищевказане засвідчує, що у поданій позивачем та зареєстрованій Управлінням ДАБІ у Волинській області декларації про початок виконання будівельних робіт наведені недостовірні дані, які не відповідали дійсності станом на день реєстрації декларації, та давали підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом, а тому відповідач, приймаючи спірні рішення про скасування реєстрації такої декларації та постанову, якою на ОСОБА_1 накладено штраф, діяв правомірно.

72. Відсутність же станом на час проведення перевірки у позивача паперового примірника декларації про початок виконання будівельних робіт з відміткою про її реєстрацію не перешкоджала самостійному виявленню факту наведення недостовірних даних і не унеможливлювала наведення достовірних даних щодо інформації, яка потребує змін, шляхом подання відповідної заяви, оскільки такі дані перебували у безпосередньому розпорядженні ОСОБА_1 , яка була обізнана про зміст декларації та, подавала цей документ для реєстрації і згідно з вказаними у цій постанові Верховного Суду нормами законодавства, несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій нею декларації.

73. Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про законність спірних рішення та постанови, які, як правильно встановлено судом апеляційної інстанції, прав позивача не порушують.

74. В той же час, колегія суддів вважає помилковими висновки апеляційного суду про те, що Управління ДАБІ у Волинській області є неналежним відповідачем у даній справі й не може брати участь у ній в такому статусі, оскільки є структурним підрозділом Державної архітектурно-будівельної інспекції, не являється юридичною особою.

75. З цього приводу Верховний Суд зазначає, що відповідно до пунктів 1, 7 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294, Держархбудінспекція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

76. Отже, Управління ДАБІ у Волинській області за своїм правовим статусом не є структурним підрозділом Держархбудінспекції, а є її територіальним органом, який реалізує надані їй повноваження в області, виконує публічно-владні управлінські функції, в тому числі у спірних правовідносинах відносно позивача.

77. Тому, на переконання колегії суддів, Управління ДАБІ у Волинській області є належним відповідачем у справі.

78. На необхідності залучення до участі у справі у якості відповідача саме відповідного територіального органу Держархбудінспекції наголошується й у постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №742/2298/17, правовідносини у якій є подібними до справи, яка розглядається.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

79. Верховний Суд, провівши касаційний розгляд справи у межах доводів та вимог касаційної скарги, повноважень касаційного суду, визначених статтею 341 КАС України, констатує, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного й обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову, однак навів помилкові мотиви стосовно того, що Управління ДАБІ у Волинській області не може виступати самостійним відповідачем у цій справі.

80. За правилами пункту 3 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

81. Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (частини перша, четверта статті 351 КАС України).

82. За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги й зміни мотивувальної частини оскаржуваного судового рішення шляхом виключення з неї мотивів стосовно того, що Управління ДАБІ у Волинській області не є належним відповідачем у цій справі.

83. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 351, 355, 356 підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15.01.2020 №460-IX,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.03.2017 змінити, виключивши з її мотивувальної частини мотиви і висновки про те, що Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області не є належним відповідачем у даній справі.

В решті оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Судді: Я.О. Берназюк

І.В. Желєзний