Справа № 480/1827/19
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 р. Справа №480/1827/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко І.Г., суддів - Павлічек В.О., Шаповала М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,

представника позивача - Юрковського Ю.О.

представника відповідача - Будакова В.М.

представників третіх осіб - Чайченка О.В., Харченка О.О.

третіх осіб - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, треті особи: Сумська міська рада, ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Верхньосироватська сільська рада Сумського району Сумської області (далі - позивач, Верхньосироватська СР) звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Сумській області), третя особа - Сумська міська рада (далі - третя особа-1, СМР), в якій, з урахуванням заяви про зміну предмету позову (т.4 а.с.245-246), в якій доповнила позовні вимоги та остаточно просила суд:

1) визнати протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру у Сумській області щодо не здійснення формування та не передачі земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 25 га, яка розташована на території Великобобрицького старостинського округу Верхньосироватської сільської ради згідно з викопіюванням з чергового кадастрового плану (М 1: 10000), оточена земельними ділянками, які зареєстровані у Державному земельному кадастрі за кадастровими номерами: :06:001:0001, :06:001:0015, :06:001:0017, :06:001:0019, :06:001:0100, :09:005:0018, :09:005:0017. :09:005:0009, :07:002:0283, :07:006:0004, :07:006:0005, у комунальну власність Верхньосироватської сільської раді;

2) зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Сумській області протягом трьох місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили здійснити формування земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 25 га, яка розташована на території Великобобрицького старостинського округу Верхньосироватської сільської ради згідно з викопіюванням з чергового кадастрового плану (М 1: 10000), оточена земельними ділянками, що зареєстровані у Державному земельному кадастрі за кадастровими номерами: :06:001:0001, :06:001:0015, :06:001:0017, :06:001:0019, :06:001:0100, :09:005:0018, :09:005:0017, :09:005:0009, :07:002:0283, :07:006:0004, :07:006:0005, що не була передана у комунальну власність Верхньосироватської сільської ради за наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 06.12.2018 № 18-9638/16-18-СГ, та передати зазначену земельну ділянку до комунальної власності Верхньосироватської об`єднаної територіальної громади в особі Верхньосироватської сільської ради у порядку, передбаченому ст. 117 Земельного кодексу України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України №60-Р від 31.01.2018, в порядку ст.117 Земельного кодексу України, наказом відповідача від 06.12.2018 було передано у комунальну власність позивача земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1700,5307га, які розташовані за межами населених пунктів на території Верхньосироватської сільської об`єднаної територіальної громади Сумського району Сумської області за актом прийому-передачі. Однак, відповідач передав у комунальну власність Верхньосироватської сільської ради не всі земельні ділянки, а саме, не було передано земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 25 га. На прохання позивача, викладене у листі від 27.03.2019, передати спірну земельну ділянку, ГУ Держгеокадастру у Сумській області не вчинено жодних дій, пов`язаних з формуванням спірної земельної ділянки, як того вимагає абзац 1 розпорядження КМУ № 60-Р від 31.01.2018 в порядку статті 117 Земельного кодексу України. Вказана бездіяльність відповідача обмежує право Верхньосироватської сільської об`єднаної територіальної громади на здійснення місцевого самоврядування, що полягає в неможливості місцевої громади володіти, користуватись, розпоряджатись земельною ділянкою, яка розташована на її території, оскільки остання не передана до комунальної власності громади у встановленому законом порядку. У розумінні обмеження з боку відповідача гарантованого державою права Верхньосироватської сільської об`єднаної територіальної громади розпоряджатися фактично її землями, позивач зазначає, що спірна земельна ділянка розглядається для будівництва 4-ї черги полігону для складання твердих побутових відходів в рамках угоди про співробітництво між позивачем та Сумською міською радою, затвердженої рішенням Сумської міської ради від 31.10.2018 №4068-МР. Наголошує, що спірна земельна ділянка є вільною, жодних дій, пов`язаних з її використанням будь-якими особами не здійснюється, однак, відповідачем не вчинено дій, пов`язаних з формуванням спірної земельної ділянки.

Ухвалою суду від 10.06.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27.06.2019 (т.1, а.с.2), яке було відкладено за клопотанням представника відповідача на 15.07.2019 (т.1, а.с.99, 104).

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву (т.1, а.с.108-110), в якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з того, що з аналізу наявної в Головному управлінні інформації предметом спору у справі є земельна ділянка виділена товариству «Енергетик-93» відповідно до рішення від 09.04.1993 Великобобрицької сільської ради Краснопільського району Сумської області, про що 12.02.1998 видано Державний акт на право постійного користування землею серії CM №033. При цьому, позивачем не надається доказів скасування даного державного акту, як і доказів добровільного звернення громадян або юридичних осіб про його заміну або відмову від виділеної земельної ділянки, крім того, відсутні і докази про вжиті заходи щодо оформлення прав членів садового кооперативу «Енергетик-93». У зв`язку з цим стверджує, що ГУ Держгеокадастру у Сумській області не є розпорядником спірної земельної ділянки, а докази того, що дана земельна ділянка є державної форми власності відсутні.

Окремо у відзиві, представник відповідача зазначає, що розпорядження від 29.12.2008 №652 «Про вилучення земельних ділянок у садового кооперативу «Енергетик-93», а також рішення Великобобрицької сільської ради від 18.05.2005, яким вилучено із приватизації земельні ділянки, які належать членам садового кооперативу «Енергетик-93» були прийняті ще до набуття повноважень ГУ Держгеокадастру у Сумській області на розпорядження землями державної форми власності, а після набуття таких повноважень з 01.01.2013 на ГУ Держгеокадастру у Сумській області не покладався контроль за обліком таких земель та їх власників. Враховуючи вищевикладене, просив відмовити у задоволенні позову.

Представником СМР було подано пояснення (т.1, а.с.93-95), в яких представник вказав, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з тих підстав, що між Сумською міською радою та Верхньосироватською сільською радою укладено угоду про соціально-економічне співробітництво на період 2019- 2021 роки (надалі - угода про співробітництво), яка затверджена рішенням Сумської міської ради від 31.10.2018 №4068-МР.

Відповідно до умов угоди про співробітництво під експлуатацію полігону 1-ої та 2-ої черги комунальному підприємству «Сумижилкомсервіс» Сумської міської ради (далі - КП «Сумижилкомсервіс» СМР) надано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:0100 площею 11,2508 гектарів, яка розташована на території Великобобрицької сільської ради та нині перебуває у відання Верхньосироватської СР.

Крім того, розпорядженням голови Краснопільської районної державної адміністрації від 26.12.2017 №322-ОД затверджено детальний план території для будівництва 3-ої черги полігону на території Великобобрицької сільської ради, в якому відображається і розташування спірної земельної ділянки під будівництво полігону 4-ої черги.

В рамках співпраці між двома територіальними громадами, КП «Сумижилкомсервіс» СМР починаючи з 2016 року неодноразово зверталось до ГУ Держгеокадастру у Сумській області з проханням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки для розміщення на ній полігону твердих побутових відходів та негабаритних відходів для міста Суми за рахунок земель сільськогосподарського призначення. Однак, кожного разу відповідач повідомляв, що спірна земельна ділянка начебто перебуває в приватній власності садівничого кооперативу «Енергетик-93», чим створює передумови для невиконання домовленостей між СМР та Верхньосироватською СР, закріплені в угоді про співробітництво. При цьому представник третьої особи, з посиланням на Публічну кадастрову карту, наголошує що спірна земельна ділянка не сформована не зареєстрована у Державному земельному кадастрі, що спростовує доводи відповідача про існування будь-яких власників земельної ділянки.

15.07.2019 оголошено перерву до 07.08.2019, у зв`язку з неявкою представника позивача в засідання, наданням часу представникам відповідача та третьої особи для надання пояснень та додаткових доказів (т.1, а.с.125).

Представник третьої особи-СМР подавав додаткові пояснення (т.1, а.с.128-129, т.2, а.с.144-152, т.3, а.с.179, 213-214, т.4, а.с.122-125), в яких вказав, що постановою Сумського окружного адміністративного суду від 15.11.2011 у справі № 2а-1870/7356/11 за позовом Сумської міжрайонної податкової інспекції до садівничого кооперативу "Енергетик-93" кооператив припинено як юридичну особу, а відтак, відповідно до ч. 2 ст. 92, п "в" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України №2768-111 втратив і право користування спірною земельною ділянкою у зв`язку з припиненням його діяльності як юридичної особи.

Окремо, як на додатковий доказ того, що спірна земельна ділянка належить до державної власності посилається на те, що частина земельної ділянки, яка раніше перебувала у користуванні садівничого кооперативу «Енергетик-93», а згодом була вилучена розпорядженням від 29.12.2008 №652, в 2012р. Краснопільською районною державною адміністрацією була передана в оренду КП «Сумижилкомсервіс» СМР.

Додатково стверджує, що, у зв`язку з тим, що спірна земельна ділянка повністю знаходиться в межах колишньої земельної ділянки садового кооперативу «Енергетик-93» на її території не можуть знаходитись земельні ділянки приватної форми власності. Окремо відмітив, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 не є платниками податку за земельні ділянки, відповідні земельні ділянки в управлінні ДФС не обліковуються. ОСОБА_5 не вказує про наявність земельної ділянки у власності під час річного декларування, та не вказана у рішенні №67 від 15.12.1993 як особа, якій передається земельна ділянка. Крім того, треті особи, крім ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не зазначені як особи, які зазначені в книгах, як особи, яким видавались державні акти про право власності на землю в садівничому кооперативі «Енергетик-93», а видані їм державні акти не містять ні номера на дати видачі. Водночас, ОСОБА_10 вже реалізував своє право на безоплатну приватизацію.

За клопотанням представника СМР (т.1, а.с.138-139) підготовче засідання було відкладено на 09.10.2019 (т.1, а.с.153).

Ухвалою суду занесеної до протоколу судового засідання 09.10.2019 (т.1, а.с.228), було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення третьої особи садівничого кооперативу «Енергетик-93» (т.1, а.с.107) та за клопотанням представника позивача (т.1, а.с.223), а також у зв`язку з необхідністю витребування за клопотанням представника позивача та підтриманого представником третьої особи (т.1, а.с.75) додаткових доказів у відділі у Краснопільському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області, Краснопільської РДА, підготовче засідання було відкладено на 05.11.2019 (т.1, а.с.228).

В підготовчому засіданні 05.11.2019 було оголошено перерву до 08.11.2019 з метою надання часу сторонам для подання витребуваних судом доказів (т.2, а.с.43).

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 08.11.2019, до участі у розгляді справи було залучено ОСОБА_1 (далі - третя особа, ОСОБА_1 ) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (т.2 а.с.67-68), у зв`язку з чим, а також необхідністю витребування додаткових доказів за клопотанням представника позивача (т.2, а.с.51-52) у відповідача в підготовчому засіданні 08.11.2019 було оголошено перерву до 26.11.2019.

У зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів у відділі у Краснопільському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області за клопотанням представника позивача (т.2, а.с.73-75) в підготовчому засіданні 26.11.2019 було оголошено перерву до 11.12.2019 (т.2 а.с.111-112), в якому також було оголошено перерву до 23.12.2019 у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів за клопотанням представника позивача (т.2, а.с.118) у відділі у Краснопільському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області та відповідача (т.2, а.с.138-139).

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 23.12.2019, до участі у розгляді справи було залучено ОСОБА_5 (далі - третя особа, ОСОБА_5 ) та ОСОБА_2 (далі - третя особа, ОСОБА_2 ) за їх клопотаннями (т.3, а.с.39-40, 44-45) як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (т.3 а.с.52-53), у зв`язку з чим, а також наданням часу учасникам справи для підготовки та подання заяв по суті спору, письмових пояснень в підготовчому засіданні 23.12.2019 було оголошено перерву до 27.01.2020.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 27.01.2020, до участі у розгляді справи було залучено ОСОБА_8 (далі - третя особа, ОСОБА_8 ) та ОСОБА_7 (далі - третя особа, ОСОБА_7 ) за їх клопотаннями (т.3, а.с.119,122) як третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (т.3 а.с.152-153), у зв`язку з чим, а також неявкою в засідання представника позивача, наданням часу учасникам справи для підготовки та подання заяв по суті спору, письмових пояснень, відсутністю належним чином оформлених повноважень у представників відповідача та третьої СМР, підготовче засідання було відкладено на 19.02.2020.

Третьої особою ОСОБА_2 були подані письмові пояснення (т.3, а.с.45, 101-102, 231-232, т.4, а.с.170-172, 201-202), в яких ОСОБА_2 заперечувала проти позовних вимог. Відмітила, що Сумська міська рада була обізнана про існування державних актів на право приватної власності виданих громадянам, в тому числі і на її ім`я. Вказане підтверджується листом від 31.03.2015, зареєстрованим Управлінням капітального будівництва та дорожнього господарства Сумської міської ради 31.03.2015 (т.5, а.с.78), з яким вона, як власник земельної ділянки, зверталась з проханням здійснити компенсаційні витрати за її земельну ділянку, яка входить до загальної площі, на яку виготовлялась проектна документація на розширення меж діючого полігону складання твердих побутових відходів. Відмітила, що поява полігону завдала шкоди її земельної ділянки, були викопані дерева вишень, слив, посаджених кущів, зникла садова металева будка. З посиланням на ст.ст13,14,41 Конституції України наголошує на тому, що їй видано державний акт на право приватної власності на землю площею 0,10га та зареєстровано це акт в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Великобобрицької сільської ради народних депутатів за №175. Вказаний акт підписаний головою Великобобрицької сільської ради та інженером-землевпорядником та засвідчений гербовими печатками, тому має таку ж силу, як і державні акти осіб, про видачу яких містяться записи в одній з книг. Щодо сплати податків, відмітила, що її сім`я як сім`я ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС звільнена від сплати податків, а тому доводи представника СМР про відсутність сплати нею податків є безпідставними. Просила врахувати її право власності під час прийняття судового рішення.

Також були надані пояснення ОСОБА_8 (т.3, а.с.163) та ОСОБА_7 (т.3 а.с.165), в яких треті особи заперечували проти позову та просили при прийняття рішенні врахувати їх право власності на земельну ділянку.

За клопотанням представника відповідача (т.3, а.с.166-167), у зв`язку з неявкою у засідання представників відповідача, третіх осіб, не наданням витребуваних судом доказів підготовче засідання 19.02.2020 було відкладено на 12.03.2020 (т.3 а.с.205).

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 12.03.2020, до участі у розгляді справи було залучено за його клопотанням (т.3, а.с.82-83) ОСОБА_6 (далі - третя особа, ОСОБА_6 ) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (т.3 а.с.226-227), у зв`язку з чим, в підготовчому засіданні було оголошено перерву до 06.04.2020, яке ухвалою суду від 06.04.2020 було відкладено на 04.05.2020 (т.4, а.с.16-17).

Ухвалою суду від 04.05.2020 до участі у розгляді справи було залучено ОСОБА_10 (далі - третя особа, ОСОБА_10 ) та ОСОБА_9 (далі - третя особа, ОСОБА_9 ) як третіх осіб, що не заявлять самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, встановлено їм строк для подання пояснень та відкладено підготовче засідання на 27.05.2020 (т.4, а.с.49-50), в якому було оголошено перерву до 11.08.2020 у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів у справі від відповідача та у відділі Краснопільського району ГУ Держгеокадастру у Сумській області, зокрема, за клопотанням представника позивача (т.1, а.с.234, т.4 а.с.103).

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 11.08.2020, до участі у розгляді справи було залучено ОСОБА_11 (далі - третя особа, ОСОБА_11 ) за її клопотанням (т.4, а.с.130-131) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (т.4 а.с.160-163), у зв`язку з чим, а також за клопотанням представника відповідача підготовче засідання було відкладено на 02.09.2020.

Під час підготовчого провадження вирішувалось питання про забезпечення позову за заявою представника СМР (т.1, а.с.157-160), у задоволенні якого ухвалою суду від 03.10.2019 було відмовлено (т.1 а.с.171-172), а також за заявою представника позивача (т.2 а.с.2-33), яку ухвалою суду від 05.11.2019 було повернуто (т.2, а.с.35).

Ухвалою суду від 02.09.2020, занесеної до протоколу судового засідання, до участі у розгляді справи було залучено ОСОБА_12 (далі - третя особа, ОСОБА_12 ) та ОСОБА_3 (далі - третя особа, ОСОБА_3 ) за їх клопотанням (т.4, а.с.166-168, 186-188) як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, встановлено їм строк для подання пояснень (т.4 а.с.193-196), у зв`язку з чим в підготовчому засіданні було оголошено перерву до 30.09.2020.

У підготовчому засіданні 30.09.2020 до участі у розгляді справи було залучено ОСОБА_4 (далі - третя особа, ОСОБА_4 ) за його клопотанням (т.4, а.с.210-211) як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та встановлено йому строк для подання пояснень (т.5, а.с.81).

Третіми особами ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 були подані пояснення на позовну заяву (т.4 а.с.178-180, 206-207, 208-209, 218-219), в яких вказані треті особи, з посиланням на ст.ст.13,14,41 Конституції України відмітили, що їм видано державні акти на право приватної власності на землю площею 0,10га та зареєстровано ці акти в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Великобобрицької сільської ради народних депутатів за відповідними номерами. Вказані акти підписані головою Великобобрицької сільської ради та інженером-землевпорядником та засвідчені гербовими печатками, тому мають таку ж силу, як і державні акти осіб, про видачу яких містяться записи в одній з книг. Просили врахувати їх право власності під час прийняття судового рішення.

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 у клопотаннях про залучення їх як третіх осіб, відмічали, що мають державні акти на право приватної власності на землю, та додали, зокрема, членську книжку на ім`я ОСОБА_6 на підтвердження членства в садовому кооперативі «Енергетик-93» (т.3, а.с.41-42), а також лист Управління земельних ресурсів Сумської міської ради від 10.06.2009 (т.3, а.с.85), в якому зазначено, що для підтвердження факту зайняття садових ділянок під розміщення полігону твердих побутових відходів необхідне підтвердження відповідними документами із землеустрою. Також надано лист виконавчого комітету Сумської міської ради від 22.05.2007 на адресу голови Великобобрицької сільської ради (т.3, а.с.86), в якому міський голова зазначав, що Сумська міська рада гарантує забезпечити земельними ділянками всіх членів кооперативу «Енергетик-93», на яких передбачається розміщення полігону.

Ухвалою суду від 30.09.2020 було закрито підготовче провадження, ухвалено здійснювати розгляд справи колегією у складі трьох суддів та витребувано додаткові докази у третіх осіб та призначено справу до судового розгляду по суті.

Треті особи - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи, були повідомлені належним чином (т.5 а.с.106,111-118).

Таким чином, з урахуванням положень ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважала за можливе проводити розгляд справи за відсутності вказаних третіх осіб.

В судовому засіданні представник позивача, а також представники третьої особи - СМР, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, з підстав, викладених у позові та поясненнях.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні, з підстав, викладених у відзиві.

Треті особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні відмітили, що мають державні акти на право приватної власності на землю, які розміщені на спірній земельній ділянці, а тому просять при прийнятті рішення врахувати їх право власності. При цьому, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмітили, що з приводу проведення інвентаризації спірної земельної ділянки не заперечують.

Заслухавши пояснення представників сторін, а також третіх осіб, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У судовому засіданні встановлено, що 09.04.1993 рішенням 13 сесії 21 скликання Великобобрицької сільської ради народних депутатів «Про виділення земельних ділянок під колективні сади» було вирішено відчужити із земель запасу підсобного господарства Сумського Червонозоряного рафінадного заводу під колективні сади загальну площу в розмірі 50га, у тому числі товариству «Енергетик-93» (т.2, а.с.127-130).

На підставі вказаного рішення, 12.02.1998 товариству «Енергетик-93» був виданий державний акт на право постійного користування землею загальною площею 36,67га (т.1, а.с.113-115).

Рішенням виконавчого комітету Великобобрицької сільської ради народних депутатів від 15.12.1993 №67 «Про передачу в приватну власність (безкоштовно) земельних ділянок членам садово-городніх кооперативів» (т.1, 66, т.2, а.с.91-110), враховуючи рішенням 11 сесії 21 скликання Великобобрицької сільської ради народних депутатів від 05.12.1993 «Про передачу виконкому В-Бобрицької сільської ради народних депутатів повноважень по розгляду заяв громадян з земельних питань» (т.1, а.с.64), розглянувши заяви членів садово-городніх кооперативів було передано у приватну власність (безкоштовно) земельні ділянки членам садово-городніх кооперативів, у тому числі садово-городнього кооперативу «Енергетик-93».

Третіми особами, в ході розгляду справи були надані для огляду суду оригінали та для долучення до матеріалів справи копії державних актів на право приватної власності на землю, відповідно до яких ОСОБА_1 (т.2, а.с.40), ОСОБА_5 (т.3, а.с.43,88), ОСОБА_2 (т.3, а.с.46), ОСОБА_6 (т.3, а.с.84), ОСОБА_7 (т.3, а.с.120-121), ОСОБА_8 (т.3, а.с.123-124), ОСОБА_15 (т.4, а.с.132), ОСОБА_14 (т.4, а.с.133), ОСОБА_11 (т.4, а.с.134), ОСОБА_12 (т.4, а.с.169), ОСОБА_3 (т.4, а.с.189), ОСОБА_4 (т.4, а.с.216) акти були видані головою Великобобрицької сільської ради народних депутатів ОСОБА_16 , на підставі зазначеного вище рішення виконавчого комітету Великобобрицької сільської ради народних депутатів від 15.12.1993 №67 «Про передачу в приватну власність (безкоштовно) земельних ділянок членам садово-городніх кооперативів».

Рішенням 20 сесії 4 скликання Великобобрицької сільської ради від 18.05.2005 були розглянуті акти про порушення земельного законодавства членами садово-городніх кооперативів від 10.04.2005 та за неефективне використання земельних ділянок протягом семи років, не сплату у повному обсязі земельного податку, було вирішено вилучити із приватизації земельні ділянки, які належать, в тому числі членам садового кооперативу «Енергетик-93, та вирішено долучити землю до земель запасу сільради (т.1, а.с.62-63). Даним рішенням також запропоновано членам садово-городніх кооперативів в індивідуальному порядку звертатись до сільради за дозволом на передачу в приватну власність вищезазначених земельних ділянок, при умові ефективного використання, а також запропоновано до 18.06.2005 укласти договори оренди.

Розпорядженням голови Краснопільської районної державної адміністрації від 29.12.2008 №652 «Про вилучення земельних ділянок у садового кооперативу «Енергетик-93» на території Великобобрицької сільської ради», керуючись, в тому числі зазначеним вище рішенням (т.1, а.с.62), було вилучено землі у кооперативу «Енергетик-93» площею 36,7га ріллі, які надавались для ведення садівництва і на даний час не використовуються за цільовим призначенням та переведено дані землі до земель запасу сільської ради (т.1, а.с.65).

На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України №60-Р від 31.01.2018, наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 06.12.2018 №18-9638/16-18-СГ було передано у комунальну власність Верхньосироватської СР земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1700,5307 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Верхньосироватської сільської об`єднаної територіальної громади Сумського району Сумської області (т.1, а.с.27).

Передача земель була оформлена актом прийому-передачі від 06.12.2018, згідно з додатком до якого, до комунальної власності Верхньосироватської СР було передано 294 земельні ділянки (т.1, а.с.28-30), однак, серед них була відсутня спірна земельна ділянка, орієнтовною площею 25 га, яка оточена земельними ділянками, що зареєстровані у Державному земельному кадастрі за кадастровими номерами: :06:001:0001, :06:001:0015, :06:001:0017, :06:001:0019, :06:001:0100, :09:005:0018, :09:005:0017. :09:005:0009, :07:002:0283, :07:006:0004, :07:006:0005 (т.1, а.с.31,32).

Листом від 27.03.2019 №02-34/417 ОСОБА_17 звернулась до відповідача з проханням передати у комунальну власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 25,0га, що розташована на території Великобобрицького старостинського округу Верхньосироватської сільської ради Сумського району, та що не була передана згідно з наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 06.12.2018 №18-9638/16-18-СГ (т.1, а.с.25-26).

У відповідь на даний лист відповідач листом від 17.04.2019 за 18-18-0.331-2548/2-19 (т.4, а.с.128) повідомив, що за інформацією відділу у Краснопільському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області зазначена земельна ділянка надана у приватну власність членам кооперативу «Енергетик-93» відповідно до рішення Великобобрицької сільської ради Краснопільського району від 15.12.1993. Відповідно до пункту 4 статті 122 Земельного кодексу України та підпункту 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 380, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Враховуючи вищенаведене, у ГУ Держгеокадастру у Сумській області відсутні підстави для прийняття рішення стосовно передачі зазначеної вище земельної ділянки у комунальну власність.

Додатково вказаним листом від 17.04.2019 за 18-18-0.331-2548/2-19 відповідач повідомив, що з метою встановлення місця розташування земельних ділянок, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру проводиться інвентаризація земель. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 №513 «Про затвердження порядку проведення інвентаризації земель» замовником робіт із інвентаризації земель можуть бути орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, землевласники та землекористувачі. Розробником технічної документації із інвентаризації земель є фізичні та юридичні особи, що мають ліцензію на проведення робіт із землеустрою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались в даному випадку між сторонами, колегія суддів, виходить з наступного.

Особливості передачі земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи земельних ділянок комунальної власності у державну власність станом на сьогодні регулюється ст. 117 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ІІІ (далі - Земельний кодекс України), відповідно до частини першої якої передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї.

Виключення, коли землі державної власності не можуть передаватись у комунальну власність передбачено в ч.2 цієї статті, відповідно до якої до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність.

У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні (абз.2 ч.1 ст.117 Земельного кодексу України).

У свою чергу з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування проводиться інвентаризація земель (ч.1 ст.35 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 №858-ІV (далі - Закон України «Про землеустрій»).

При цьому порядок проведення інвентаризації земель затверджується Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст. 35 Закону України «Про землеустрій»).

Так, відповідно до п.п.2,4,5,7,8,23 Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 №513 (чинного на час виникнення спірних правовідносин) інвентаризація земель проводиться з метою: забезпечення ведення Державного земельного кадастру, здійснення контролю за використанням і охороною земель; визначення якісного стану земельних ділянок, їх меж, розміру, складу угідь; узгодження даних, отриманих у результаті проведення інвентаризації земель, з інформацією, що міститься у документах, які посвідчують право на земельну ділянку, та у Державному земельному кадастрі; прийняття за результатами інвентаризації земель Кабінетом Міністрів України, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями та органами місцевого самоврядування відповідних рішень; здійснення землеустрою (п.2). Об`єктами інвентаризації земель згідно із цим Порядком є територія України, територія адміністративно-територіальних одиниць або їх частин, окремі земельні ділянки (п.4). Інвентаризація земель проводиться в межах адміністративно-територіальних одиниць, землеволодінь або землекористувань і територій, межі яких визначені проектами формування території і встановлення меж сільських, селищних рад (п.5).

Вихідними даними для проведення інвентаризації земель є: матеріали з Державного фонду документації із землеустрою; відомості з Державного земельного кадастру в паперовій та електронній формі, у тому числі Поземельної книги; книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі; файлів обміну даними про результати робіт із землеустрою; містобудівна документація, затверджена в установленому законодавством порядку; планово-картографічні матеріали, в тому числі ортофотоплани, складені за результатами виконання робіт відповідно до Угоди про позику (Проект "Видача державних актів на право власності на землю у сільській місцевості та розвиток системи кадастру") між Україною та Міжнародним банком реконструкції та розвитку; відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень; копії документів, що посвідчують право на земельну ділянку або підтверджують сплату земельного податку; матеріали, підготовлені за результатами обстеження земельних ділянок щодо їх якісного стану (п.7).

Підставою для проведення інвентаризації земель є рішення відповідного органу виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим чи органу місцевого самоврядування щодо виконання відповідних робіт, договори, укладені між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судові рішення (п.8).

Окремо складаються переліки земельних ділянок (земель): наданих у власність (користування) з кадастровими номерами; наданих у власність (користування) без кадастрових номерів; не наданих у власність та користування у розрізі угідь; що використовуються без документів, які посвідчують право на них; що використовуються не за цільовим призначенням; невитребуваних земельних часток (паїв); відумерлої спадщини. На підставі зазначених переліків складається зведена порівняльна таблиця даних, отриманих у результаті проведення інвентаризації земель, та інформації, що міститься у документах, які посвідчують право на земельну ділянку, і Державному земельному кадастрі, в якій за наявності відображаються розбіжності (п.23).

Схожі норми містяться і в п.п.5,6,7,8,23 чинного станом на момент розгляду справи Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженої постановою Кабінету Міністрів від 05.06.2019 №476. Крім іншого, у п.8 зазначеного Порядку доповнено, що підставою для проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення є:

для земель державної власності - рішення органу виконавчої влади, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою;

в інших випадках - рішення сільської, селищної, міської ради, на території якої розташований масив.

Проведення державної інвентаризації земель забезпечує Держгеокадастр або його територіальний орган шляхом прийняття наказу про проведення державної інвентаризації земель.

При цьому, відповідно до п.п.1,2,3 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 №308 (т.4, а.с.228-233), Головне управління Держгеокадастру в Сумській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане (п.1).

Головне управління у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, дорученнями Міністра аграрної політики та продовольства України, його першого заступника та заступників, наказами Держгеокадастру, дорученнями Голови Держгеокадастру та його заступників, актами місцевої державної адміністрації та органів місцевого самоврядування, а також цим Положенням (2).

Завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру на території Сумської області (п.3).

Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством на території Сумської області; здійснює землеустрій, у тому числі забезпечує проведення державної інвентаризації земель (пп.пп.13,21 п.4 Положення).

31.01.2018 Кабінету Міністрів України було прийнято розпорядження №60-Р (чинного на час виникнення спірних правовідносин), згідно абз.1 якого Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 1 лютого 2018 р. доручено забезпечити формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із статтею 117 Земельного кодексу України.

16.11.2020 Кабінету Міністрів України було прийнято постанову №1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», п.1 якої постановлено Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру забезпечити:

1) прискорення проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності;

2) передачу з 17 листопада 2020 р. земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність відповідно до статті 117 Земельного кодексу України;

3) передачу у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, включених до переліків земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги, після оприлюднення результатів земельних торгів та укладення договорів оренди (емфітевзису) таких земельних ділянок відповідно до статті 117 Земельного кодексу України;

4) передачу у комунальну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, щодо яких надано дозволи на розроблення документації із землеустрою, у разі, коли до 15 грудня 2020 р. документацію із землеустрою не подано на затвердження до територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру відповідно до статті 117 Земельного кодексу України;

5) у разі відмови органів місцевого самоврядування від підписання акта приймання-передачі земельних ділянок, зазначених у підпункті 1 цього пункту, вжиття заходів до включення відповідних земельних ділянок до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги з урахуванням вимог Земельного кодексу України.

Таким чином за приписами вказаних норм саме на Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру було покладено обов`язок щодо формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, шляхом проведенні інвентаризації земель з подальшою передачею їх у комунальну власність. Тобто, на виконання вказаних норм повинно було здійснено: 1) формування зазначених земель шляхом інвентаризації; 2) передача після інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність.

Представник відповідача у відзиві стверджує, що спірна земельна ділянка перебуває у постійному користуванні садівничого кооперативу «Енергетик-93», а тому він не є розпорядником даної земельної ділянки, та у нього відсутній обов`язок щодо проведення інвентаризації зазначеної земельної ділянки.

Дійсно, на підставі рішення Великобобрицької сільської ради від 09.04.1993, 12.02.1998 товариству «Енергетик-93» був виданий державний акт на право постійного користування землею загальною площею 36,67га (т.1, а.с.113-115).

У той же час, на час прийняття розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.18 №60-р Сумським окружним адміністративним судом прийнято постанову у справі №2а-1870/7356/11 за позовом Сумської міжрайонної податкової інспекції до садівничого кооперативу «Енергетик-93», якою кооператив було припинено як юридичну особу (т.1, а.с.130-131).

Крім того, як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до реєстру внесено запис про недійсність свідоцтва про державну реєстрацію садівничого кооперативу «Енергетик-93», який датовано 09.11.2012, 01.08.2019 на підставі вищевказаного судового рішення до реєстру внесено запис про те, що даний кооператив перебуває в стані припинення (т.1, а.с.132-134), а вже 12.09.2019 внесено запис про припинення садівничого кооперативу «Енергетик-93» (т.1, а.с.166-170, 180-184). Окрім того, у реєстрі відсутні будь-які відомості щодо осіб, уповноважених представляти дану юридичну особу та вчиняти дії від її імені.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на момент видачі Державного акта садівничому кооперативу «Енергетик-93» діяв Земельний кодекс України від 18.12.1990 №561-ХІІ, у відповідності до пункту 3 статті 27 якого, право користування земельною ділянкою чи її частиною припинялось у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства.

При цьому ст.141 Земельного кодексу України №2768-ІІІ містить схожу підставу припинення права користування земельною ділянкою, як припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій (п. «в» ч.1 ст. 141).

Тобто Земельний кодекс України як у попередній, так і в чинній редакції містить норму, відповідно до якої припинення діяльності підприємств, установ, організацій, є підставою припинення права постійного користування цими земельними ділянками.

Відтак, посилання відповідача як на підставу у не проведення інвентаризації на державний акт на право постійного користування землею, виданий товариству «Енергетик-93» ще 12.04.1998 колегія суддів не приймає до уваги.

Ще на одну підставу в обґрунтування своєї позиції щодо відсутності повноважень у відповідача провести інвентаризації спірної земельної ділянки, представник відповідача вказує на те, що рішенням 20 сесії 4 скликання Великобобрицької сільської ради від 18.05.2005 (т.1, а.с.62-65) та Розпорядженням голови Краснопільської районної державної адміністрації від 29.12.2008 №652 (т.1, а.с.65) спірна земельна ділянка була переведена до земель запасу сільради, при цьому на відповідача, після набуття повноважень з 01.01.2013, не покладався контроль за обліком таких земель та їх власників (т.1, а.с.110).

У той же час, щодо вказаних вище доводів колегія суддів зазначає наступне.

В інформаційній довідці від 29.01.2016 №22-28-99-1-231/2-16 (т.1, а.с.67), начальник відділу Держгеокадастру у Краснопільському районі Сумської області ГУ Держгеокадастру у Сумській області відмічає, що спірна земельна ділянка переведена до земель запасу державної власності.

При цьому, на момент прийняття в 2005р. та 2008 р. відповідних рішення 20 сесії 4 скликання Великобобрицької сільської ради від 18.05.2005 (т.1, а.с.62-65) та Розпорядження голови Краснопільської районної державної адміністрації від 29.12.2008 №652 (т.1, а.с.65) вже діяв чинний Земельний кодексу України від 25.10.2001 №2768- III, відповідно до ст.12 якого до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: серед іншого, а) розпорядження землями територіальних громад.

Статтею 17 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить: серед іншого а) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1,3,4 ст. 122 Земельного кодексу в редакції до 01.01.2013 сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності (крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті) у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання.

Обласні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 року № 5245-VI, який набув чинності з 01.01.2013 були внесені зміни до Земельного кодексу України, та ст.122 була викладена в новій редакції, відповідно до ч.4 якої в новій редакції: «Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб».

Крім того, відповідно до п.п.3,4 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» даного Закону було визначено, що з дня набрання чинності цим Законом землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються:

а) земельні ділянки:

на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади;

які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій;

б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу (п.3).

У державній власності залишаються:

а) розташовані в межах населених пунктів земельні ділянки:

на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності;

які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук;

які належать до земель оборони;

б) земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

в) землі зон відчуження та безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

г) усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпункті "а" пункту 3 цього розділу (п.4).

Крім того, відповідно до п.7 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» даного Закону з дня набрання чинності цим Законом землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

Додатково Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у сфері земельних відносин щодо спрощення процедури відведення земельних ділянок» від 02.07.2013 №365-VІІ були внесені зміни до раніше доповненої Законом України від 16.10.2012 №5462-VІ статті 15-1 «Повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, у сфері земельних відноси», та доповнено статтю пунктом «є-1»: розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Таким чином фактично з 01.01.2013 були розмежовані землі комунальної та державної власності та з 01.01.2013 землями державної власності є усі інші землі, розташовані за межами населених пунктів, а розпорядником таких земель став Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин (на даний час Держгеокадастр) та його територіальні органи, яким є відповідач у даній справі.

При цьому сторони не заперечують та це підтверджується дослідженими матеріалами справи, що спірна земельна ділянка сільськогосподарського призначення розташована за межами населеного пункту, а, відтак, доводи відповідача про те, що на ГУ Держгеокадастру у Сумській області не покладався контроль за обліком таких земель, що розташовані за межами населеного пункт, є безпідставними, оскільки такі повноваження на територіальний орган Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин були покладені в силу закону, відповідно до якого з 01.01.2013 землі державної та комунальної власності вважались розмежованими.

Окремо, варто відмітити, що частину земельної ділянки, яка перебувала у користуванні садівничого кооперативу «Енергетик-93» площею 11,2508га згідно договору оренди Краснопільською районною державною адміністрацією та акта приймання-передачі від 24.07.2012 (т.1, а.с.49-53) була передана КП «Сумижилкомсервіс» СМР. При цьому, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (т.1, а.с.54-56), дана частина земельної ділянки, яка перебувала у користуванні садівничого кооперативу «Енергетик-93», зареєстрована у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером :06:001:0019, та має державну форму власності. Вказане також спростовує доводи представника відповідача про наявність підстав для відмови у проведенні інвентаризації спірної земельної ділянки.

Таким чином, враховуючи приписи ст.ст.117,122 Земельного кодексу України, розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №60-р, Закон України «Про землеустрій», Порядку проведення інвентаризації земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 №513, чинних на час виникнення спірних правовідносин, саме на відповідача було покладено обов`язок провести інвентаризацію спірної земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту.

Однак, представник відповідача, як на ще одну підставу для відмови у проведенні інвентаризації, посилається на те, що спірна земельна ділянка перебуває у приватній власності (т.4, а.с.128).

У той же час, ні в судовому засіданні, ні дослідженими матеріалами справи не було встановлено, що відповідачем здійснювалась перевірка у спірному масиві наявності приватної власності, її розмірів та у кого саме перебувають земельні ділянки, що належать на праві приватної власності, та які розміщені в межах спірного масиву. Більше того, як вбачається з листа відділу Держгеокадастру у Краснопільському районі Сумської області ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 01.02.2019 №99/113-19 , який був наданий на запит позивача, у тому числі щодо надання інформації стосовно кількості виданих державних актів на право власності на землю або на постійне користування на скількох осіб, а також стосовно наявної землевпорядної документації, на підставі якої видавались такі державні акти, земельно-кадастрові, земельно-облікові чи інші документи, які б підтверджували межі кожної приватизованих ділянок (т.1, а.с.23-24), відділом повідомлено (т.1, а.с.68), що на поданому викопіюванні сформовані земельні ділянки у Державному земельному кадастрі відсутні, але відомості про земельні ділянки, право власності, на які виникло до 2004 року частково не внесені до Державного реєстру земель. У зв`язку з чим відділ не в змозі спростувати чи підтвердити інформацію про наявність земельних ділянок, технічних документацій, їх кількості в даному масиві (т.1, а.с.68).

У свою чергу саме з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування і проводиться інвентаризація земель, обов`язок по проведенню якої, зокрема, розпорядженням Кабінету Міністрів України №60-р, а потім і постановою Кабінету Міністрів від 16.11.2020 №1113 і було покладено на Державну службу з питань геодезії, картографії та кадастру, територіальним органом якого є відповідача, який відповідно до п.3 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 №308 забезпечує реалізацію повноважень Держгеокадастру на території Сумської області (т.4, а.с.228). У той же час, відповідачем жодних дій, спрямованих на проведення інвентаризації спірної земельної ділянки, шляхом якої здійснюється формування земель, вчинено не було, чим було допущено протиправну бездіяльність, яка не відповідає критеріям правомірності, визначених в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України

А відтак колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання такої бездіяльності та зобов`язання відповідача провести інвентаризацію земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Великобобрицького старостинського округу Верхньосироватської сільської ради згідно з викопіюванням з чергового кадастрового плану (М 1: 10000), оточена земельними ділянками, які зареєстровані у Державному земельному кадастрі за кадастровими номерами: :06:001:0001, :06:001:0015, :06:001:0017, :06:001:0019, :06:001:0100, :09:005:0018, :09:005:0017, :09:005:0009, :07:002:0283, :07:006:0004, :07:006:0005 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У той же час, щодо позовних вимог про визнання протиправної бездіяльності, яка полягає у не передачі у комунальну власність спірної земельної ділянки орієнтовною площею 25га та зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Сумській області протягом трьох місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили здійснити формування земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 25 га з передачею земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 25 га до комунальної власності Верхньосироватської об`єднаної територіальної громади в особі Верхньосироватської сільської ради у порядку, передбаченому ст. 117 Земельного кодексу України, суд вважає передчасними, враховуючи наступне.

Зобов`язання судом відповідача прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи. Дійсно, у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання прийняти рішення.

Однак, як і будь-який інший спосіб захисту, зобов`язання відповідача прийняти рішення може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав. У той же час суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

При цьому, в ході розгляду справи було встановлено, що деяким фізичним особам були видані державні акти на право приватної власності на землю. У той же час саме в ході інвентаризації здійснюється встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення Державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Водночас, станом на момент розгляду справи інвентаризація земельної ділянки ще не проведено, відповідачем не здійснювалась перевірка у спірному масиві наявності приватної власності, її розмірів та у кого саме перебувають земельні ділянки, що належать на праві приватної власності, та які розміщені в межах спірного масиву, а, відтак, суд за таких обставин суд на цьому етапі позбавлений процесуальної можливості приймати рішення за умови не перевірки та не встановлення певних обставин суб`єктом владних повноважень з цього питання, зокрема, щодо передачі до комунальної власності Верхньосироватської об`єднаної територіальної громади в особі Верхньосироватської сільської ради у порядку, передбаченому ст. 117 Земельного кодексу України земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності та саме орієнтовною площею 25га, а том у позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Крім того, щодо встановлення трьохмісячного строку відповідачу для зобов`язання вчинити дії, вказане суд розцінює як заяву про встановлення судового контролю, однак, позивачем не наведено аргументів, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання судового рішення та необхідність у зв`язку з цим застосування положень статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України. Враховуючи вказане, а також те, що за нормами ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлення судового контролю є правом, а не обов`язком суду, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення такої вимоги позивача.

Посилання представників третьої особи та відповідача на втрату чинність деяких положень рішення виконавчого комітету від 15.12.1993 №67, яким передано у приватну власність земельні ділянки членам садівничого кооперативу «Енергетик-93», суд не приймає до уваги, оскільки, як встановлено судом, деяким особам видані державні акти на право власності на землю. Доводи про невідповідність більшості актів формі, затвердженої постановою Верховної Ради України від 13.03.1992 №2201-ХІІ (чинної на час видачі актів), в частині не зазначення дати та номерів актів, а також про порушення порядку видачі таких актів, затвердженого на той часом чинним наказом Державного комітету України по земельним ресурсах від 15.01.1993 №28, а також про невідповідність площі, яка зазначена в актах, площі вказаної і рішенні від 15.12.1993 №67 чи книгах, посилання на відсутність сплати податків, не приймається судом до уваги, оскільки будь-яких доказів про визнання недійсними чи скасування даних актів суду не надано. При цьому адміністративний суд позбавлений права в межах даної справи встановлювати право власності. Так Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 (справа №800/287/17) відмічає, що адміністративний суд, вирішуючи публічно-правовий спір не може вдаватись до перевірки наявності прав та обов`язків у сфері приватноправових відносин та встановлювати цивільні права третіх осіб, вказане суперечить завданню адміністративного судочинства та знаходиться поза межами компетенції суду адміністративної юрисдикції.

Тобто юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори щодо законності рішень, дій, бездіяльності суб`єктів владних повноважень. Адміністративним судом не може бути вирішено спір про права власності (правомірність його набуття), в даному випадку 371 членів колишнього садового кооперативу «Енергетик-93», серед яких і третіх осіб. Перевірка зазначених обставин знаходиться поза предметом доказування та визначених законом процедур адміністративного судочинства.

У той же час, саме в ході інвентаризації встановлюється місце розташування об`єктів землеустрою, їх межі, розміри, правовий статус на підставі таких вихідних даних, як матеріалів з Державного фонду документації із землеустрою; відомостей з Державного земельного кадастру в паперовій та електронній (цифровій) формі, у тому числі Поземельної книги; книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі; електронних документів, що містять відомості про результати робіт із землеустрою; містобудівної документація, затверджена в установленому законодавством порядку; планово-картографічних матеріалів, в тому числі ортофотоплани, складені за результатами виконання робіт відповідно до Угоди про позику між Україною та Міжнародним банком реконструкції та розвитку від 17 жовтня 2003 р., ратифікованої Законом України від 15 червня 2004 р. № 1776-IV; відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; копій документів, які посвідчують речові права на земельну ділянку або підтверджують сплату земельного податку.

Частиною 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч.3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, та з урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921грн.

Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області (42351, Сумська область, Сумський район, с.Верхня Сироватка, площа Козацької Слави, буд.2, ) до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (40000, Сумська область, м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, 25, ), треті особи: Сумська міська рада (40030, м.Суми, майдан Незалежності, буд.2, ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_7 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_8 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_11 , ( АДРЕСА_8 ), ОСОБА_12 ( АДРЕСА_9 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_11 , РНОКПП НОМЕР_6 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Сумській області щодо не проведення інвентаризації земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Великобобрицького старостинського округу Верхньосироватської сільської ради згідно з викопіюванням з чергового кадастрового плану (М 1: 10000), оточена земельними ділянками, які зареєстровані у Державному земельному кадастрі за кадастровими номерами: :06:001:0001, :06:001:0015, :06:001:0017, :06:001:0019, :06:001:0100, :09:005:0018, :09:005:0017, :09:005:0009, :07:002:0283, :07:006:0004, :07:006:0005.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області провести інвентаризацію земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Великобобрицького старостинського округу Верхньосироватської сільської ради згідно з викопіюванням з чергового кадастрового плану (М 1: 10000), оточена земельними ділянками, які зареєстровані у Державному земельному кадастрі за кадастровими номерами: :06:001:0001, :06:001:0015, :06:001:0017, :06:001:0019, :06:001:0100, :09:005:0018, :09:005:0017, :09:005:0009, :07:002:0283, :07:006:0004, :07:006:0005.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (40000, Сумська область, м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, 25, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Верхньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області (42351, Сумська область, Сумський район, с.Верхня Сироватка, площа Козацької Слави, буд.2, ) в рахунок повернення сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 30.11.2020.

Головуючий суддя І.Г. Шевченко

Судді В.О. Павлічек

М.М.Шаповал