Справа № 420/9488/20
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9488/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бутенка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:

- Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 847889 від 22.09.2020 р. у разі переведення з виду на вид.

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» з 21.09.2020 року у розмірі 60% від усіх сум складових заробітної плати згідно з довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 14.09.2020 р. № 320/Д/15-32-13-02-09 та довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 14.09.2020 р. № 321/Д/15-32-13-02-09, виданих Головним управлінням ДПС в Одеській області з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №847889 від 22.09.2020 р. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки порушує право на соціальний захист Позивачки, яке гарантоване ст. 46 Конституції України.

21.10.2020 року від ГУПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що Позивачка звернулась до Головного управління з заявою від 21.09.2020 № 7423 щодо переведення з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» на пенсію відповідно до Закону України « Про державну службу». Рішенням Головного управління від 22.09.2020 № 278 позивачці було відмовлено у переведені, оскільки загальний стаж роботи складає 39 роки 11 місяців, на посаді державного службовця стаж відсутній, а тому дії Головного управління є правомірними та повністю відповідають вимогам чинного законодавства України.

Заяв чи клопотань від сторін, до суду не надходило.

Процесуальні дії вчинені судом.

Ухвалою суду від 30 вересня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та повідомлено сторін, що розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі та буде розглянута у строк не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Обставини справи.

Судом встановлено, що 21 вересня 2020 року, ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - Відповідач) із заявою про переведення на пенсію по інвалідності за Законом України Про державну службу надавши довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 14.09.2020 р. № 320/Д/15-32-13-02-09 та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 14.09.2020 р. № 321/Д/15-32-13-02-09, виданих Головним управлінням ДПС в Одеській області.

Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 847889 від 22.09.2020 р. відмовлено у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України Про державну службу при цьому відмова грунтувалась на тому, що загальний стаж роботи складає 39 років 11 місяців, на посаді держслужбовця стаж відсутній.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 вересня 1997 року № 503-р «Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців» посадовим особам контролюючих органів присвоюються спеціальні звання, відповідно ці посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-XII, тому підстав для зарахування періодів роботи з 10 серпня 1989 року по 30 жовтня 2018 року до стажу державної служби немає, відповідно, відсутнє і право на призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ.

Позивачка вважає, що прийняте рішення є незаконним та таким, що порушує права ОСОБА_1 на соціальний захист, тому звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і дію принцип верховенства права(статті 1, 3 та 8).

Згідно ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Статтями 22, 64 Конституції України, передбачено, що право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державою і не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом № 889-VIII.

Відповідно до п. 2 розділ ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон № 3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, п. 10, 12 розділ ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 9 ст. 37 Закону № 3723-XII, пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Згідно з ч. 10 ст. 37 Закону № 3723-XII, якщо зазначені особи повертаються на державну службу, виплата пенсії по інвалідності припиняється на період до звільнення з роботи або досягнення ними граничного віку перебування на державній службі

Відповідно до ч. 12 ст. 37 Закону № 3723-XII, якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв`язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі

Висновки суду.

Судом встановлено, ОСОБА_1 з 24.07.2013 року перебувала на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Одеській області і отримувала пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , дата народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на момент звернення до Відповідача за переведенням на інший вид пенсії за нормами іншого Закону не досягла віку 60 років.

Також, згідно з довідкою до акту огляду медико соціальної експертної комісієї (серія 12ААБ №037905) ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності безтермінове.

21.09.2020 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про перехід на пенсію за іншим Законом, а саме: на інвалідність по Закону України Про державну службу.

22.09.2020 року за вих. № 278 управлінням застосування пенсійного законодавства ГУПФУ в Одеській області прийнято рішення №847889 від 22.09.2020, яким відмовлено у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України Про державну службу при цьому відмова грунтувалась на тому, що загальний стаж роботи складає 39 років 11 місяців, на посаді держслужбовця стаж відсутній.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд не погоджується із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 847889 від 22.09.2020 р., виходячи з наступного.

Судом встановлено, що трудовий стаж позивачки на державній службі становить не менше 20 років, що підтверджується Довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 14.09.2020 р. №320/Д/15-32-13-02-09 встановленого зразка (затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України 17.01.2017 року №1-3), якою визначено що, позивачка отримувала посадовий оклад, надбавку за ранг (державний службовець 7 рангу), надбавку за вислугу років (50%) (за стаж державної служби 26 років). Довідка видана на підставі особових рахунків, платіжних відомостей або інших документів про нарахування та сплачену заробітну плату за серпень 2020 року. Вказана довідка видана ГУДПС в Одеській області. Позивач є інвалідом ІІ групи (безстроково), що підтверджується довідкою МСЕК серія 12ААБ №037905, виданою 05 листопада 2018 року.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, має стаж на посаді державної служби понад 20 років, перед зверненням за призначенням пенсії працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, суд дійшов висновку, що позивачка має право на призначення пенсії по інвалідності згідно зі ст. 37 Закону № 3723-XII, а тому відповідно наявні правові підстави для переведення позивачки з пенсії по інвалідності, призначеної їй відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону № 3723-XII.

Вказаний правовий висновок містить постанова ВП ВС від 13.02.2019 року у справі № 822/524/18 (Пз/9901/23/18).

При цьому, суд критично ставиться до доводів відповідача в оскаржуваному рішенні №847889 про відсутність стажу на державній службі, з огляду на наступне.

По перше, наявність трудового стажу державного службовця підтверджується відомостями, що містяться у трудовій книжці ( НОМЕР_2 ).

По друге, інформація про стаж державної служби 26 років міститься у довідці від 14.09.2020 р. №320/Д/15-32-13-02-09, наданій ГУ ДПС в Одеській області за формою затвердженою Постановою правління ПФУ від 17.01.2017 р. № 1-3.

При цьому, слід звернути увагу, що вказаною Постановою, затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року N 889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року N 3723-XII "Про державну службу".

Отже, вказана довідка має специфіку та застосовується до складових заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років).

Також суд критично ставиться до доводів відповідача, що згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 № 503-р Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців посадовим особам контролюючих органів присвоюються спеціальні звання, відповідно ці посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України № 3723-ХІІ, тому підстав для зарахування періодів роботи з 01.04.1988 по 30.10.2018 до стажу державної служби немає, а тому відсутнє право на призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ.

Згідно з приписами ч. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого Постановою КМУ від 3 травня 1994 р. № 283 до стажу державної служби зараховувалась робота (служба):

- на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців;

- на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів. Вказаний порядок втратив чинність 01.05.2016 року.

25.03.2016 р. затверджений Порядок обчислення стажу державної служби (Постанова КМУ № 229)

Частиною 4 цього порядку встановлено, що стаж державної служби обчислюється відповідно до частини другої статті 46 Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII Про державну службу.

Частиною 6 Порядку встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону, а саме: стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

З огляду на встановлене, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо не зарахування у встановленому чинним законодавством порядку стажу державної служби.

При цьому, Порядком №229 встановлено, що обчислення стажу державної служби здійснює служба управління персоналом державного органу.

Документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка, копія послужного списку, військовий квиток та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи (довідки, виписки з наказів, дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, тощо).

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж державної служби обчислюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, а також архівними установами.

ЄСПЛ у п. 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Водночас положеннями ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

У рішенні по справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуюче зазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись статтями 9, 12, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 847889 від 22.09.2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» з 21.09.2020 року у розмірі 60% від усіх сум складових заробітної плати згідно з довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 14.09.2020 р. № 320/Д/15-32-13-02-09 та довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 14.09.2020 р. № 321/Д/15-32-13-02-09, виданих Головним управлінням ДПС в Одеській області з урахуванням вже отриманих сум пенсії, враховуючи висновки суду щодо підтвердження наявності у ОСОБА_1 26 років стажу державної служби.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бутенко А.В.

.