Справа № 816/1191/16
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2020-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року м. ПолтаваСправа № 816/1191/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Гринько М.О.,

представників позивача - Лазебного Д.В., Литвина А.Б., Благодира І.В.,

представника відповідача - Сухомлин Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

28 липня 2016 року Спільне підприємство "Полтавська газонафтова компанія" (надалі - позивач, СП "Полтавська газонафтова компанія") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (надалі - ГУ ДФС у Полтавській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Полтавській області від 11 травня 2016 року №, №, №, №.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позапланова виїзна перевірка проводилась на підставі наказу Головного управління ДФС у Полтавській області від 06.04.2016 №347, виданого на виконання ухвали слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 25.03.2016, проте, ухвала слідчого судді про надання дозволу на призначення перевірки не надавала відповідачу підстав та права на проведення перевірки, а тому прийняті на підставі акту перевірки податкові повідомлення-рішення є неправомірними. Вказує, що у період з 11.12.2015 по 09.03.2016 контролюючими органами проведено двадцять камеральних перевірок даних, задекларованих у Податковому розрахунку плати за користування надрами для видобування корисних копалин СП "Полтавська газонафтова компанія" за 4 звітних квартали 2015 року, тому відповідач усупереч вимогам ч. 2 абз. 2 п. 78.2 ст. 78 Податкового кодексу України здійснив перевірку сплати рентної плати за користування надрами за період, який був охоплений під час попередніх перевірок, незважаючи на те, що сам підтвердив факт проведення камеральних перевірок у акті перевірки. Пояснює, що податковий орган проігнорував факт, що СП "Полтавська газонафтова компанія" перебуває на податковому обліку у декількох податкових органах за місцезнаходженням відповідних свердловин, а тому посадові особи ГУ ДФС у Полтавській області не мають інформації щодо стану додержання позивачем законодавства щодо сплати рентної плати та обов`язкових платежів та не могли проводити його податкову перевірку. Зазначає, що СП "Полтавська газонафтова компанія" ініційовано міжнародний арбітражний розгляд порушень, пов`язаних із підвищенням ставок рентної плати до 55 % через порушення Україною своїх зобов`язань із захисту та гарантування іноземних інвестицій, у межах якого 23.07.2015 прийнято рішення про забезпечувальні заходи.

Ухвалами Полтавського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року провадження в справі відкрито, закінчено підготовче провадження в справі та справу призначено до судового розгляду (суддя Канигіна Т.С. ).

19 серпня 2016 року до суду надійшли заперечення ГУ ДФС у Полтавській області на адміністративний позов /том 1 а.с. 152-156/, в обґрунтування яких представником ГУ ДФС у Полтавській області зазначено, що позапланова виїзна перевірка, оформлена актом від 20.04.2020 №137/16-31-14-04-09/20041662, проведена за наявності визначених законом підстав, при призначенні та проведенні цієї перевірки не порушено вимог ст. 78 Податкового кодексу України. Вказує, що позивачем порушено терміни сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (авансових платежів) на чотирьох родовищах Новосанжарського району Полтавської області та на Єлизаветівському родовищі Машівського району Полтавської області, у зв`язку з чим до позивача застосовано штраф оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року (суддя Канигіна Т.С. ) клопотання позивача про зупинення провадження задоволено. Провадження у справі №816/1191/16 за адміністративним позовом Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень зупинено до прийняття та набрання законної сили рішенням Постійного арбітражного суду у справі №2015-11.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 08 листопада 2016 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області залишено без задоволення. Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 15.09.2016р. по справі №816/1191/16 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 09 жовтня 2018 року касаційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області задоволено. Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 15.09.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2016 скасовано, а справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Матеріали справи №816/1191/16 надійшли до Полтавського окружного адміністративного суду 05 грудня 2018 року, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року адміністративну справу №816/1191/16 прийнято до провадження судді Сич С.С., вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та провести повторно підготовче провадження у справі №816/1191/16, призначено підготовче судове засідання.

28 грудня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /том 2 а.с. 90-95/, у якому представник ГУ ДФС у Полтавській області просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що позапланова виїзна перевірка, оформлена актом від 20.04.2020 №137/16-31-14-04-09/20041662, була проведена за наявності визначених законом підстав, при призначенні та проведенні цієї перевірки не порушено вимог абз. 2 п. 78.2 ст. 78 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України). Вказує, що позивачем порушено терміни сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (авансових платежів) на чотирьох родовищах Новосанжарського району Полтавської області та на Єлизаветівському родовищі Машівського району Полтавської області. Вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними та відповідають чинному законодавству України.

09 січня 2019 року до суду надійшла заява позивача про уточнення (доповнення) позовних вимог від 03.01.2019, якою позивач доповнив підстави позову /том 3 а.с. 1-9/, зазначивши, що сума зобов`язань позивача зі сплати авансових внесків з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу за І-ІІІ квартали 2015 року є фактично неузгодженою, оскільки декларувати авансові платежі позивач був зобов`язаний з ІV кварталу 2015 року, як це передбачено Розрахунком з рентної плати за користування надрами для видобування вуглекислої сировини, затвердженим наказом №719 від 17.08.2015. Пояснює, що позивачем не подавалися декларації з рентної плати за І-ІІІ квартали 2015 року з тих причин, що форму такої декларації за цей період не було затверджено ДФС України. Також позивачем вказано, що на момент проведення перевірки п. 126.1 ст. 126 ПК України (в редакції, чинній з 01.01.2016) не було передбачено прямої відповідальності за несплату авансових внесків рентної плати, тому відсутні підстави для нарахування позивачу штрафів. Зазначає, що проведені відповідачем перерахунки враховують грошові зобов`язання, визначені СП "Полтавська газонафтова компанія" податковими повідомленнями-рішеннями, що прийняті на підставі актів попередніх перевірок позивача та були оскаржені СП "Полтавська газонафтова компанія" до суду у адміністративних справах №816/688/16, №816/687/16, №816/685/16, №816/686/16, №816/846/16, №816/844/16, №816/845/16. Отже, на час проведення перевірки, за результатом якої позивачу нараховано штрафи за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування газу та на час розгляду даної справи податкові зобов`язання по рентній платі за користування надрами для видобування газу за І-ІV квартали 2015 року є неузгодженими відповідно до положень ПК України, а тому несплата чи несвоєчасна сплата вказаних зобов`язань не мала наслідком застосування до позивача штрафу.

Протокольними ухвалами суду від 09 січня 2019 року на підставі частини 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України прийнято до розгляду та приєднано до матеріалів справи заяву позивача про уточнення (доповнення) позовних вимог від 03.01.2019 /том 3 а.с. 1-9/, задоволено клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання та підготовче засідання відкладено до 14:00 06 лютого 2019 року.

31 січня 2019 року до суду надійшов відзив на заяву про уточнення (доповнення) позовних вимог від 03.01.2019 /том 4 а.с. 24-27/, у якому відповідачем зазначено, що, на думку контролюючого органу, зміна назви податку та форми податкової звітності не впливають на обов`язок позивача своєчасно виконувати податкові зобов`язання, а самостійно задекларовані в розрахунках з плати за користування надрами для видобування корисних копалин суми грошових зобов`язань вважаються узгодженими та підлягають сплаті у терміни, встановлені законодавством. Вказує, що контролюючим органом зараховувались кошти, що сплачувалися позивачем, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напрямку сплати, визначеного платником податків, що відповідає п. 87.9 ст. 87 ПК України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року клопотання представника відповідача Головного управління ДФС у Полтавській області про витребування доказів від Міністерства юстиції України задоволено. Витребувано від Міністерства юстиції України засвідчену належним чином копію рішення Постійно діючого арбітражного суду м. Лондон від 06.02.2017 у справі №2015-11, а також інформацію щодо його легалізації у встановленому законодавством України порядку та докази щодо легалізації вказаного рішення у встановленому законодавством України порядку (за наявності таких). Витребувано від відповідача Головного управління ДФС у Полтавській області витяги з інтегрованих карток платника податків Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу щодо родовищ, розташованих в Новосанжарському та Машівському районах Полтавської області, за період з 01 січня 2015 року по дату їх надання до суду. Продовжено строк підготовчого провадження у справі № 816/1191/16 на тридцять календарних днів. Оголошено перерву у підготовчому засіданні до 28 лютого 2019 року до 14 год. 00 хв.

20 березня 2020 року до суду надійшла відповідь позивача на відзиви відповідача /том 5 а.с. 157-171/, у якій представником позивача вказано, що перевірка проведена контролюючим органом усупереч вимог п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 ПК України, оскільки слідчим суддею було надано дозвіл на призначення позапланової документальної перевірки, а не призначено відповідну перевірку, як вимагають приписи ПК України. Позивач вважає, що недотримання податковим органом процедури проведення перевірки призводить до визначення перевірки незаконною та відсутності правових наслідків як такої, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню. Зазначає, що позапланова виїзна перевірка, оформлена актом від 20.04.2020 №137/16-31-14-04-09/20041662, охопила питання за періоди, які вже були предметом камеральних перевірок раніше, а тому проведена з порушенням вимог абз. 2 п. 78.2 ст. 78 ПК України. Вказує, що позивачем не подавалися декларації з рентної плати за І-ІІІ квартали 2015 року через те, що ДФС України не було затверджено форму такої декларації за цей період. Пояснює, що на позивача накладено штрафи на підставі норми п. 126.1 ст.126 ПК України, якою в редакції чинній з 01.01.2016 не передбачено відповідальності за несплату авансових платежів з рентної плати, та під час розрахунку штрафу за несвоєчасну сплату авансових платежів безпідставно враховано їх розміри (рентних платежів), визначені позивачеві податковими повідомленнями-рішеннями, прийнятими за результатами попередніх камеральних перевірок, та оскаржених до суду. Звертає увагу суду на ту обставину, що позивачем до 01.01.2015 сплачено всі податкової зобов`язання з рентної плати, про що зазначено у акті перевірки, та податковим органом враховані показники ставки рентної плати на рівні 55%, які були визначені актами камеральних перевірок, та не враховано розмір рентної плати на рівні 28%, який був застосований позивачем. Вказує, що розміри рентної плати за І-ІV квартали 2015 року є неузгодженими відповідно до положень ПК України у зв`язку з оскарженням СП "Полтавська газонафтова компанія" до суду податкових повідомлень-рішень, винесених контролюючим органом на підставі попередніх актів перевірок, якими охоплювалися ті самі періоди.

Протокольною ухвалою суду від 22 березня 2020 року витребувано докази від відповідача та встановлено строк для їх надання до суду, оголошено перерву у судовому засіданні до 10:00 03 квітня 2019 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року клопотання представника позивача про призначення судової економічної експертизи задоволено частково. Призначено у справі №816/1191/16 за адміністративним позовом Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень судову економічну експертизу. Провадження у справі №816/1191/16 зупинено до одержання судом результатів експертизи.

26 серпня 2020 року до суду надійшов висновок експертів за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи №16759/16859/16860, складений 14 серпня 2020 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року поновлено провадження у справі №816/1191/16, призначено підготовче судове засідання на 09:00 18 вересня 2020 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року клопотання представника Головного управління ДПС у Полтавській області про заміну відповідача у справі №816/1191/16 задоволено. Допущено заміну відповідача Головного управління ДФС у Полтавській області його правонаступником Головним управлінням ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код 43142831, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014) (далі по тексту - відповідач; ГУ ДПС у Полтавській області).

Протокольними ухвалами суду від 18 вересня 2020 року витребувано від відповідача докази та встановлено строк для їх надання до суду, задоволено клопотання представника відповідача про оголошення перерви та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 14:00 02 жовтня 2020 року.

Протокольною ухвалою суду від 02 жовтня 2020 року задоволено клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання та підготовче засідання відкладено до 11:30 13 жовтня 2020 року.

13 жовтня 2020 року до суду за підписом директора Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса О. Клюєва надійшов лист від 07 жовтня 2020 року №1272/14-15/20, яким повідомлено, що на першій сторінці цього висновку виявлено друкарську помилку в номері висновку, а саме замість номеру 16623/16790-16791 надруковано номер 16759/16859/16860, у зв`язку з чим просять повернути висновок для усунення помилки /том 10 а.с. 1/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року повернуто висновок експертів за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи №16759/16859/16860, складений 14 серпня 2020 року, по адміністративній справі №816/1191/16 для доопрацювання експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Протокольною ухвалою суду від 13 жовтня 2020 року на підставі п. 3 ч. 2 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України підготовче засідання відкладено до 15:00 03 листопада 2020 року.

03 листопада 2020 року до суду надійшов висновок експертів №16623/16790-16791 за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи за матеріалами адміністративної справи №816/1191/16, складений 14 серпня 2020 року /том 10 а.с. 47-63/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року закінчено підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

Позивач Спільне підприємство "Полтавська газонафтова компанія" (ідентифікаційний код 20041662) зареєстроване як юридична особа 14.10.1994, станом на 15.04.2016 позивач перебував на обліку в МГУ ДФС - Центральний офіс з ОВП (код 2810) /том 1 а.с. 44/.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави Блажко І.О. від 25.03.2016 у справі № 554/754/16-к надано дозвіл на призначення позапланової документальної перевірки з питань дотримання Спільним підприємством «Полтавська газонафтова компанія» () податкового законодавства щодо правильності нарахування та сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (нафти, природного газу та газового конденсату) за період з 01 червня 2014 року по 29 лютого 2016 року. Проведення позапланової перевірки доручено співробітникам ГУ ДФС у Полтавській області протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів /том 1 а.с. 39-41/.

Наказом ГУ ДФС у Полтавській області від 06.04.2016 №347 «Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" ()» у зв`язку з отриманням ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25.03.2016 та керуючись п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.11 п. 78.1, п. 78.2 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 ПК України та розділом ІІ п. 3 Прикінцевих положень закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 №71-VІІІ, вирішено провести позапланову виїзну документальну перевірку Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" () по питанню дотримання податкового законодавства щодо правильності нарахування та сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (нафти, природного газу та газового конденсату) за період з 01.06.2014 по 29.02.2016, тривалістю 5 робочих днів з 07.04.2016 (п. 1 наказу) /том 1 а.с. 157/.

У термін з 07.04.2016 по 13.04.2016 на підставі наказу ГУ ДФС у Полтавській області від 06.04.2016 №347 та направлень від 06.04.2016 №528, №529 /том 1 а.с.158/ та у зв`язку з отриманням ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави Блажко І.О. від 25.03.2016 у справі №554/754/16-к посадовими особами ГУ ДФС у Полтавській області проведено позапланову виїзну перевірку Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" () з питань дотримання податкового законодавства щодо правильності нарахування та сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (нафти, природного газу та газового конденсату) за період з 01.06.2014 по 29.02.2016, за результатами якої складено акт від 20.04.2016 №137/16-31-14-04-09/20041662 /том 1 а.с. 42-88/.

В акті перевірки від 20.04.2016 №137/16-31-14-04-09/20041662 зазначено про порушення Спільним підприємством "Полтавська газонафтова компанія" п. 57.1 ст. 57, п. 126.1 ст.126, п. 257.4 п.257.5 ст. 257 Податкового кодексу України, а саме: підприємством несвоєчасно сплачено авансові внески по рентній платі за користування надрами для видобування газу та узгоджені податкові (грошові) зобов`язання по рентній платі за користування надрами для видобування газу:

- по рентній платі за користування надрами для видобування природного газу (код бюджетної класифікації 13030800) при затримці до 30 календарних днів на суму - 123777760,96 грн.;

- по рентній платі за користування надрами для видобування природного газу (код бюджетної класифікації 13030800) при затримці більше 30 календарних днів на суму - 105811965,70 грн. /том 1 а.с. 88/.

Не погодившись з висновками акту перевірки Спільне підприємство "Полтавська газонафтова компанія" подало заперечення на акт від 20.04.2016 №137/16-31-14-04-09/20041662 /том 1 а.с. 89-92/, за результатами розгляду яких листом ГУ ДФС у Полтавській області від 05.05.2016 №1856/10/16-31-14-04-28 платника податків повідомлено про те, що постійною комісією ГУ ДФС у Полтавській області по розгляду заперечень платників прийнято рішення залишити без змін висновки вказаного акту перевірки /том 1 а.с. 93-94/.

11.05.2016 на підставі акту перевірки від 20.04.2016 №137/16-31-14-04-09/20041662 ГУ ДФС у Полтавській області винесено:

- податкове повідомлення-рішення №, яким Спільне підприємство "Полтавська газонафтова компанія" за затримку до 30 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 56152467 грн. 4 коп. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 5615246 грн. 74 коп. за платежем "Рентна плата за користування надрами для видобування природного газу" /том 1 а.с. 34/;

- податкове повідомлення-рішення №, яким Спільне підприємство "Полтавська газонафтова компанія" за затримку більше 30 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 80876156 грн. 8 коп. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 16175231 грн. 36 коп. за платежем "Рентна плата за користування надрами для видобування природного газу" /том 1 а.с. 35/;

- податкове повідомлення-рішення №, яким Спільне підприємство "Полтавська газонафтова компанія" за затримку більше 30 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 24935808 грн. 9 коп. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 4987161 грн. 78 коп. за платежем "Рентна плата за користування надрами для видобування природного газу" /том 1 а.с. 36/;

- податкове повідомлення-рішення №, яким Спільне підприємство "Полтавська газонафтова компанія" за затримку до 30 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 67625293 грн. 70 коп. зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 6762529 грн. 37 коп. за платежем "Рентна плата за користування надрами для видобування природного газу" /том 1 а.с. 37/.

Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДФС у Полтавській області від 11.05.2016 №, №, №, №, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням ГУ ДФС у Полтавській області від 11.05.2016 №, №, №, №, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі - ПК України).

Згідно з п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Пунктом 78.4 ст. 78 ПК України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до п. 78.5 ст. 78 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Підпунктом 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

За приписами статті 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 223 Кримінального процесуального кодексу України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Таким чином, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог Податкового кодексу України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

Платник податків може скористатись правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки у випадках передбачених пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України.

Разом з тим, недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки є правом, а не обов`язком платника податків, а тому реалізація права на судовий захист своїх прав та інтересів не може перебувати у залежності від використання особою своїх прав на їх позасудовий захист.

Отже, незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Підстави, за наявності яких здійснюється документальна позапланова перевірка, встановленні пунктом 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, однією з яких є отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки винесену ними відповідно до Закону, про що зазначено підпунктом 78.1.11 цієї статті.

Проведення перевірки в межах кримінальної справи на виконання ухвали, зокрема слідчого судді, є самостійною підставою її проведення, результати якої є доказом в кримінальному провадженні.

Підставою для прийняття контролюючим органом наказу про проведення документальної позапланової перевірки у відповідності до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України є отримання контролюючим органом рішення слідчого судді саме про призначення перевірки, а не про надання дозволу на проведення перевірки чи надання дозволу на призначення перевірки.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позапланову виїзну перевірку Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" () з питань дотримання податкового законодавства щодо правильності нарахування та сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (нафти, природного газу та газового конденсату) за період з 01.06.2014 по 29.02.2016, оформлену актом від 20.04.2016 №137/16-31-14-04-09/20041662, проведено на підставі пп. 78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, у зв`язку з надходженням ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 25.03.2016, якою надано дозвіл на призначення позапланової документальної перевірки.

Таким чином, приймаючи наказ про призначення перевірки позивача на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу про призначення позапланової перевірки, контролюючий орган діяв всупереч вимог підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, оскільки підставою для прийняття контролюючим органом наказу про проведення документальної позапланової перевірки у відповідності до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України є отримання контролюючим органом рішення слідчого судді саме про призначення перевірки.

Посилання контролюючого органу на те, що підпункт 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України містить імперативний припис щодо обов`язку контролюючого органу призначити перевірку у разі отримання рішення суду про призначення перевірки, і не передбачає обов`язку контролюючого органу досліджувати підстави призначення слідчим суддею відповідної перевірки, не заслуговують на увагу з огляду на те, що контролюючі органи та їх посадові особи при виконанні владних повноважень, у тому числі прийнятті наказів про проведення позапланової перевірки, зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України, та не допускати згідно зі статтею 21 Податкового кодексу України порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, а отже прийняття наказу на призначення перевірки на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України можливе лише на підставі ухвали слідчого судді про призначення перевірки.

Щодо посилань контролюючого органу на те, що уповноваженій особі позивача було вручено наказ та направлення на перевірку і фахівців контролюючого органу було допущено до проведення перевірки, що фактично нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених при призначенні перевірки то, як вже зазначалось вище, незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатися на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, суд виходить з того, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо наявності підстави для призначення та проведення документальної позапланової перевірки, призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої, акт перевірки, отриманий в результаті такої перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками такої перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не можуть вважатись правомірними та підлягають скасуванню.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 04.09.2020 у справі №826/20081/16, які підлягають обов`язковому врахуванню судом першої інстанції в силу вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності).

Відповідно до пункту 2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 20.08.2015 № 727 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 р. за № 1300/27745 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, акт перевірки є виключно носієм доказової інформації про виявлені податковим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, обов`язковим документом, на підставі якого контролюючим органом може бути прийняте податкове повідомлення-рішення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №817/568/16.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Вказана вище позиція суду також відповідає доктрині під умовною назвою "плоди отруйного дерева", сформульованій Європейським судом з прав людини у справах "Гефген проти Німеччини", "Нечипорук і Йонкало проти України", "Яременко проти України", відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили. Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до "плодів отруєного дерева" є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом.

Статтею 74 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оскільки контролюючий орган, призначивши та провівши перевірку, за результатом якої склав акт від 20.04.2016 №137/16-31-14-04-09/20041662, порушив вимоги п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту, акт перевірки від 20.04.2016 №137/16-31-14-04-09/20041662 у розумінні статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України є недопустимим доказом на підтвердження наявності складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття оспарюваних податкових повідомлень-рішень.

Вказаний висновок суду щодо застосування норм права узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у постанові від 09.10.2018 у справі №810/403/17.

В акті перевірки від 20.04.2016 №137/16-31-14-04-09/20041662 зазначено про порушення Спільним підприємством "Полтавська газонафтова компанія" п. 57.1 ст. 57, п. 126.1 ст.126, п. 257.4 п.257.5 ст. 257 Податкового кодексу України, а саме: підприємством несвоєчасно сплачено авансові внески по рентній платі за користування надрами для видобування газу та узгоджені податкові (грошові) зобов`язання по рентній платі за користування надрами для видобування газу:

- по рентній платі за користування надрами для видобування природного газу (код бюджетної класифікації 13030800) при затримці до 30 календарних днів на суму - 123777760,96 грн.;

- по рентній платі за користування надрами для видобування природного газу (код бюджетної класифікації 13030800) при затримці більше 30 календарних днів на суму - 105811965,70 грн. /том 1 а.с. 88/.

Вищенаведені висновки обґрунтовані в акті перевірки від 20.04.2016 №137/16-31-14-04-09/20041662 наступним:

« 30.08.2015 нараховано авансовий внесок по рентній платі за користування надрами для видобування газу в сумі 33108177,85 грн. Переплатою зараховано 12121326,13 грн. Решта боргу 20986851,72 грн.: частково погашено 28.09.2015 на суму 16855000,00 грн. (платіжне доручення №5889 від 28.09.2015), тобто із затримкою сплати на 29 днів; залишок боргу погашено 28.10.2015 за рахунок самостійно сплачених коштів в сумі 4131851,72 грн. (платіжне доручення №6473 від 28.10.2015), тобто із затримкою на 59 днів.

30.09.2015 нараховано авансовий внесок по рентній платі за користування надрами для видобування газу в сумі 33108177,85 грн. Частково борг погашено 28.10.2015 в сумі 12304220,73 грн. (платіжне доручення №6473 від 28.10.2015), тобто із затримкою сплати 28 днів. Частково борг погашено 06.11.2015 на суму 2530000,00 грн. (платіжне доручення № 6897 від 06.11.2015), тобто із затримкою на 37 днів. Частково борг погашено 19.11.2015 за рахунок нарахувань податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування газу відповідно до Розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2015 року (вх. № від 06.11.2015) на суму 388124,01 грн., тобто із затримкою сплати на 50 днів. Залишок боргу погашено 24.11.2015 24.11.2915 у зв`язку з поданням уточнюючих розрахунків плати за користування надрами для видобування корисних копалин за період І-ІІІ квартали 2015 року (ВХ. №, №, № , № , №, №, №, №, №, №, №, № від 24.11.2015) в сумі 17885833,11 грн., тобто із затримкою сплати на 55 днів.

30.10.2015 нараховано авансовий внесок по рентній платі за користування надрами для видобування газу в сумі 33108177,85 грн. Фактично борг погашено 24.11.2015 у зв`язку з поданням уточнюючих розрахунків з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за період І-ІІІ квартали 2015 року (вх. №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, № від 24.11.2015), тобто із затримкою сплати на 25 днів.

19.11.2015 граничний термін сплати податкових зобов`язань по рентній платі за користування надрами для видобування газу за ІІІ квартал 2015 року. Відповідно до п. 257.5 статті 257 Податкового кодексу України нарахування податкових зобов`язань по рентній платі за користування надрами для видобування газу згідно податкових розрахунків з плати за користування надрами (вх. №, №, № від 06.11.2015) становили 5357895,23 грн. Фактично борг погашено 24.11.2015 у зв`язку з поданням уточнюючих розрахунків з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за період І-ІІІ квартали 2015 року (вх. №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, № від 24.11.2015), тобто із затримкою сплати на 5 днів.» /том 1 а.с. 79-80/.

«СП "Полтавська газонафтова компанія" подано до Машівського відділення Карлівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області податковий розрахунок з плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення за 2 квартал 2015 року, який зареєстровано в Машіському відділення Карлівської ОДПІ 10.08.2015 вх. №.

Відповідно до податкового розрахунку вх. № в частині нарахованої суми плати за користування надрами для видобування природного газу узгоджене податкове зобов`язання становить 96779236,37 грн., 19.08.2015 в ІКП нараховано 33352084,91 грн. (за вирахуванням авансових внесків в сумі 63427151,46 грн.), переплатою погашено 6347697,07 грн., заборгованість в сумі 27004387,84 грн. Заборгованість погашалася: платіжним дорученням від 28.08.2015 №5289 в сумі 9327855,10 грн. (призначення платежу: *,101;20041662;аванс. Рентна плата за користування надрами для видобутку газу за ІІІ квартал 2015 р.;;;Без ПДВ); кількість днів затримки сплати - 9; платіжним дорученням від 28.09.2015 №5892 в сумі 17676532,70 грн. (призначення платежу:*;101;20041662;аванс. Рентна плата за користування надрами для видобутку газу за ІІІ квартал 2015 р.;;;Без ПДВ); кількість днів затримки сплати - 40.

Розмір авансових внесків визначених у п. 257.4 ст. 257 Податкового кодексу України по податковому розрахунку від 10.08.2015 вх. № за ІІ квартал 2015 року по рентній платі за користування надрами для видобутку газу становить 32259745,46 грн. Строк сплати авансових внесків по рентній платі за користування надрами для видобування корисних копалин відповідно податкового розрахунку від 10.08.2015 вх. № за ІІ квартал 2015 року 30.08.2015, 30.09.2015, 30.10.2015.

30.08.2015 нараховано авансових внесків по рентній платі за користування надрами для видобування газу в сумі 32259745,46 грн., яка погашена частково: платіжним дорученням від 28.09.2015 №5892 в сумі 1319866,70 грн., (призначення платежу:*;101;20041662;аванс. Рентна плата за користування надрами для видобутку газу за ІІ квартал 2015 р.;;;Без ПДВ») із затримкою сплати на 29 днів; платіжним дорученням від 22.10.2015 №6407 в сумі 9098468,60 грн., (призначення платежу:*;101;20041662;аванс. рентна плата за користування надрами для видобутку газу за ІІІ квартал 2015 р.;;;Без ПДВ); із затримкою сплати на 53 дні; платіжним дорученням від 22.10.2015 №6407 в сумі 2092338,65 грн., (призначення платежу:*;101;20041662;аванс. Рентна плата за користування надрами для видобутку газу за ІІІ квартал 2015 р.;;;Без ПДВ») із затримкою сплати на 53 дні; платіжним дорученням від 22.10.2015 №6407 в сумі 7658669,55 грн., (призначення платежу:*;101;20041662;аванс. рентна плата за користування надрами для видобутку газу за ІІІ квартал 2015 р.;;;Без ПДВ») із затримкою сплати на 53 дні; платіжним дорученням від 22.10.2015 №6407 в сумі 220523,15 грн., (призначення платежу:*;101;20041662;аванс. Рентна плата за користування надрами для видобутку газу за ІІІ квартал 2015 р.;;;Без ПДВ») із затримкою сплати на 53 дні; платіжним дорученням від 06.11.2015 №6899 в сумі 5704573,80 грн., (призначення платежу:*;101;20041662;аванс. рентна плата за користування надрами для видобутку газу за листопад 2015 р.;;;Без ПДВ») із затримкою сплати на 68 днів; платіжним дорученням від 06.11.2015 №6899 в сумі 2295426,20 грн., (призначення платежу:*;101;20041662;аванс. рентна плата за користування надрами для видобутку газу за листопад 2015 р.;;;Без ПДВ») із затримкою сплати на 68 днів.

Решта суми боргу 3869878,75 грн. погашена 19.11.2015 від`ємним податковим зобов`язанням відповідно до поданого податкового розрахунку за ІІІ квартал 2015 року, зареєстрованого 06.11.2015 вх. № в частині нарахованої суми плати за користування надрами для видобування природного газу із затримкою сплати на 81 день.

30.09.2015 нараховано авансових внесків по рентній платі за користування надрами для видобування газу в сумі 322597445,46 грн., яка погашена 19.11.2015 від`ємним податковим зобов`язанням відповідно до поданого податкового розрахунку за ІІІ квартал 2015 року, зареєстрованого 06.11.2015 вх. № в сумі 3522374,65 грн. із затримкою сплати на 50 днів.

Решту боргу погашено 20.11.2015 від`ємним податковим зобов`язанням відповідно до поданих уточнюючих розрахунків з плати за користування надрами для видобування корисних копалин в частині нарахованої суми плати за користування надрами для видобування природного газу за період І-ІІІ квартали 2015 року (вх. №, №, № від 20.11.2015) в сумі 28737370,75 грн. із затримкою сплати на 50 днів.

30.10.2015 нараховано авансових внесків по рентній платі за користування надрами для видобування газу в сумі 322597445,46 грн., яка погашена 20.11.2015 від`ємним податковим зобов`язанням відповідно до поданих уточнюючих розрахунків з плати за користування надрами для видобування корисних копалин в частині нарахованої суми плати за користування надрами для видобування природного газу за період І-ІІІ квартали 2015 року (вх. №, №, № від 20.11.2015) в сумі 32259745,46 грн. із затримкою сплати на 20 днів.

Відповідно до поданого розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за ІІІ квартал 2015 року від 06.11.2015 № в ІКП 19.02.2016 нараховано авансових внесків по рентній платі за користування надрами для видобування природного газу в сумі 29558078,92 грн., які частково погашені платіжним від 25.02.2016 №1105 в сумі 13245000,00 грн. (призначення платежу:*;101;20041662;аванс. рентна плата за користування надрами для видобутку газу за січень 2016 р.;;;Без ПДВ») із затримкою сплати на 6 днів.» /том 1 а.с. 86-87/.

Оцінюючи вказані вище доводи контролюючого органу, суд виходить з наступного.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 9.1.9 п. 9.1 ст. 9 Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 04.07.2014 р. № 1588-VII) до загальнодержавних податків і зборів належала плата за користування надрами.

Відповідно до ст. 262 Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 04.07.2014 р. № 1588-VII) плата за користування надрами - загальнодержавний платіж, який справляється у вигляді: плати за користування надрами для видобування корисних копалин; плати за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин.

Згідно з пп. 263.9.1 п. 263.9 ст. 263 Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 04.07.2014 р. № 1588-VII) ставка плати за користування надрами для видобування корисних копалин щодо газу природного (будь-якого походження) з покладів, які повністю або частково залягають на глибині до 5000 метрів складала 28 відсотків від вартості товарної продукції гірничого підприємства.

Відповідно до пп. 21 п. 1 розділу І Закону України від 31.07.2014 р. № 1621-VII розділ XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено підрозділом 9-1 такого змісту: "тимчасово, до 1 січня 2015 року, встановлюються такі особливості застосування деяких норм розділу XI "Плата за користування надрами" цього Кодексу. 1.1. Ставки плати за користування надрами для видобування нафти, конденсату, газу природного, залізної руди, визначені підпунктом 263.9.1 пункту 263.9 статті 263 цього Кодексу, встановлюються на період, визначений абзацом першим цього пункту, у відсотках від вартості товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у таких розмірах: газу природний (будь-якого походження) з покладів, які повністю або частково залягають на глибині до 5000 метрів - 55,00 від вартості товарної продукції гірничого підприємства".

Таким чином, Законом України № 1621-VII було змінено розмір ставок плати за користування надрами для видобування корисних копалин щодо газу природного (будь-якого походження) з покладів, які повністю або частково залягають на глибині до 5000 метрів з 28,00 відсотків до 55,00 відсотків на період з 03.08.2014 р. до 01.01.2015 р.

Законом України від 28.12.2014 р. № 71-VIIІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" внесено зміни до Податкового кодексу України.

Так, з урахуванням змін, внесених Законом України від 28.12.2014 р. № 71-VIIІ, пп. 9.1.6 п. 9.1 ст. 9 Податкового кодексу України визначає, що до загальнодержавних податків належить рентна плата.

Рентна плата - загальнодержавний податок, який справляється за користування надрами для видобування корисних копалин; за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; за користування радіочастотним ресурсом України; за спеціальне використання води; за спеціальне використання лісових ресурсів; за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України (підпункт 14.1.217 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 251 Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 28.12.2014 р. № 71-VIIІ) рентна плата складається з: 251.1.1. рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин; 251.1.2. рентної плати за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; 251.1.3. рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України; 251.1.4. рентної плати за спеціальне використання води; 251.1.5. рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів; 251.1.6. рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України.

Згідно із п. 252.20 ст. 252 Податкового кодексу України (в редакції Закону України від 28.12.2014 р. № 71-VIIІ) ставка рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин установлюються у відсотках від вартості товарної продукції гірничого підприємства - видобутої корисної копалини (мінеральної сировини) у розмірах: газ природний (будь-якого походження) з покладів, які повністю або частково залягають на глибині до 5000 метрів, 55,00 відсотків від вартості товарної продукції гірничого підприємства.

До набрання чинності Законом України № 71-VIIІ ставки плати за користування надрами для видобування корисних копалин встановлювалися пп. 263.9.1 п. 263.9 ст. 263 Податкового кодексу України.

Законом України № 71-VIIІ внесено зміни до ст. 9 Податкового кодексу України, в якій закріплюється перелік загальнодержавних податків та зборів, шляхом виключення із переліку плати за користування надрами для видобування корисних копалин; плати за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; збору за користування радіочастотним ресурсом України; збору за спеціальне використання води; збору за спеціальне використання лісових ресурсів; рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України, а також у ст. 251 Податкового кодексу України визначено відповідний склад рентної плати.

Контролюючий орган, застосовуючи до позивача штраф за порушення правил сплати (перерахування) податків, а саме за затримку сплати авансових внесків по рентній платі за користування надрами для видобування газу та грошових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу, вважає та враховує, що ставка плати податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу, зокрема, за І, ІІ, ІІІ, ІV квартали 2015 року становить 55,00 відсотків, а не 28,00 відсотків.

Проте суд зазначає, що статтею 4 Податкового кодексу України визначено основні засади податкового законодавства України. Фактично йдеться про принципи, на яких ґрунтується у тому числі податкове законодавство. Цілий ряд принципів податкового законодавства є похідними конституційного принципу встановлення податків і зборів виключно законами (п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України).

Одним із таких принципів є принцип стабільності. Він передбачає, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також не можуть змінюватися протягом бюджетного року (пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України).

Відтермінування моменту набрання чинності закону, що вносить зміни до елементів податків та зборів слід розуміти як гарантію, що надається державою платнику податків для цілей податкового планування і передбачуваності податкового законодавства. Також, затримка моменту набрання чинності закону, що вносить зміни до елементів податків та зборів, виступає гарантією належного виконання платниками податкового обов`язку. Стабільність елементів податків та зборів забезпечує стале джерело доходів бюджетів різних рівнів.

Принцип стабільності податкового законодавства передбачає обов`язкове дотримання двох заборон: заборона внесення змін до будь-яких елементів податків та зборів пізніше, ніж за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки; заборона зміни податків та зборів, їх ставок, а також податкових пільг протягом бюджетного року.

Згідно із ст. 7 Податкового кодексу України до елементів податків і зборів відноситься, зокрема, ставка податку та збору.

Відповідно до ст. 6 Податкового кодексу України збором (платою, внеском) є обов`язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій. Законодавцем поставлений знак рівності між "збором", "платою" та "внеском".

Частиною 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України встановлено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду.

Аналіз вищезазначеної статті вказує, що під "бюджетним роком" слід розуміти бюджетний період, встановлений для бюджетів, що складають бюджетну систему України.

Таким чином, заборону зміни податків та зборів, їх ставок, а також податкових пільг протягом бюджетного року слід розуміти як заборону зміни податків та зборів, їх ставок, а також податкових пільг протягом поточного бюджетного періоду.

Закон України № 1621-VII прийнято 31.07.2014 р., тобто за 5 місяців до початку нового бюджетного періоду, а набрав він чинності 03.08.2014 р. - протягом 2014 бюджетного року. У свою чергу Закон України № 71-VIIІ було прийнято 28.12.2014 р., тобто за 3 дні до початку нового бюджетного періоду (набрання чинності 01.01.2015 р.).

Закон України № 71-VIIІ надав постійного характеру ставкам рентної плати, вперше запровадженим Законом України № 1621-VII на період до 01.01.2015 р..

Враховуючи вищевикладене, зміни до ставок податку (збору), які були внесені Законами України № 1621-VII та № 71-VIIІ у 2014 році менш ніж за шість місяців до початку нового бюджетного періоду (01.01.2015 р.), можуть застосовуватись у відповідності до принципу стабільності оподаткування лише з 2016 року. У такому разі буде виконано умову пп. 4.1.9 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України, відповідно до якого зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки.

В іншому випадку, таке застосування не відповідало б положенням ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права викладений у постановах Верховного Суду від 20.03.2018 р. по справі № 804/1473/17, від 07.03.2018 р. по справі № 806/622/16 та від 24.09.2019 р. у справі № 820/1198/16.

Поряд з цим, суд зазначає, що п. 7.3. ст. 7 Податкового кодексу України визначено, що будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Відповідно до пп. 4.1.9. п. 4.1. ст. 4 Податкового кодексу України податкове законодавство ґрунтується, зокрема на принципі стабільності - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року. Зазначений принцип визнано законодавцем однією з основних засад податкового законодавства. Закріплений у нормах права, а саме - у положеннях Податкового кодексу України, процитований принцип є елементом правового регулювання. Зазначений принцип не лише окреслює правила нормотворення у сфері оподаткування, він визначає обсяг прав та обов`язків учасників правовідносин у такій сфері. Будь-який платник податків в Україні, опираючись на принцип стабільності, має право на незмінність режиму оподаткування, елементів податків, які ним сплачуються, протягом бюджетного року, як результат - на визначеність умов здійснення ним тієї чи іншої оподатковуваної діяльності чи діяльності, пов`язаної з виникненням об`єкта оподаткування. У випадку ж зміни елементів податків протягом такого року законодавцем, такий платник має право та обов`язок з урахуванням способу та змісту здійснених змін, враховуючи наявний у платника обов`язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України та законами з питань митної справи, виконувати свої зобов`язання відповідно до закону із тими межами свободи, які допускаються.

У пп. 4.1.4. п. 4.1. ст. 4 Податкового кодексу України закріплено принцип презумпції правомірності рішень платника податку, відповідно до якого в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відповідно до п. 56.21. ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

В той же час, ні Закон України № 1621-VII, ні Закон України № 71-VIIІ, не є законами, якими вносились зміни виключно до Податкового кодексу України, як про це йдеться у п. 7.3. ст. 7 Податкового кодексу України.

З огляду на вказане, положення Закону № 71-VIIІ (положення Податкового кодексу України в редакції Закону № 71-VIIІ) у їх взаємозв`язку із змістом процитованих вище положень Податкового кодексу України, зокрема положень пп. пп. 4.1.4., 4.1.9. п. 4.1. ст. 4, ст. ст. 1, 7, 26, пп. 263.9.1. п. 263.9. ст. 263 Податкового кодексу України припускали неоднозначне трактування прав та обов`язків платника плати за користування надрами, яким був і позивач.

Доводи позивача про існування у нього відповідно до пп. 4.1.9. п. 4.1. ст. 4 Податкового кодексу України в умовах набуття чинності Законом № 71-VIIІ, права на незмінюваність ставок податків протягом бюджетного року, як одночасно і обов`язку здійснювати декларування та сплату податків відповідно до правила, за яким податки та збори, їх елементи протягом бюджетного року не змінюються, нормативно підтверджується.

Вищезазначене вказує на те, що сплачуючи податкові зобов`язання з плати за користування надрами із застосуванням нижчих ставок оподаткування, які діяли протягом бюджетного року та до прийняття Закону № 71-VIIІ (в порушення 4.1.9. п. 4.1. ст. 4 та п. 7.3. ст. 7 Податкового кодексу України), позивач діяв на підставі закону, а саме положень пп. 4.1.9. п. 4.1. ст. 4, пп. 263.9.1. п. 263.9. ст. 263 Податкового кодексу України.

Суд також враховує, що згідно статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України" (заяви №23759/03 та №37943/06) зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 26 червня 2014 року у справі "Суханов та Ільченко проти України" (заяви №68385/10 та №71378/10) наголосив, що перша і найбільш важлива вимога статті 1 Першого Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання органів влади у право мирно володіти своїм майном має бути законним і переслідувати законну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання має бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, має бути досягнуто "справедливого співвідношення" між інтересами суспільства і вимогами щодо захисту прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" "Москаль проти Польщі").

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Беєлер проти Італії").

У справі "Новік проти України" (18 грудня 2008 року) Суд зробив висновок, що "надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога "якості закону" у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля".

Суд також враховує, що питання правомірності декларування СП "Полтавська газонафтова компанія" за відповідні податкові періоди 2015 року даних у Податкових розрахунках з плати за користування надрами для видобування корисних копалин були предметом дослідження камеральних перевірок, проведених контролюючим органом у 2015 - 2016 роках, за результатами яких складено акти:

1) №155/1501/20041662 від 11.12.2015 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковому розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" () за І квартал 2015 року (вх. № від 24.11.2015) /том 3 а.с. 65-68/;

2) №156/1501/20041662 від 11.12.2015 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковому розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" () за І квартал 2015 року (вх. № від 24.11.2015) /том 3 а.с. 78-81/;

3) №157/1501/20041662 від 11.12.2015 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковому розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" () за І квартал 2015 року (вх. № від 24.11.2015) /том 3 а.с. 91-94/;

4) №158/1501/20041662 від 11.12.2015 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковому розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" () за І квартал 2015 року (вх. № від 24.11.2015) /том 3 зворот а.с. 103-а.с. 105/;

5) №159/1501/20041662 від 11.12.2015 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковому розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" () за ІІ квартал 2015 року (вх. № від 24.11.2015) /том 3 а.с. 115-118/;

6) №160/1501/20041662 від 11.12.2015 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковому розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" () за ІІ квартал 2015 року (вх. № від 24.11.2015) /том 3 а.с. 128-131/;

7) №161/1501/20041662 від 11.12.2015 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковому розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" () за ІІ квартал 2015 року (вх. № від 24.11.2015) /том 3 а.с. 141-144/;

8) №162/1501/20041662 від 11.12.2015 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковому розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" () за ІІ квартал 2015 року (вх. № від 24.11.2015) /том 3 зворот а.с. 153- а.с.155/;

9) №163/1501/20041662 від 11.12.2015 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковому розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" () за ІІ квартал 2015 року (вх. № від 24.11.2015) /том 3 зворот а.с. 164- а.с. 166/;

10) №164/1501/20041662 від 11.12.2015 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковому розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" () за ІІІ квартал 2015 року (вх. № від 24.11.2015) /том 3 а.с. 176-179/;

11) №165/1501/20041662 від 11.12.2015 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковому розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" () за ІІІ квартал 2015 року (вх. № від 24.11.2015) /том 3 а.с. 189-192/;

12) №166/1501/20041662 від 11.12.2015 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковому розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" () за ІІІ квартал 2015 року (вх. № від 24.11.2015) /том 3 а.с. 202-205/;

13) №3/1501/20041662 від 02.03.2016 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковому розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" () за ІV квартал 2015 року (вх. № від 08.02.2016 ) /том 3 зворот а.с. 214- а.с.216/;

14) №4/1501/20041662 від 02.03.2016 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковому розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" () за ІV квартал 2015 року (вх. № від 08.02.2016 ) /том 3 зворот а.с. 225- а.с.227/;

15) №5/1501/20041662 від 02.03.2016 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковому розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" () за ІV квартал 2015 року (вх. № від 08.02.2016 ) /том 3 зворот а.с.236 - а.с.238/;

16) №6/1501/20041662 від 02.03.2016 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковому розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" () за ІV квартал 2015 року (вх. № від 08.02.2016 ) /том 3 а.с.247 - 248/;

17) №000042/16-19/20041662 від 09.03.2016 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих в Податковій декларації з рентної плати Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" (податковий номер 20041662) за ІV квартал 2015 року (вх. № від 08.02.2016 ) /том 3 зворот а.с.257 - а.с.260/;

18) №000294/16-19/20041662 від 16.12.2015 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих в Податковому розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" (податковий номер 20041662) за І квартал 2015 року (вх. № від 20.11.2015) /том 3 зворот а.с.269 - а.с.273/;

19) №000295/16-19/20041662 від 16.12.2015 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих в Податковому розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" (податковий номер 20041662) за ІІ квартал 2015 року (вх. № від 20.11.2015) /том 3 а.с.282 - 286/;

20) №000296/16-19/20041662 від 16.12.2015 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих в Податковому розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" (податковий номер 20041662) за ІІІ квартал 2015 року (вх. № від 20.11.2015) /том 3 а.с.296-300/.

На підставі вказаних актів камеральних перевірок контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення, які стали предметом оскарження в адміністративних судах.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 у справі №816/687/16, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2020, позов Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" (, юридична адреса: вул. Фрунзе, 153, м. Полтава, 36002) до Головного управління ДПС у Полтавській області (, юридична адреса: вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Полтавської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 30 грудня 2015 року № , № , № , № /том 10 а.с. 86-98/.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 у справі №816/688/16, яке набрало законної сили 22.07.2019, адміністративний позов Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" (вул.Європейська 124 А кв. 77 м.Полтава ) до Полтавської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (вул.Маршала Бірюзова, 47 м.Полтава ЄДРПОУ, Головного управління ДФС у Полтавській області (вул.Європейська, 4 м.Полтава ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено повністю. Податкові повідомлення-рішення Полтавської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області № від 30 грудня 2015 року, № від 30 грудня 2015 року, № від 30 грудня 2015 року - визнано протиправними та скасовано /том 10 а.с. 99-112/.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 у справі №816/844/16, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2020, позов Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" (вул. Європейська, 153, м. Полтава, 36002, ідентифікаційний код 20041662) до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 39461639) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Карлівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області № від 30 березня 2016 року /том 10 а.с. 113-124/.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 у справі №816/846/16, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2020, позов Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" (вул. Європейська, 153, м. Полтава, 36002, ідентифікаційний код 20041662) до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 39461639) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Полтавської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області №, №, № та № від 29 березня 2016 року. /том 10 а.с. 125-134/.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.12.2018 у справі №816/845/16, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2019, адміністративний позов Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" (вул. Європейська, 153, м. Полтава, 36002; ), до Полтавської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Маршала Бірюзова, 47, м. Полтава, 36007; ) про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення - рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Полтавської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 29.12.2015 року № /том 9 а.с. 130-139. том 10 а.с. 135-139/.

За приписами ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказаними вище судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено, що розмір податкового зобов`язання Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за І квартал 2015 року, за ІI квартал 2015 року, за ІV квартал 2015 року повинен визначатися з урахуванням ставки плати 28 відсотків, а не 55 відсотків.

Крім того, пунктом 57.1 ст. 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 257.4, 257.5 ст. 257 ПК України (у редакції чинній станом на 01.01.2015) у податковому (звітному) періоді платники рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин та уповноважена особа, які здійснюють видобування нафти, конденсату, газу природного, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, платники рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та платники рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України сплачують авансові внески з рентної плати у податковому (звітному) періоді до 30 числа кожного місяця (у лютому - до 28 або 29 числа). Розмір таких авансових внесків складається з однієї третини суми податкових зобов`язань з рентної плати, визначеної у податковій декларації за попередній податковий (звітний) період.

Сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації з урахуванням фактично сплачених авансових внесків.

Статтею 111 ПК України визначені види відповідальності за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. За порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна. Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Податковим правопорушенням відповідно до статті 126 ПК України є вчинення дії (платником податку) щодо фактичної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, але з затримкою (несвоєчасно).

За визначенням, наведеним у п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Таким чином, відповідальність платника податків на підставі статті 126 ПК України наступає за затримку сплати узгодженої суми коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 46.5 ст. 46 ПК України встановлено, що форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Проте, форма Податкової декларації з рентної плати була затверджена лише наказом Міністерства фінансів України від 17.08.2015 № 719 «Про затвердження форми Податкової декларації з рентної плати», що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03 вересня 2015 р. за №1051/27496 та який набрав чинності 29.09.2015.

Листом ДФС України від 12.10.2015 №37619/7/99-99-15-04-01-17 роз`яснено, що за новою формою, затвердженою наказом № 719, Податкова декларація з Плати буде подаватися за ІV квартал ц.р. та наступні податкові періоди.

Отже, за І, ІІ, ІІІ квартали 2015 року позивачем взагалі не подавалася Податкова декларація з рентної плати, оскільки форма такої декларації до 29.09.2015 була відсутня.

За приписами п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відтак, Податкова декларація з рентної плати вперше мала подаватися позивачем лише за ІV квартал 2015 року у строк до 09.02.2016, у якій платником податків повинні декларувалися податкові зобов`язання з рентної плати за звітний період, які після подачі цієї декларації і набували статусу узгодженого податкового/грошового зобов`язання з рентної плати.

Проте, оскаржуваними податковими повідомленнями - рішеннями до позивача застосовано штраф за несвоєчасну сплату авансових внесків по рентній платі за користування надрами для видобування газу, які контролюючим органом були нараховані 30.08.2015, 30.09.2015, 30.10.2015 та грошових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу за ІІІ квартал 2015 року, тобто за податковий період, за який позивачем не подавалася Податкова декларація з рентної плати, оскільки форма такої декларації не була затверджена, а тому суд критично оцінює доводи відповідача про те, що позивачем були самостійно узгоджені грошові зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу за І-ІІІ квартал 2015 року та авансові внески по рентній платі за користування надрами для видобування газу, які контролюючим органом нараховані позивачу в інтегрованій картці платника податків, зокрема, 30.08.2015, 30.09.2015, 30.10.2015.

Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (PincovdandPine v. The Czech Republic), "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), "Трго проти Хорватії" (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу "належного урядування", згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Оскільки саме держава не виконала свій обов`язок встановити форму податкової декларації, що сприяло б юридичній визначеності у спірних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Підсумовуючи вищевикладене, та враховуючи, що у позивача був відсутній обов`язок сплати за податкові періоди 2015 року авансових внесків по рентній платі за користування надрами для видобування газу та грошових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу з урахуванням ставки плати 55 відсотків, замість 28 відсотків, тому з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правила про прийняття рішення на користь платників податків при існуванні неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків такого платника (позиція Суду викладена у рішеннях "Сєрков проти України" (serkov v.Ukraine), "ЩОКІН ПРОТИ УКРАЇНИ" (SHCOKIN v. UKRAINE)), а також ролі рішень Європейського Суду з прав людини як джерела права в Україні, існують достатні передумови для прийняття рішення на користь платника, а саме - позивача.

Відповідно до положень частин 1, 3 статті 101 Кодексу адміністративного судочинства України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Статтею 109 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що комісійна експертиза проводиться не менш як двома експертами одного напряму знань. Якщо за результатами проведених досліджень думки експертів збігаються, вони підписують єдиний висновок. Експерт, не згодний з висновком іншого експерта (експертів), дає окремий висновок з усіх питань або з питань, які викликали розбіжності.

Суд враховує, що висновок науково-правової експертизи, складений 07.06.2018, та правовий висновок щодо дотримання вимог законодавства при прийнятті і застосуванні законів з питань оподаткування /том 3 а.с. 302-313/ в силу статті 113 Кодексу адміністративного судочинства України не є доказами та не є обов`язковими для суду.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для відхилення висновку експертів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. заслуженого професора М.С. Бокаріуса №15523/15790-16791 за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи за матеріалами адміністративної справи №816/1191/16 від 14.08.2020 /том 10 а.с. 48-63/, оскільки експерти врахували вказані вище правові висновки в частині визначення та сплати СП «ПГНК» податкового зобов`язання за платежем рентна плата за користування надрами для видобування природного газу, у тому числі нафтового (попутного) газу за І-ІІІ квартали 2015 року з урахуванням ставки рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, а саме газу природного (будь-якого походження) з покладів, які повністю або частково залягають на глибині до 5000 метрів в розмірі 28 відсотків від вартості товарної продукції гірничого підприємства, що не суперечить висновкам суду у даній справі, наведеним у рішенні вище.

Так, згідно з Висновком експертів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. заслуженого професора М.С. Бокаріуса №15523/15790-16791 за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи за матеріалами адміністративної справи №816/1191/16, складеним 14.08.2020 /том 10 а.с. 48-63/:

По першому питанню: в обсязі наданих для дослідження документів виходячи з того, що предметом розгляду у даній справі є питання правомірності визначення та сплати СП «ПГНК» податкового зобов`язання за платежем рентна плата за користування надрами для видобування природного газу, у тому числі нафтового (попутного) газу за І-ІІІ квартали 2015 року з урахуванням ставки рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, а саме газу природного (будь-якого походження) з покладів, які повністю або частково залягають на глибині до 5000 метрів, в розмірі 55 відсотків від вартості товарної продукції гірничого підприємства, яка була введена в дію з 01.01.2015 Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VІІІ від 26 грудня 2014 року, та в наданих на дослідження матеріалах справи міститься залучені судом Висновок науково-правової експертизи від 07.06.2018 за підписом Д.В. Приймаченка, Правовий висновок щодо дотримання вимог законодавства при прийнятті і застосуванні законів з питань оподаткування за підписом М.П. Кучерявенко та А.М. Котенко, в яких надані роз`яснення щодо правової позиції з поставленого питання, то відповідно до ст. 68, ст. 101 КАСУ та п. 2.1, 2.2, 2.3 Інструкції №53/5 в межах компетенції судових експертів-економістів виключно виходячи з правової позиції, наведеної у зазначених правових висновках, висновки акту перевірки ДФС у Полтавській області №137/16-31-14-04-09/20041662 від 20.04.2016 «Про результати позапланової виїзної перевірки Спільного підприємства «Полтавська газонафтова компанія» () з питань дотримання податкового законодавства щодо правильності нарахування та сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин (нафти, природного газу та газового конденсату) за період з 01.06.2014 р. по 29.02.2016 р.» в частині встановлення несвоєчасної сплати авансових внесків по рентній платі за користування надрами для видобування газу та узгоджених податкових (грошових) зобов`язань по рентній платі за користування надрами для видобування газу, внаслідок порушення підприємством вимог п. 57.1 ст. 57, п. 126.1 ст.126, п. 257.4, 257.5 ст. 257 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. №2755-VІ (із змінами та доповненнями), а саме:

-по рентній платі за користування надрами для видобування природного газу (код бюджетної класифікації 13030800) при затримці до 30 календарних днів на загальну суму - 123777760,96 грн. - не підтверджується;

-по рентній платі за користування надрами для видобування природного газу (код бюджетної класифікації 13030800) при затримці більше 30 календарних днів на суму 105811965,70 грн. - не підтверджується.

По другому питанню: в обсязі наданих для дослідження документів виходячи з того, що предметом розгляду у даній справі є питання правомірності визначення та сплати СП «ПГНК» податкового зобов`язання за платежем рентна плата за користування надрами для видобування природного газу, у тому числі нафтового (попутного) газу за І-ІІІ квартали 2015 року з урахуванням ставки рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, а саме газу природного (будь-якого походження) з покладів, які повністю або частково залягають на глибині до 5000 метрів, в розмірі 55 відсотків від вартості товарної продукції гірничого підприємства, яка була введена в дію з 01.01.2015 Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VІІІ від 26 грудня 2014 року, та в наданих на дослідження матеріалах справи міститься залучені судом Висновок науково-правової експертизи від 07.06.2018 за підписом Д.В. Приймаченка, Правовий висновок щодо дотримання вимог законодавства при прийнятті і застосуванні законів з питань оподаткування за підписом М.П. Кучерявенко та А.М. Котенко, в яких надані роз`яснення щодо правової позиції з поставленого питання, то відповідно до ст. 68, ст. 101 КАСУ та п. 2.1, 2.2, 2.3 Інструкції №53/5 в межах компетенції судових експертів-економістів виключно виходячи з правової позиції, наведеної у зазначених правових висновках, затримка до 30 календарних днів сплати грошового забезпечення в сумі 56152467,26 грн., за яку податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДФС у Полтавській області від 11.05.2016 № Спільне підприємство «Полтавська газонафтова компанія» зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 5615246,74 грн. за платежем «Рентна плата за користування надрами для видобування природного газу» не підтверджується.

По третьому питанню: в обсязі наданих для дослідження документів виходячи з того, що предметом розгляду у даній справі є питання правомірності визначення та сплати СП «ПГНК» податкового зобов`язання за платежем рентна плата за користування надрами для видобування природного газу, у тому числі нафтового (попутного) газу за І-ІІІ квартали 2015 року з урахуванням ставки рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, а саме газу природного (будь-якого походження) з покладів, які повністю або частково залягають на глибині до 5000 метрів, в розмірі 55 відсотків від вартості товарної продукції гірничого підприємства, яка була введена в дію з 01.01.2015 Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VІІІ від 26 грудня 2014 року, та в наданих на дослідження матеріалах справи міститься залучені судом Висновок науково-правової експертизи від 07.06.2018 за підписом Д.В. Приймаченка, Правовий висновок щодо дотримання вимог законодавства при прийнятті і застосуванні законів з питань оподаткування за підписом М.П. Кучерявенко та А.М. Котенко, в яких надані роз`яснення щодо правової позиції з поставленого питання, то відповідно до ст. 68, ст. 101 КАСУ та п. 2.1, 2.2, 2.3 Інструкції №53/5 в межах компетенції судових експертів-економістів виключно виходячи з правової позиції, наведеної у зазначених правових висновках, затримка більше 30 календарних днів сплати грошового забезпечення в сумі 80876156,8 грн., за яку податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДФС у Полтавській області від 11.05.2016 № Спільне підприємство «Полтавська газонафтова компанія» зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 16175231,36 грн. за платежем «Рентна плата за користування надрами для видобування природного газу» не підтверджується.

По четвертому питанню: в обсязі наданих для дослідження документів виходячи з того, що предметом розгляду у даній справі є питання правомірності визначення та сплати СП «ПГНК» податкового зобов`язання за платежем рентна плата за користування надрами для видобування природного газу, у тому числі нафтового (попутного) газу за І-ІІІ квартали 2015 року з урахуванням ставки рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, а саме газу природного (будь-якого походження) з покладів, які повністю або частково залягають на глибині до 5000 метрів, в розмірі 55 відсотків від вартості товарної продукції гірничого підприємства, яка була введена в дію з 01.01.2015 Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VІІІ від 26 грудня 2014 року, та в наданих на дослідження матеріалах справи міститься залучені судом Висновок науково-правової експертизи від 07.06.2018 за підписом Д.В. Приймаченка, Правовий висновок щодо дотримання вимог законодавства при прийнятті і застосуванні законів з питань оподаткування за підписом М.П. Кучерявенко та А.М. Котенко, в яких надані роз`яснення щодо правової позиції з поставленого питання, то відповідно до ст. 68, ст. 101 КАСУ та п. 2.1, 2.2, 2.3 Інструкції №53/5 в межах компетенції судових експертів-економістів виключно виходячи з правової позиції, наведеної у зазначених правових висновках, затримка більше 30 календарних днів сплати грошового забезпечення в сумі 24935808,84 грн., за яку податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДФС у Полтавській області від 11.05.2016 № Спільне підприємство «Полтавська газонафтова компанія» зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 4987161,78 грн. за платежем «Рентна плата за користування надрами для видобування природного газу» не підтверджується.

По п`ятому питанню: в обсязі наданих для дослідження документів виходячи з того, що предметом розгляду у даній справі є питання правомірності визначення та сплати СП «ПГНК» податкового зобов`язання за платежем рентна плата за користування надрами для видобування природного газу, у тому числі нафтового (попутного) газу за І-ІІІ квартали 2015 року з урахуванням ставки рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, а саме газу природного (будь-якого походження) з покладів, які повністю або частково залягають на глибині до 5000 метрів, в розмірі 55 відсотків від вартості товарної продукції гірничого підприємства, яка була введена в дію з 01.01.2015 Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VІІІ від 26 грудня 2014 року, та в наданих на дослідження матеріалах справи міститься залучені судом Висновок науково-правової експертизи від 07.06.2018 за підписом Д.В. Приймаченка, Правовий висновок щодо дотримання вимог законодавства при прийнятті і застосуванні законів з питань оподаткування за підписом М.П. Кучерявенко та А.М. Котенко, в яких надані роз`яснення щодо правової позиції з поставленого питання, то відповідно до ст. 68, ст. 101 КАСУ та п. 2.1, 2.2, 2.3 Інструкції №53/5 в межах компетенції судових експертів-економістів виключно виходячи з правової позиції, наведеної у зазначених правових висновках, затримка до 30 календарних днів сплати грошового забезпечення в сумі 67625293,70 грн., за яку податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДФС у Полтавській області від 11.05.2016 № Спільне підприємство «Полтавська газонафтова компанія» зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 6762529,37 грн. за платежем «Рентна плата за користування надрами для видобування природного газу» не підтверджується.

Додатково висновком експертів Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. заслуженого професора М.С. Бокаріуса №15523/15790-16791 за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи за матеріалами адміністративної справи №816/1191/16, складеним 14.08.2020 /том 10 а.с. 56/, підтверджено, що існує розбіжність між сумою грошових зобов`язань, визначених в податкових повідомленнях-рішеннях та розрахунках штрафних санкцій, складених ДФС у Полтавській області (т. 1 а.с. 159-162), а саме: в податковому повідомленні-рішенні від 11.05.2016 № зазначено грошове зобов`язання у сумі 56152467 грн. 4 коп. замість суми 56152467 грн. 26 коп.; в податковому повідомленні-рішенні від 11.05.2016 № зазначено грошове зобов`язання в сумі 80876156 грн. 8 коп. замість суми 80876156 грн. 80 коп.; в податковому повідомленні-рішенні від 11.05.2016 № зазначено грошове зобов`язання в сумі 24935808 грн. 9 коп. замість суми 24935808 грн. 84 коп.

Суд також враховує наступне.

Статтею 126 ПК України (у редакції, що діяла до 01.01.2016) було передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Законом № 909-VIII від 24.12.2015 в абзаці першому пункту 126.1 статті 126 слова "та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати" виключено.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Закону № 909-VIII від 24.12.2015 цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", але не раніше 1 січня 2016 року, крім: підпунктів 3 та 10 пункту 45 розділу I цього Закону щодо запровадження реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, які набирають чинності з 1 лютого 2016 року; підпункту 2 пункту 52 розділу I цього Закону щодо ставок акцизного податку на алкогольні напої, що підлягають маркуванню марками акцизного податку, який набирає чинності з першого числа третього місяця з дня набрання чинності цим Законом; пункту 58 розділу I цього Закону (щодо доповнення Кодексу статтями 231 та 232) щодо запровадження акцизних накладних при реалізації пального, Єдиного реєстру акцизних накладних та системи електронного адміністрування реалізації пального, який набирає чинності з 1 березня 2016 року.

Таким чином, з 01.01.2016 стаття 126 ПК України діє у наступній редакції: у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Тобто, з 01.01.2016 скасовано відповідальність у вигляді штрафу за не сплату платником податків авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності тільки за умови, якщо вони скасовують або пом`якшують відповідальність особи (абзац другий пункту 2 Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2000 КСУ від 19 квітня 2000 року).

Відповідно до частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейським судом з прав людини у рішенні від 23 липня 2002 року "Справа "Компанія "Вестберґатаксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" зазначено, що загальний характер правових норм, які регулюють питання податкових штрафів, та мета стягнення, яке має водночас і запобіжний, і каральний характер, з достатньою очевидністю вказують на те, що - для цілей статті 6 Конвенції - заявники обвинувачувалися в кримінальному правопорушенні.

Зокрема, Європейським судом з прав людини у рішенні від 23 липня 2002 року "Справа "Компанія "Вестберґатаксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" вказано, що теперішні податкові штрафи не є засобом фінансової компенсації витрат, які могли бути спричинені поведінкою платника податків. Адже головна мета відповідних положень законодавства - спонукати платника податків до виконання ним своїх юридичних обов`язків та покарати за ухиляння від них. Отже, такі стягнення мають запобіжний і каральний характер. Останній зазвичай є ознакою кримінального покарання (див. згадане вище рішення у справі «Озтюрк проти Німеччини», с. 20, п. 53). На думку Суду, загальний характер правових норм, які регулюють питання податкових штрафів, та мета стягнення, яке має водночас і запобіжний, і каральний характер, з достатньою очевидністю вказують на те, що - для цілей статті 6 Конвенції - заявники обвинувачувалися в кримінальному правопорушенні. Про кримінальний характер правопорушення свідчить також суворість потенційного та фактичного покарання.

У вказаній справі Судом було застосовано «критерії Енгеля» для визначення випадків, коли йдеться про кримінальне обвинувачення, у розумінні Конвенції.

Отже, Європейський суд з прав людини розцінює податкові правопорушення як різновид кримінального обвинувачення для цілей застосування Конвенції.

Застосування до позивача після 01.01.2016 оскаржуваними податковими повідомленнями - рішеннями ГУ ДФС у Полтавській області від 11.05.2016 №, №, №, № штрафу за сплату у 2015 році із затримкою авансових внесків з рентної плати за ІІ, ІІІ, ІV квартали 2015 року на підставі нормативно-правового акту, який втратив чинність 31.12.2015, є порушенням статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, оскільки з 01.01.2016 було скасовано відповідальність платника податків у вигляді штрафу за не сплату авансових внесків з рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом.

Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими урегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення - рішення від 11.05.2016 №, №, №, № прийняті ГУ ДФС у Полтавській області не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано, та без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, тобто необґрунтовано.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При прийнятті рішення у даній справі суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 11 травня 2016 року №, №, №, №.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою встановлюється ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно із статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня 2016 року становить 1378 грн.

Загальна сума майнових вимог Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" у справі № 816/1191/16 становить 33540169,25 грн., тому при зверненні до суду з даним позовом позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 503102 грн. 54 коп. (33540169,25 грн. х 1,5%).

Судом встановлено, що Спільним підприємством "Полтавська газонафтова компанія" сплачено судовий збір в розмірі 503102 грн. 54 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1388 від 27.07.2016 /том 1 а.с. 4/.

Крім того, Спільним підприємством "Полтавська газонафтова компанія" понесено витрати за проведення експертизи в сумі 70650 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, рахунком №1704 від 14.08.2019, листом Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" від 15.08.2019 №1512-Ю про врахування сплачених коштів та листом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. заслуженого професора М.С. Бокаріуса від 03.09.2019 №1804/05-19/19/13, копії яких містяться у матеріалах справи /том 9 а.с. 115, 117, 119, 121, 122, 123/.

Таким чином, при задоволенні адміністративного позову Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 503102 грн. 54 коп. та витрати пов`язані із проведенням експертизи в розмірі 70650 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 132, 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" (ідентифікаційний код 20041662, вул. Європейська, буд. 124А, кв. 77, м. Полтава, 36002) до Головного управління ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код 43142831, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 11 травня 2016 року №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 11 травня 2016 року №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 11 травня 2016 року №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 11 травня 2016 року №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (ідентифікаційний код 43142831, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014) на користь Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" (ідентифікаційний код 20041662, вул. Європейська, буд. 124А, кв. 77, м. Полтава, 36002) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 503102 грн. 54 коп. (п`ятсот три тисячі сто дві гривні п`ятдесят чотири копійки) та витрати пов`язані із проведенням експертизи в розмірі 70650 грн. (сімдесят тисяч шістсот п`ятдесят гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Повне рішення складено 30 листопада 2020 року.

Суддя С.С. Сич