Справа № 818/54/17
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2020 року Справа №818/54/17
Сумський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Гелети С.М., суддів Опімах Л.М., Осіпова О.О.,
представника відповідача Шиянова В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа Головне управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Державної казначейської служби України (далі відповідач, ДКСУ), 3-тя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому, просить визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України, що полягає у невиконанні судового рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області по справі №6а/577/145/13; зобов`язати Державну казначейську службу України негайно перерахувати кошти на рахунок ОСОБА_1 по відповідному виконавчому документу; нарахувати та виплатити компенсацію за порушення строку виконання судового рішення за увесь час прострочення з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми; зобов`язати Державну казначейську службу України надати звіт щодо виконання судового рішення Конотопського міськрайонного суду №6а/577/145/13; прийняти рішення про накладення на керівника Державної казначейської служби України штрафу за наслідками розгляду наданого звіту у розмірі 300 мінімальних заробітних плат; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 половину суми накладеного штрафу; зобов`язати Державну казначейську службу виплатити вказану у судовому рішенні суму.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.11.2010 по справі №2а-3509/2010 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Управління Пенсійного фонду у м. Конотопі та Конотопському районі Сумської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Ухвалою Конотопського міськрайонного суду по справі №6а/577/145/13 від 05.11.2013 було змінено спосіб виконання постанови суду. На виконання ухвали суду від 05.11.2013 було видано виконавчий лист від 13.11.2013 року. ОСОБА_1 14.11.2013 звернулася до Державної казначейської служби України з заявою про примусове виконання виконавчого листа Конотопського міськрайонного суду Сумської області виданого 13.11.2013у справі №6а/577/145/13 про стягнення з Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі на користь ОСОБА_1 перераховану пенсію з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком, як дитині війни з 01.01.2010 по листопад 2010 р. включно з урахуванням здійснених за ці періоди виплат в сумі 1785 грн. Позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача надати звіт щодо виконання рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області суду по справі №6а/577/145/13 та застосування штрафних санкцій, позивач мотивує з посиланням на статтю 267 КАС України. В обгрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що рішення Конотопського міськрайонного суду по №6а/577/145/13 від 05.11.2013 залишається невиконаним, тоді як перерахування коштів мало бути виконано протягом трьох місяців з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в позовній заяві просить справу розглядати без її участі.
Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. У письмовому запереченні (а.с.34-35т.1) відповідач також зазначає, що на виконанні у Казначействі за бюджетною програмою "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою" знаходився ся виконавчий лист, виданий 13.11.2013 Конотопським міськрайонним судом Сумської області по справі № 6а/577/145/13, про стягнення з управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі за рахунок бюджетних призначень на користь ОСОБА_1 перераховану пенсію з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком як дитині війни з 01.01.2010 по листопад 2010 р. включно з урахуванням здійснених за ці періоди виплат в сумі 1785,00 грн. Даний виконавчий документ надійшов до органів Казначейства 14.11.2013 із цієї дати взятий на облік до виконання. Станом на 30.01.2017 виконавчий лист №6а/577/145/13 перебуває в черзі на виконання під №1576 (а.с.72т.1). Разом з тим, відповідач зазначає, що відповідно до абз. другого підпункту 1 пункту 9 розділу УІ Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України та пункту 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного і місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2011р. №845, безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за черговістю надходження таких рішень. На сьогоднішній день на виконанні у Казначействі знаходяться рішення судів на загальну суму 59 404 403,30 грн., що надійшли та зареєстровані раніше виконавчого листа №6а/577/145/13. При цьому відповідач зазначав, що у Законі України Про Державний бюджет України на 2017 рік передбачено на 2017 рік по Програмі 500,00 млн. гривень. Отже, враховуючи недостатність призначень за Програмою для погашення заборгованості за поданими судовими рішеннями та наявність сформованої черги, в якій перебуває на виконанні значна кількість виконавчих документів, казначейство позбавлене можливості виконати виконавчий лист, виданий по справі №6а/577/145/13 у строк визначений Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень". Крім того, представником відповідача під час розгляду справи на новому розгляді надано пояснення своєї позиції по справі, та зазначає, що позивачу було перераховано 27.03.2017 кошти на виконання судового рішення в сумі 1785 грн., тобто рішення суду на даний час виконано в повному обсязі.
В судовому засіданні представник відповідача позицію, викладену у відзиві на позов та додаткових поясненнях підтримав в повному обсязі.
Представник ГУ ПФУ в Сумській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, письмових пояснень своєї позиції не надав.
В межах розгляду даної справи, постановою Верховного суду від 13.08.2020 було постанову Сумського окружного адміністративного суду від 31 січня 2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2017 року у справі №818/54/17 скасовано, адміністративну справу №818/54/17 направлено на новий розгляд до Сумського окружного адміністративного суду. Ухвалою суду від 04.09.2020 прийнято до провадження справу №818/54/17, замінено третю особу управління Пенсійного фонду в м. Конотопі та Конотопському районі правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 17.09.2020 суд перейшов до розгляду справи № 818/54/17 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче провадження, визначено, що розгляд справи проводити колегією у складі трьох суддів. Ухвалою суду від 21.10.2020 закінчено підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд частково задовольняє позовні вимоги, виходячи із наступного.
Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.11.2010 №2а-3509/2010 (а.с.8т.1), що залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області (а.с.9т.1) позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність УПФ України у м. Конотоп щодо невиконання приписів ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" щодо непроведення ОСОБА_1 , як "дітям війни", перерахунку пенсії зі збільшення її на 30% мінімальної пенсії за віком та здійснити дії щодо здійснення відповідних виплат. Зобов`язано УПФ України у м. Конотоп здійснити перерахунок пенсії. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 05.11.2013 по справі №6а/577/145/13, задоволено заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання постанови Конотопського міськрайонного суду від 25.11.2010 у справі №2а-3509/10. Даною ухвалою суду було передбачено стягнення з Управління Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі за рахунок бюджетних призначень на користь ОСОБА_1 перераховану пенсію з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком як дитині війни з 01.01.2010 по листопад 2010 включно з урахуванням здійснених за ці періоди виплат в сумі 1785 грн. (а.с.10 т.1).
14.11.2013р. ОСОБА_1 звернулася до Державної казначейської служби України з заявою про примусове виконання виконавчого листа Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05.11.2013 у справі № 6а/577/145/13 (а.с.12т.1).
В подальшому, позивач зверталася до Конотопського управління Державної казначейської служби України з запитами, в яких просила надати інформацію про дату виплати належних їй коштів по виконавчому листу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05.11.2013 у справі № 6а/577/145/13 (зворотній бік а.с.17,19т.1).
Листом від 19.12.2013 Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області повідомило позивача про те, що виконавчий документ направлено до Державної казначейської служби України для подальшого розгляду (а.с.16т.1).
Конотопське управління Державної казначейської служби України 03.02.2016 просило ОСОБА_1 повідомити про чинність та стан виконання ухвали Конотопського міськрайонного суду від 05.11.2013 у справі №56а/577/145/13 про заміну способу виконання рішення від 25.11.2010 в справі №2а-3509/2010 (а.с.19).
На час звернення та надходження 13.01.2017 позову до суду, виконавчий лист по справі №6а/577/145/13 фактично залишався невиконаним, що стало підставою для звернення до суду позивача з даним позовом.
Разом із тим, під час нового розгляду представником відповідача надано суду докази виконання судового рішення від 05.11.2013 по справі №2а-3509/2010 після прийняття судом 31.01.2017 постанови під час первісного розгляду даної справи, а саме платіжне доручення від 27.03.2017 №1 (а.с.11т.2).
Таким чином станом на час розгляду справи по суті при новому розгляді виконавчий лист по справі №6а/577/145/13 на виконання ухвали суду від 05.11.2013 фактично є виконаним, позивачу перераховано кошти в сумі 1785 грн. (а.с.11-12 т.2).
Надаючи правову оцінку відносинам, що в даному випадку склалися між сторонами, суд виходить з наступного.
Особливості виконання судових рішень та виконавчих документів про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів врегульовані Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень від 05.06.2012 №4901-VI (далі Закон від 05.06.2012 №4901-VI), відповідно до ч. 1 ст. 3 якого виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону від 05.06.2012 № 4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).
За правилами ч. 4 ст. 3 Закону від 05.06.2012 № 4901-VI перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.
Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок №845).
Так, пунктом 3 Порядку №845 визначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів.
Згідно матеріалів справи встановлено, що відповідач здійснював процедуру виконання ухвали від 05.11.2013 Конотопського міськрайсуду Сумської області щодо стягнення не донарахованої ГУ ПФУ в Сумській області на користь позивача суми 1785 грн..
Виконання рішення здійснювалося за процедурою, визначеною Законом від 05.06.2012 № 4901-VI.
Згідно з пунктом 3 розділом ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом (1 січня 2013 року), подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.
Заборгованість погашається в такій черговості: у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних і соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника; у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами; у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.
За приписами підпункту 1 пункту 9 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.
Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що виконання судового рішення має бути здійснено у порядку черговості, а відповідач позбавлений можливості за нормами Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень здійснювати виконання постанови Конотопського міськрайсуду Сумської області позачергово, оскільки таке виконання буде здійснено з порушення вимог законодавства.
При цьому, відповідачем згідно вимог Закону від 05.06.2012 № 4901-VI вчинено усі дії в межах повноважень щодо виконання судового рішення, винесеного на користь позивача. Більше того, станом на момент розгляду справи, а саме 27.03.2017 на виконання рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області по виконанню виконавчого листа на виконання ухвали суду від 05.11.2013 Державною казначейською службою України вже було перераховано на банківський рахунок позивача кошти у сумі 1785 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 27.03.2017 (а.с.11т.2).
Таким чином, вчинення відповідачем усіх передбачених Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень та Порядком № 845 дій щодо здійснення безспірного списання коштів за судовим рішенням на користь позивача свідчить про відсутність протиправності його дій по виконанню судового рішення.
Відтак, підстави для задоволення позовних вимог про протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України, що полягає у невиконанні судового рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області по справі №6а/577/145/13; зобов`язати Державну казначейську службу України негайно перерахувати кошти на рахунок ОСОБА_1 по відповідному виконавчому документу, відсутні, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні вимог у даній частині.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити виплату позивачу по виконавчому листу №6а/577/145/13 на виконання ухвали суду від 05.11.2013, з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, суд зазначає наступне.
Як зазначалося вище, виконання рішення здійснюється за процедурою, визначеною Законом від 05.06.2012 № 4901-VI. При цьому, порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників визначається Порядком №845.
Так, відповідно до п. 2 Порядку №845 безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.
Згідно з п. 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників-у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Відповідно до п.50 Порядку компенсація за порушення встановленого законом строку перерахування коштів нараховується: Казначейством, якщо боржником є державний орган; державним виконавцем, якщо боржником є підприємство, установа, організація або юридична особа, зазначені в пункті 48 цього Порядку.
Компенсація виплачується Казначейством на підставі рішення або постанови про виплату компенсації за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів за черговістю надходження таких заяв стягувачів та після погашення заборгованості за рішеннями суду відповідно до пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".
Згідно п. 51 Порядку у рішенні (постанові) про виплату компенсації зазначаються: назва і дата видачі виконавчого документа, найменування органу, що його видав; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), код згідно з ЄДРПОУ або податковий номер (для юридичних осіб), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серія і номер паспорта для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття такого номера, реквізити рахунків стягувача і боржника; дата надходження документів та відомостей, необхідних для перерахування коштів, дата закінчення встановленого законом строку для перерахування коштів, дата перерахування коштів стягувачу; строк прострочення платежу; реквізити рахунка, з якого здійснюється безспірне списання; спосіб перерахування коштів стягувачу; сума нарахованої компенсації.
Рішення про виплату компенсації затверджується Головою Казначейства, а постанова - керівником органу державної виконавчої служби.

Компенсація за порушення строків виплати доходу (пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші) проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування, тобто, чи самим підприємством, установою чи організацією добровільно або на виконання судового рішення.

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходу у зв`язку з порушенням їх виплати" компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі пенсії. При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією, у даному випадку - органом пенсійного фонду, добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 18.11.2014 у справі № 21- 518а14.

27.03.2017 на виконання судового рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05.11.2013 у справі №6а/577/145/13 ДКСУ перерахувало на банківський рахунок позивача кошти у сумі 1785грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1 (а.с.11т.2).

При цьому, під час виплати заборгованості відповідачем не вирішено питання щодо компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням встановлених строків їх виплати відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Отже, суд приходить висновку, що у строк передбачений ч. 1 ст. 5 Закону від 05.06.2012 №4901-VI не було перераховано позивачу кошти за рішенням суду, а тому позивач має право на отримання компенсації в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, однак, суду не було надано доказів про прийняття рішення про виплату позивачу зазначеної компенсації за період прострочення.

Згідно із п.20 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 р. № 440 погашення заборгованості здійснюється Казначейством.

Відповідно до п.47 Порядку №845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих органом Казначейства документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржниками.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду, ухвалене на користь позивача перебувало на виконанні за бюджетною програмою Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою, виконання такого рішення відповідно до наведених вище норм здійснювалось саме Державною казначейською службою України та було безпосередньо нею і виконано. Відтак, саме ДКС України повинна нарахувати та виплатити позивачу компенсацію у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за порушення строку перерахування коштів згідно постанови Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05.11.2013 у справі №6а/577/145/13, у зв`язку з чим, суд, з урахуванням ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України вбачає необхідним зобов`язати ДКС України нарахувати та виплатити позивачу зазначену компенсацію.

Водночас, суд відмовляє у задоволенні вимог про стягнення інфляційних витрат у зв`язку з невиконанням грошових зобов`язань за час прострочення виконання грошового зобов`язання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі статтею 11 цього Кодексу цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи обставини справи та наведені правові норми, суд вбачає, що підстави виникнення цивільних прав та обов`язків між позивачем та відповідачем відсутні, а тому приходить до висновку що між позивачем та відповідачем не існують цивільні відносини, зокрема зобов`язального характеру.

Наведена правова позиція узгоджується із практикою Верховного Суду України, а саме постановою від 20.01.2016 у справі № 6-2759цс15.

За таких підстав норми Цивільного кодексу України, зокрема, ті, що регулюють наслідки порушення грошових зобов`язань, до спірних правовідносин, що виникли у зв`язку з виконанням судового рішення, не застосовуються, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 зобов`язати Державну казначейську службу України надати звіт щодо виконання судового рішення Конотопського міськрайонного суду №6а/577/145/13, прийняти рішення про накладення на керівника Державної казначейської служби України штрафу за наслідками наданого звіту у розмірі 300 мінімальних заробітних плат, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 половину суми накладеного штрафу та зобов`язати Державну казначейську службу виплатити вказану у судовому рішенні суму, суд зазначає наступне.

Позивачем в позовній заяві, а також у заяві від 22.01.2017 р. (а.с.30т.1) було декілька раз наголошено, що дані вимоги позивач просить розглянути саме як позовні вимоги. Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача надати звіт щодо виконання судового рішення Конотопського міськрайонного суду №6а/577/145/13, прийняти рішення про накладення на керівника Державної казначейської служби України штрафу за наслідками наданого звіту у розмірі 300 мінімальних заробітних плат, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 половину суми накладеного штрафу та зобов`язати Державну казначейську службу виплатити вказану у судовому рішенні суму.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова від 25.11.2010 року у справі №2а-3509/2010 та ухвала від 05.11.2013 року по справі №6а/577/142/13 були прийняті Конотопським міськрайонним судом Сумської області, а тому позивач не позбавлений права звернення до зазначеного місцевого загального суду як адміністративного суду адміністративного суду, який прийняв судове рішення, звернутися із питаннями щодо встановлення судового контролю. Таким чином, у задоволенні даних позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа - Головне управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Зобов`язати Державну казначейську службу України (м.Київ, вул.. Бастіона,6,і.к. 37567646) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,і.к. НОМЕР_1 ) компенсацію у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за порушення строку перерахування коштів згідно ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 05.11.2013 у справі №6а/577/145/13.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 27.11.2020

Головуючий суддя С.М. Гелета

Судді Л.М.Опімах

О.О.Осіпова