Справа № 480/7251/20
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2020-11-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року Справа № 480/7251/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/7251/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання протиправними, дискримінаційними та скасування рішень, визнання дій та бездіяльності протиправними та дискримінаційними, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника Меламед Вадима Борисовича звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:

1) Визнати протиправними, дискримінаційними та скасувати рішення відповідача про незаконну відмову у виплаті пенсії на визначений позивачем банківський рахунок, в тому числі якщо воно було прийнято, але не передано позивачу;

2) Визнати протиправними та дискримінаційними дії відповідача по невиплаті пенсії позивача на визначений ним банківський рахунок;

3) Визнати протиправною та дискримінаційною бездіяльність відповідача, що до не виплати пенсії позивачу з 08.10.2009 року;

4) Зобов`язати відповідача виплатити на визначений позивачем банківський рахунок усі недотримані позивачем пенсійні виплати з урахуванням усіх підвищень з 07.10.2009 року до фактичного виконання відповідачем рішення по цій справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на усі несвоєчасно виплачені суми позивача, починаючи з 07.10.2009 року до їх фактичної виплати та продовжити виплату пенсії позивачу на банківський рахунок довічно.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 виплачувалась пенсія за віком, а з 1998 р. була припинена у зв`язку з виїздом за кордон на місце постійного проживання. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 р. по справі № 1840/3134/18 органи пенсійного фонду зобов`язано поновити виплату пенсії за віком.

З метою сприяння виконання відповідачем свого обов`язку щодо виконання рішення суду позивач відкрив рахунок у відділенні банку, реквізити якого передані відповідачу для перерахування коштів. Однак, 21.04.2020 з пенсійної справи стало відомо, що відповідачем не здійснено жодних дій щодо сплати пенсії позивачу на банківський рахунок. 01.06.2020 року позивач звернувся до Відповідача з запитом про надання інформації щодо виплати пенсії та 02.07.2020 року отримав лист від 01.07.2020 року №2554/Б-1800-20, в якому зазначено, що рішенням відповідача від 05.04.2019 року виплату пенсії позивача поновлено з 07.10.2009 р., а також повідомлено, що нарахування пенсії проводилось через відділення поштового зв`язку № 41615. Крім цього, зазначено, що 22 листопада 2019 року відповідачем через засоби поштового зв`язку отримана заява від 22.10.2019 року, написана від імені позивача про перерахування пенсії на рахунок, відкритий в банківській установі. У вказаній заяві нібито відсутній підпис ОСОБА_1 , а також нібито паспортні дані, зазначені у ній, не відповідають паспортним даним, наявним у пенсійній справі.

Позивач вважає, що відповідачем протиправно невиплачується пенсія позивачу з 08.10.2009 на банківський рахунок, що грубо порушує його конституційне право на власність та соціальний захист. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 27.10.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував на пенсійному обліку в Конотопському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області та отримував пенсію за віком.

З 1998 року позивачу припинено виплату пенсії у зв`язку із виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 по справі № 1840/3134/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Конотопського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Конотопського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, яка полягає у непоновленні виплати пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано Конотопське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 року. В задоволенні позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення відмовлено (а. с. 27-33).

22.10.2019 року позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про перерахування пенсії на визначений ним банківський рахунок (а. с. 66).

29.11.2019 року ГУ ПФУ в Сумській області за результатами розгляду заяви направлено відповідь №37599/04-5-12 (а.с. 67). В наведеній відповіді відповідачем повідомлено позивача про необхідність подання заяви про поновлення виплати пенсії особисто або його представником.

05.04.2019 року рішенням Конотопського ОУПФУ Сумської області на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 по справі № 1840/3134/18 (набрало чинності 13.12.2018 року) поновлено виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 року (а.с. 69).

01.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до ГУ ПФУ в Сумській області щодо надання інформації про стан виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 по справі № 1840/3134/18 та перерахунок пенсії на банківський рахунок (а. с. 62).

02.07.2020 року відповідач повідомив, що рішенням від 05.04.2019 року виплату пенсії позивача поновлено з 07.10.2009 р. та нарахування пенсії проводилось через відділення поштового зв`язку № 41615. Крім цього, зазначено, що 22 листопада 2019 року відповідачем через засоби поштового зв`язку отримана заява від 22.10.2019 року, написана від імені позивача про перерахування пенсії на рахунок, відкритий в банківській установі. У вказаній заяві відсутній підпис ОСОБА_1 , а також паспортні дані, зазначені у ній, не відповідають паспортним даним, наявним у пенсійній справі (а. с. 40-42).

Не погоджуючись із припиненням виплати пенсії та з із відмовою ГУ ПФУ в Сумській області в перерахунку пенсії на банківський рахунок, позивач через представника звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596 (далі - Порядок №1596), визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями (далі - органи Пенсійного фонду), головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках.

Відповідно до пунктів 8, 9 Порядку №1596 поточні рахунки одержувачам відкриваються уповноваженими банками згідно з вимогами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку, що регулюють порядок відкриття рахунків у національній та іноземній валюті. Між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Положеннями договору не можуть погіршуватися умови виплати пенсій та грошової допомоги, встановлені цим Порядком. Умови договору повинні передбачати можливість його розірвання за ініціативою однієї із сторін.

Згідно з пунктом 10 Порядку №1596 заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку. Заяви приймаються за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку.

За змістом приписів пунктів 12, 13 Порядку №1596 органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають:

- списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках;

- опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - опис) згідно з додатком 3 у трьох примірниках.

Списки та описи складаються окремо за пенсіями та грошовою допомогою, що фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду України, і за грошовою допомогою та іншими грошовими виплатами, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів. Перший примірник списків формується за датою виплати в порядку зростання номерів поточних рахунків, другий - за датою виплати в порядку зростання номерів пенсійних (особових) справ. Дати і виплатний період визначаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення. Списки у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом з двома примірниками описів.

Таким чином, підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії або грошової допомоги (бланк якої є Додатком №1 до Порядку №1596), яка може бути подана пенсійному органу відповідно до п.10 Порядку №1596 двома шляхами, а саме: - особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду; - від установи уповноваженого банку.

Аналогічні положення закріплені у пунктів 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 (далі - Порядок №22-1), яким передбачено, що заяви про виплату пенсії (додаток 5) реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596 (зі змінами).

Так, пунктом 1.5 розділу І Порядку №22-1 передбачено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України.

Судом встановлено, що 22.10.2019 року позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про перерахування пенсії на визначений ним банківський рахунок (а. с. 66).

При цьому, досліджуючи зміст заяви ОСОБА_1 про перерахування нарахованої пенсії на його особистий банківський рахунок, що знаходиться в матеріалах пенсійної справи , копія якого долучена до матеріалів справи, суд зазначає, що наведена заява не містить підписів одержувача пенсії та паспортні дані наведені в заяві (паспорт № НОМЕР_1 виданий 14.01.1999 року виданий в Хайфі) відрізняються від паспортних даних наявних в матеріалах пенсійної справи (паспорт для виїзду за кордон громадянина України НОМЕР_2 , виданий 11.12.1997 року).

Отже, враховуючи наведені не відповідності щодо паспортних даних позивача та відсутність підпису одержувача у заяві, суд погоджується із доводами відповідача про відсутність підстав перерахунку пенсії на банківський рахунок, а тому позовні вимоги про визнання протиправними, дискримінаційними та скасувати рішення відповідача про незаконну відмову у виплаті пенсії на визначений позивачем банківський рахунок, в тому числі якщо воно було прийнято, але не передано позивачу, визнання протиправними та дискримінаційними дії відповідача по невиплаті пенсії позивача на визначений ним банківський рахунок не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною та дискримінаційною бездіяльність відповідача, що до не виплати пенсії позивачу з 08.10.2009 року, суд зазначає наступне.

Так, Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 по справі № 1840/3134/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Конотопського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Конотопського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, яка полягає у непоновленні виплати пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано Конотопське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 року. В задоволенні позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення відмовлено (а. с. 27-33).

05.04.2019 року рішенням Конотопського ОУПФУ Сумської області на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 по справі № 1840/3134/18 (набрало чинності 13.12.2018 року) поновлено виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 року (а.с. 69).

Відповідно до п. 9 ст. 129 Конституції України, обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч. 1 ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Добровільне виконання рішення суду боржником - це його законодавчо встановлений обов`язок.

Згідно з частиною четвертою статті 257 КАС України, примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Наведене узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у справі "Горнсбі проти Греції" названий суд у своєму рішенні від 19 березня 1997 року зазначив, що, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Процедура судового контролю у рамках адміністративного судочинства визначена статтею 267 КАС України.

Так, відповідно до частин першої та другої цієї статті, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або у разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту та накласти на винну посадову особу, відповідальну за виконання постанови, штраф у розмірі від ста до трьохсот мінімальних заробітних плат.

Контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також через розгляд адміністративними судами адміністративних справ. Так, позивач, на користь якого ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені суб`єктом владних повноважень - відповідачем на його виконання або на порушення прав позивача, підтверджених ним.

За наслідком розгляду такої заяви, згідно з частиною десятою статті 267 КАС України, суд приймає ухвалу (за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача) або постанову (у разі наявності підстав для задоволення заяви).

Отже, стаття 267 КАС України передбачає дві процесуальні форми контролю адміністративного суду за виконанням судових рішень в адміністративних справах: це судовий контроль за ініціативою суду, що ухвалив відповідне судове рішення, та судовий контроль за ініціативою осіб, які беруть участь у справі, чи інших заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється ще і через розгляд адміністративними судами адміністративних позовів стосовно рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби в порядку статті 181 КАС України. Такий судовий контроль ініціюється учасниками виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, шляхом звернення до адміністративного суду з окремим позовом.

Суд звертає увагу на те, що вказаними статтями передбачено вичерпний перелік способів судового контролю за виконанням судових рішень.

Так, судом встановлено, що Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 по справі № 1840/3134/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Конотопського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Конотопського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, яка полягає у непоновленні виплати пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано Конотопське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 07.10.2009 року. В задоволенні позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення відмовлено.

Судом встановлено, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2018 по справі № 1840/3134/18 набрало законної сили та є обов`язковою для виконання.

Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що позивач фактично не згоден з тим, яким чином відповідачем виконується рішення суду, ухвалене на його користь. Звертаючись до суду з позовними вимогами про визнання протиправною та дискримінаційною бездіяльність відповідача, що до не виплати пенсії позивачу з 08.10.2009 року позивач фактично просить зобов`язати відповідача виконувати рішення суду, яке вже набрало законної сили і в силу приписів статей 14 та 255 КАС повинно виконуватися відповідачем без ухвалення будь-яких додаткових судових рішень.

Таким чином, суд наголошує, що позивач, звертаючись до суду з новим позовом, обрав не передбачений чинним законодавством спосіб захисту своїх порушених прав, та безпідставно вирішив наявний у справі спір як новий.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною та дискримінаційною бездіяльність відповідача, що до не виплати пенсії позивачу з 08.10.2009 року не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача виплатити на визначений позивачем банківський рахунок усі недотримані позивачем пенсійні виплати з урахуванням усіх підвищень з 07.10.2009 року до фактичного виконання відповідачем рішення по цій справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на усі несвоєчасно виплачені суми позивача, починаючи з 07.10.2009 року до їх фактичної виплати та продовжити виплату пенсії позивачу на банківський рахунок довічно, суд зазначає наступне.

Так, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявник вважає начебто певні положення норм законодавства впливають на його правове становище.

Так, ознайомившись зі змістом позовної заяви, судом встановлено, що позивач звертаючись до суду не навів жодних норм чинного законодавства які необхідно було врахувати відповідачу під час проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , зокрема щодо підвищень, індексацій, надбавок, доплат та інше відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Також, судом встановлено, що позивач не звертався і до відповідача із заявою про врахування підвищень, індексацій, надбавок, доплат та інше відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З огляду на фактичні обставини справи та зумовленого ними нормативного регулювання спірних правовідносин, суд виходить з того, що заявлені позивачем вимоги про зобов`язання ГУ Пенсійного фонду України виплатити на визначений позивачем банківський рахунок усі недотримані позивачем пенсійні виплати з урахуванням усіх підвищень з 07.10.2009 року до фактичного виконання відповідачем рішення по цій справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на усі несвоєчасно виплачені суми позивача, починаючи з 07.10.2009 року до їх фактичної виплати та продовжити виплату пенсії позивачу на банківський рахунок довічно є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України судовий збір не підлягає відшкодуванню, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору та у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправними, дискримінаційними та скасування рішень, визнання дій та бездіяльності протиправними та дискримінаційними, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук