Справа № 320/5465/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Дудін С.О.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2020 року Справа № 320/5465/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Явона А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання

Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву»

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військово-лікарської комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву» (далі відповідач) про:

- визнання неправомірними дій ВЛК Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по місту Києву» щодо відмови у внесенні змін до свідоцтва про хворобу № 187 від 27.10.2014 про отримання ОСОБА_1 гострої бойової психічної травми внаслідок мінно-вибухової травми в серпні-вересні 2014 року;

- зобов`язання ВЛК Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по місту Києву» внести зміни до свідоцтва про хворобу № 187 від 27.10.2014 згідно з консультативним висновком учасника дослідження наслідків контузії, спільного проекту Національної академії медичних наук України та Української військово-медичної академії від 14.03.2018 про отримання ОСОБА_1 гострої бойової психічної травми внаслідок мінно-вибухової травми в серпні-вересні 2014 року, діагноз: наслідки МВТ (мінно-вибухової травми) у вигляді астено-неврологічного синдрому з вегетативною дисфункцією помірного ступеню, цефалічного синдрому, з помірним мнестично-когнітивним дефіцитом. Розлад адаптації. Сенсоневральна приглухуватість, синдром подразнення до звуків.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що ВЛК Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву» уповноважена здійснювати перегляд власних постанов госпітальних військово-лікарських комісії, але позивач не звертався до відповідача із заявою про перегляд постанови, яка оформлена спірним свідоцтвом про хворобу.

Крім того, суд зазначив, що постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії акта про нещасний випадок, і консультативний висновок не є документом, на підставі якого ВЛК складається свідоцтво про хворобу.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, наполягаючи на тому, що його позов розглянутий з порушенням правил територіальної юрисдикцій і що ця справа підлягала вирішенню Окружним адміністративним судом м. Києва, а не Київським окружним адміністративним судом.

Крім того, апелянт вважає, що ця справа не підлягала судовому розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому, апелянт наполягає на своїх позовних вимогах та стверджує про протиправність дій відповідача щодо відмови у внесенні змін до свідоцтва про хворобу № 187 від 27.10.2014 про отримання ним гострої бойової психічної травми внаслідок мінно-вибухової травми в серпні-вересні 2014 року.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2020 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2020 витребувано додаткові докази у справі та продовжено строк судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, наказом командира військової частини НОМЕР_1 внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України (по стройовій частині) від 04.08.2014 № 147 встановлено вважати таким, що вибув у службове відрядження молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира 1 стрілецького взводу 22 стрілецької роти 7 стрілецького батальйону до зони проведення антитерористичної операції для виконання завдань згідно із Законом України «Про боротьбу з тероризмом» 04.08.2014.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України (по стройовій частині) від 19.09.2014 № 184 встановлено вважати таким, що прибув із службового відрядження старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира 1 стрілецького взводу 22 стрілецької роти 7 стрілецького батальйону із зони проведення антитерористичної операції, після виконання завдань (участі в антитерористичній операції) згідно із Законом України «Про боротьбу з терроризмом» 19.09.2014.

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 19.09.2014 № 1224 позивач у період з 04.08.2014 по 19.09.2014 перебував у службовому відрядженні в зоні проведення антитерористичної операції та приймав участь у бойових діях.

Відповідно до довідки від 30.09.2014 № 164, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , позивач у період з 04.08.2014 по 19.09.2014 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції у розпорядженні начальника сектора «С» в АТО.

Як вбачається з довідки, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 , лейтенант ОСОБА_1 перебував у службовому відрядженні в зоні проведення антитерористичної операції з 04.08.2014 по 19.09.2014. Приймав участь у бойових діях, виконуючи бойове завдання під неодноразовими мінометними обстрілами з боку терористичних бандитських угруповань. Внаслідок чого, мало місце незначний стан його оглушенності, але в даних ситуаціях він не звертався за допомогою до медичної служби.

28.04.2015 Головним управлінням Національної гвардії України було видано позивачу свідоцтво учасника бойових дій серії НОМЕР_2 .

Відповідно матеріалів медичної картки позивач у період з 26.09.2014 по 27.10.2014 він перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні госпіталю з поліклінікою ГУ МВС України.

Як вбачається зі свідоцтва про хворобу №187 від 27.10.2014, виданого Військово-лікарською комісією Головного управління МВС України в м. Києві за результатами медичного огляду позивачу було встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2 ст., помірний додатковий ризик. Ангіопатія сітківки за гіпертонічним типом. Дисцикуляторнаенцефалопатія ІІ ст. у вигляді двобічної, більше зліва, пірамідної симптоматики. Арахноенцефаліт та тлі хронічної герметичної інфекції в стадії ремісії. ІХС: дифузний кардіосклероз. СН І ст. Хронічний панкреатит з порушенням зовнішньої сектреторної функції печінки. Остеохондроз грудного, поперекового відділів хребта з незначним порушенням функції. Деформуючий артроз правого колінного суглоба І ст., хронічний з рідкими загостреннями. НФС І ст. Викривлення носової перетинки без порушення носового дихання. Захворювання пов`язане з проходженням військової служби.

Вказане свідоцтво затверджене постановою №195 від 12.11.2014.

Представник позивача, адвокат Білик Г.І., звернувся до Військової лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по місту Києву» з адвокатським запитом від 14.06.2019 № 213/19-14/06, в якому просив внести зміни до свідоцтва ВЛК № 187 від 27.10.2014, виданого на ім`я ОСОБА_1 , а саме діагнозу: наслідки МВТ (мінно-вибухової травми) у вигляді астенно-неврологінчого синдрому з вегетативною дисфункцією помірного ступеню, цефалічного синтрому з помірним мнестично-когнітивним дефіцитом. Розлад адаптації. Сенсоневральна приглухуватість, синдром подразнення до звуків, як наслідок перенесення гострої бойової психічної травми.

До вказаного адвокатського запиту було додано консультативний висновок учасника дослідження наслідків контузії, виданий Спільним проектом Національної академії медичних наук України та Української військово-медичної академії, в якому зазначено, що за результатами обстеження ОСОБА_1 було поставлено діагноз: наслідки МВТ у вигляді антено-неврологічного синдрому з вегетативною дизфункцією помірного ступеню, цефалічного синдрому, з помірним мнестично-когнітивним дефіцитом. Розлад адаптації. Сенсорна приглухуватість, синдром подразнення до звуків.

На такий запит ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву» листом від 21.06.2019 № 33/31-6аз повідомила, що відповідно до абзацу 21.7 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії акта про нещасний випадок, в яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).

Також у вказаному листі відповідач зазначив, що для вирішенні питання щодо внесення змін до свідоцтва ВЛК № 187 від 27.10.2014 ОСОБА_1 необхідно звернутись до Голови медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «ТМО МВС України по м. Києву» і надати оригінал довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідчену копію акта про нещасний випадок.

Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ), Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі Положення № 402), Положенням про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 № 285 (далі Положення № 285).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною десятою статті 2 Закону № 2232-ХІІ визначено, що громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату.

Пунктом 1.1 розділу І Положеня № 402 передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза це, зокрема, установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Відповідно до пункту 1.3 розділу І Положення № 402 основними завданнями військово-лікарської експертизи, зокрема, є: визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

У пунктах 2.1, 2.2 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Згідно з підпунктом 2.7.3 пункту 2.7 розділу ІІ Положення № 402 на госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається: проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення; ведення книги протоколів ВЛК та здавання її в архів; проведення контролю за повнотою та якістю обстеження під час проведення медичного огляду, терміном проведення обстеження; проведення разом із провідними медичними спеціалістами ВМКЦ регіонів та начальниками медичної служби військових частин, що знаходяться у зоні відповідальності військового лікувального закладу, детального аналізу визнання військовослужбовців непридатними (обмежено придатними) до військової служби, розробка пропозицій щодо покращення стану здоров`я військовослужбовців та попередження їх дострокового звільнення з військової служби за станом здоров`я. Узагальнення пропозицій та надання їх до штатної ВЛК.

Рекомендації штатних ВЛК щодо організації лікувально-діагностичної роботи в цілях військово-лікарської експертизи є обов`язковими для виконання.

Відповідно до підпункту 2.7.4 пункту 2.7 розділу ІІ Положення № 402 госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право: приймати постанови відповідно до цього Положення; перевіряти з метою військово-лікарської експертизи організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових лікувальних, цивільних лікувально-профілактичних закладах і у військових частинах, дислокованих у гарнізоні; залучати до роботи на правах членів комісії медичних та військових фахівців за запитом голови ВЛК.

Згідно з пунктом 21.1 Положення № 402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Пунктом 21.2 Положення № 402 визначено, що причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

Відповідно до пункту 21.4 Положення № 402 при медичному огляді військовослужбовців, призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів під час навчальних зборів, кандидатів на навчання у ВВНЗ, направлених військовими комісаріатами, коли їм встановлено діагноз і постанова оформлюється свідоцтвом про хворобу або довідкою, ВЛК встановлюється причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми).

У пункті 21.7 Положення № 402 закріплено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

Відповідно до пункту 21.25 Положення № 402 при вирішенні питання про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) ВЛК може брати до уваги такі документи про причини та обставини поранення: службову та медичну характеристики, витяг з книги обліку хворих в амбулаторії при первинному зверненні по медичну допомогу, матеріали службового розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, довідку військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу, історію хвороби або витяг з неї, свідоцтво про хворобу, запис лікаря військової частини, лікаря військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу у медичній книжці військовослужбовця про первинне звернення по медичну допомогу, довідку архівної установи. У воєнний час постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення приймається на підставі картки передового району, а також документів, указаних у цьому пункті.

Пунктом 22.1 Положення № 402 визначено, що дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК).

Діагноз та постанови ВЛК записуються: на військовозобов`язаних, резервістів - у Картку амбулаторного обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку. На офіцерів запасу, визнаних ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, а також на військовозобов`язаних, резервістів, які знаходяться на зборах та визнані непридатними до подальшого проходження зборів, складається Свідоцтво про хворобу.

Відповідно до пунктів 22.4, 22.6 Положення № 402 свідоцтво про хворобу в мирний час складається: на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку; непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час; обмежено придатними до військової служби; на військовозобов`язаних, резервістів, призваних на збори і визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку; непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час; обмежено придатними до військової служби та непридатними для подальшого проходження зборів.

Свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК - затвердженню: а) у мирний час на генералів (адміралів), військовослужбовців запасу та у відставці, які оглянуті згідно з пунктом 3.13 розділу II Положення; на всіх осіб, які оглянуті у ГВМКЦ; на військовослужбовців та членів їх сімей, за наявності медичних протипоказань до направлення за кордон - ЦВЛК; на всіх військовослужбовців, членів їх сімей, курсантів, учнів військових ліцеїв - ВЛК регіону.

Згідно з пунктом 22.8 Положення № 402 свідоцтво про хворобу у мирний час складається та подається у штатну ВЛК на розгляд та затвердження: а) у п`яти примірниках: на генералів (адміралів); б) у чотирьох примірниках: на інших військовослужбовців, членів сімей військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, ліцеїстів.

Перший примірник свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК) на всі категорії оглянутих зберігається у штатній ВЛК терміном п`ять років з подальшим здаванням у Галузевий державний архів Міністерства оборони України встановленим порядком; другий та третій примірники на військовослужбовців за контрактом підшиваються до їх особових справ; четвертий примірник видається військовослужбовцю на руки командиром військової частини для проходження МСЕК; п`ятий примірник на генералів (адміралів) ЦВЛК направляє до кадрового органу Міністерства оборони України.

Другий примірник свідоцтва про хворобу на військовослужбовців строкової військової служби зберігається у військовій частині як підстава для звільнення їх з військової служби за станом здоров`я; третій та четвертий примірники командиром військової частини поштою надсилаються до військового комісаріату за місцем обліку звільненого військовослужбовця, один з яких військовий комісар видає колишньому військовослужбовцю на руки для проходження МСЕК.

Згідно з пунктом 5 розділу VII Положення № 285, визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень) колишнім військовослужбовцям чи перегляд постанови ВЛК здійснюється з урахуванням пунктів 13, 14 розділу VI цього Положення та норм Положення про ВЛЕ у ЗС України.

Відповідно до пунктів 13 та 14 розділу VI Положення № 285 колишні поліцейські або колишні особи рядового й начальницького складу можуть ініціювати питання щодо визначення придатності до служби за станом здоров`я на час звільнення зі служби та причинного зв`язку їх захворювань, травм (поранень). У такому випадку вони звертаються до підрозділу кадрового забезпечення за місцем колишньої служби для отримання направлення на проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до ВЛК за місцем проживання. Перегляд раніше прийнятої постанови ВЛК проводиться за заявою колишнього поліцейського, колишньої особи рядового чи начальницького складу.

Особи, зазначені в пункті 13 цього розділу, надають до ВЛК медичну документацію, складену в період проходження служби, у випадку отримання травми (поранення) під час служби - надають відповідний Акт про нещасний випадок та документацію, складену за результатами надання первинної медичної допомоги з цього приводу.

Відповідно до пункту 2 розділу І Положення № 285 про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву», затвердженого начальником Державної установи «Територіальне об`єднання МВС України по м. Києву» Безух Л.М. від 25.04.2017, медична (військово-лікарська) комісія ТМО (далі ВЛК) спеціальний підрозділ ТМО, що утворюється для проведення лікарської та військово-лікарської експертизи.

Згідно з пунктом 13 розділу І Положення № 285 до функцій ВЛК належить, зокрема, перегляд власних постанов і постанов ГВЛК у порядку контролю, а також у разі оскарження їх керівництвом МВС, Національної поліції України, командуванням НГУ чи особами, що пройшли медичний огляд, та в інших необхідних випадках.

Пунктом 1 розділу VIII Положення № 285 передбачено, що за результатами лікарської та військово-лікарської експертизи ВЛК приймають постанови, які включають діагноз, встановлений особі за результатами проведеного обстеження, рішення щодо ступеня придатності чи непридатності до служби та висновок про причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва).

Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що за результатами проведення військово-лікарської експертизи військовослужбовця ВЛК складає постанову, що оформлюється свідоцтвом про хворобу, в якому зазначається інформація про встановлений під час медичного обстеження діагноз, а також зазначаються висновки комісії щодо придатності військовослужбовця до військової служби у митний та воєнний час.

Разом з тим, ВЛК уповноважена здійснювати перегляд власних постанов госпітальних військово-лікарських комісії на підставі заяви колишнього військовослужбовця.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що у свідоцтві про хворобу № 187 від 27.10.2014 вказано діагноз позивача і позивач не звертався до відповідача із заявою в порядку, визначеному вищенаведеними правовими нормами, зокрема Положенням № 402 та Положенням № 285, про перегляд відповідної постанови ВЛК, оформленої цим свідоцтвом.

При цьому, доводи сторони апелянта про те, що його адвокат звертався з адвокатським запитом щодо вказаних обставин, апеляційний суд відхиляє, оскільки адвокатський запит не є заявою в розумінні вказаних нормативно-правових актів, а натомість, відповідно до ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є письмовим зверненням адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту, тобто не є заявою в розумінні вищенаведених законодавчих приписів.

Твердження апелянта про те, що він усно звертався до відповідача з відповідними вимогами, судова колегія також до уваги не приймає, оскільки, як зазначено вище, законодавством чітко визначено форму та порядок такого звернення шляхом подання заяви.

Доводи апеллянта про те, що його позов розглянутий неналежним судом, оскільки він звертався ні до Київського окружного адміністративного суду (далі КОАС), а до Окружного адміністративного суду м. Києва, спростовуються матеріалами справи, зокрема поштовим конвертом, в якому позовна заява надішла до КОАС та на якому чікто вказано судом, до якого вона подається саме КОАС.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що позов в цій справі КОАС був залишений без руху, позивач отримував відповідну ухвалу, поставновлену саме КОАС, і на усунення установлених судом недоліків його позовної заяви подавав до вказаного суду додаткові пояснення, а отже ще до відкриття провадження в цій справі знав, що його позов надійшов до КОАС і перебуває у провадженні саме цього суду, однак жодних процесуальних дій не вчинив та не заперечував проти його розгляду цим судом.

Тож, здійснення розгляду цієї позовної заяви саме КОАС відповідає вимогам КАС України щодо територіальної підсудності, зокрема ст. 25, і підстави для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі, на які посилається апеллянт, відсутні.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, перевіривши рішення суду в цій справі у межах довоів апеляційної скарги, відповідно до статті 308 КАС України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх правових підстав для задоволення позову.

Таким чином, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року без змін.

Розподіл судових витрат.
Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати в цій справі перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 30 листопада 2020 року.

Головуючий суддя

Судді: