Справа № 560/1547/20
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/1547/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

26 листопада 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Хмельницького об`єднаного міського комісаріату на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницького об`єднаного міського комісаріату, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Хмельницького об`єднаного міського комісаріату, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Хмельницького об`єднаного міського військового комісаріату у видачі позивачу посвідчення члена сім`ї-батька військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби за зразком, встановленим додатком до постанови Кабінету Міністрів України № 379 від 28.05.1993 року;

- зобов`язати Хмельницький об`єднаний міський військовий комісаріат видати позивачу посвідчення члена сім`ї-батька військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби за зразком, встановленим додатком до постанови Кабінету Міністрів України № 379 від 28.05.1993 року.

2. В обгрунтування позову зазначив, що його син ОСОБА_2 , перебуваючи на військовій службі за контрактом, загинув під час проведення бойових дій в Донецькій області. 24 лютого 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив вжити заходи щодо видачі йому посвідчення члена сім`ї-батька військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби.

3. Позивач вважає відмову Хмельницького об`єднаного міського комісаріату, оформленою листом від 26.02.2020 року, протиправною так як він є членом сім`ї-батьком ветерана війни який загинув під час виконання своїх обов`язків та має право на пільги, передбачені пунктом 4 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

4. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

4.1. Визнано протиправною та скасувано відмову ІНФОРМАЦІЯ_2 у видачі ОСОБА_1 посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби, яка оформлена листом № 410 від 21.02.2020 року.

4.2. Визнано протиправною та скасовано відмову Хмельницького об`єднаного міського комісаріату у видачі ОСОБА_1 посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби, яка оформлена листом № 466 від 26.02.2020 року.

4.3 Зобов`язано Хмельницький об`єднаний міський комісаріат направити до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяви ОСОБА_1 від 11.02.2020 року № 7 та від 24.02.2020 року № 14 щодо видачі посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби, для прийняття рішення відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

4.4. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

5. Апелянт ОСОБА_1 / надалі апелянт-1/ не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі

6. Апелянт 1 зазначив, що судом першої інстанції не враховано положення п.1,2 постанови КМУ від 28.05.1993 року № 379, положення інструкції з організації роботи із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженого наказом МОУ від 31.12.2014 № 937 п.4.16.

7. Апелянт Хмельницький об`єднаний міський комісаріат / надалі апелянт 2 /, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

8. Апелянт 2 зазначив, що позивач при поданні заяви на отримання посвідчення не подав жодного документу, який би свідчив про те, що він перебував на утриманні свого сина військовослужбовця.

9. Також апелянт 2 повідомив, що посвідчення члена сім`ї-батька військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби, видається Хмельницьким обласним військовим комісаріатом, а не Хмельницьким об`єднаним міським військовим комісаріатом.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

10. Судом встановлено, що 11 лютого та 24 лютого 2020 року позивач звернувся до відповідача із письмовими заявами, в яких просив видати йому посвідчення «Члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби».

11. Відповідач - Хмельницький об`єднаний міський військовий комісаріат відмовив позивачу у видачі такого посвідчення, що підтверджується його листами № 410 від 21.02.2020 року та № 466 від 26.02.2020 року.

12. Обгрунтовуючи свої відмови відповідач вказав, що видача такого посвідчення проводиться із врахуванням вимог пункту 6 статті 18 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» де зазначено, що батьки військовослужбовця, які перебували на його утриманні, мають право на пільги, передбачені цим Законом.

13. Позивач, вважаючи протиправною відмову у видачі йому посвідчення, з метою захисту своїх прав звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

14. Позивач зазначає, що так як він є членом сім`ї-батьком ветерана війни, який загинув під час виконання своїх обов`язків, то має право на пільги, передбачені пунктом 4 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Для користування такими пільгами необхідно отримати посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби, в якому зазначається про те, що особа є батьком загиблого.

15. Відповідач зазначає, що позивач при поданні заяви на отримання посвідчення не подав жодного документу який би свідчив про те, що він перебував на утриманні свого сина військовослужбовця. Також вказує, що посвідчення члена сім`ї-батька військовослужбовця який загинув під час проходження військової служби, видається Хмельницьким обласним військовим комісаріатом, а не Хмельницьким об`єднаним міським військовим комісаріатом.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

16. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

17. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, систему їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах, сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає та регулює відносини у цій галузі Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі за текстом - Закон № 2011-XII).

18. Відповідно до ст. 1 Закону 2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

19. Статтею 2 Закону 2011-XII встановлено, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

20. Відповідно до ст. 3 Закону 2011-XII дія цього Закону, зокрема, поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

21. Згідно з ч. 13 ст. 14 Закону 2011-XII особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення. Форма і порядок видачі посвідчень встановлюються Кабінетом Міністрів України.

22. Разом з цим, відповідно до п. 1 ст. 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" чинність цього Закону поширюється на: сім`ї військовослужбовців, партизанів, підпільників, учасників бойових дій на території інших держав, прирівняних до них осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби чи на території інших держав під час воєнних дій та конфліктів.

23. До членів сімей загиблих (тих, які пропали безвісти) військовослужбовців, партизанів та інших осіб, зазначених у цій статті, належать:

утриманці загиблого або того, хто пропав безвісти, яким у зв`язку з цим виплачується пенсія;

батьки;

один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні;

діти, які не мають (і не мали) своїх сімей;

діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття;

діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти.

24. Відповідно до п.4.16 Інструкції з організації роботи із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 № 937, членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (у тому числі членам сімей військовослужбовців строкової служби), видається посвідчення члена сім`ї (батька, матері, дружини, чоловіка або дитини) військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби, у порядку, установленому постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 № 379 "Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби".

25. Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.1993 № 379 "Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби" посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби (надалі - посвідчення), видаються батькам, дружині або чоловіку та дітям указаних військовослужбовців за зразками згідно з додатками N 1 і 2.

26. Підставою для видачі посвідчення є документ, який підтверджує факт загибелі (смерті) чи пропажі безвісти військовослужбовця, виданий військовим комісаріатом.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

27. Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції посилався на відсутність повноважень у апелянта 2 на видачу або відмову у видачі посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовці, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження служби. Окрім того, для відновлення та захисту інтересів апелянта 1, суд першої інстанції протокольною ухвалою суду від 09.07.2020 року в якості співвідповідача залучив Хмельницький обласний військовий комісаріат.

28. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

29. Відповідно до п. 13 ст. 14 Закону 2011-XII особам, які мають право на пільги, гарантії та компенсації, передбачені цим Законом, видаються посвідчення. Форма та порядок видачі посвідчень встановлюються Кабінетом Міністрів України.

30. На виконання зазначеної вище законодавчої норми Кабінет Міністрів України затвердив постанову від 28 травня 1993 року № 379 «Про посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби» , за змістом якої посвідчення видаються батькам, дружині або чоловіку та дітям указаних військовослужбовців за зразками згідно з додатками № 1 і 2.

31. Підставою для видачі посвідчення є документ, який підтверджує факт загибелі (смерті) чи пропажі безвісти військовослужбовця, виданий військовим комісаріатом.

32. Крім того, вказаною постановою передбачено, що на Міністерство оборони України покладено обов`язок забезпечити виготовлення бланків посвідчень у необхідній кількості та видачу їх військовими комісаріатами членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби.

33. Колегія суддів звертає увагу, що порядок роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, в тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження служби, здійснюється за Інструкцією з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, яка затверджена Наказом Міністерства оборони України від 31 грудня 2014 року № 937 (далі - Інструкція № 937).

34. Згідно з п. 2.2 Інструкції № 937 на районні військові комісаріати покладаються: забезпечення згідно із законодавством соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, ветеранів війни та військової служби та членів їх сімей; ведення обліку осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України у запас або у відставку, крім військовослужбовців строкової служби (далі - особи, звільнені з військової служби), які проживають на відповідній території з урахуванням вимог Закону України «Про захист персональних даних», для оформлення документів, що додаються до пенсійної справи відповідно до Закону; прийняття від осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей (крім військовослужбовців строкової служби) документів для призначення органами Пенсійного фонду України (далі - органи, що призначають пенсії) пенсій відповідно до Закону та надсилання їх в обласний військовий комісаріат.

35. Рішення про надання такого права районному військовому комісаріату приймається обласним військовим комісаром; сприяння звільненим з військової служби військовослужбовцям і членам сімей померлих військовослужбовців у своєчасному огляді в медико-соціальних експертних комісіях (далі - МСЕК), якщо їх право на пенсію, допомогу або пільги пов`язане із встановленням інвалідності; роз`яснення законодавства з питань соціального забезпечення і пільг, що встановлені особам, звільненим із військової служби, та членам їх сімей; розгляд звернень, які надходять до військового комісаріату, з питань соціального забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, а також ведення прийому громадян, які звертаються з цих питань, видача пенсіонерам необхідних довідок та інших документів; сприяння звільненим з військової служби військовослужбовцям, яким встановлена інвалідність, і членам сімей померлих військовослужбовців в оформленні документів, необхідних для виплати в належних випадках одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) (…); видача в установленому порядку особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців (п. 4.16 та 4.17 розділу IV Інструкції № 937) посвідчень на встановлені для них чинним законодавством пільги.

36. Відповідно до п. 2.10 Інструкції № 937 за роботу із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей в області відповідає обласний військовий комісар. Робота із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей здійснюється відділом соціального забезпечення обласного військового комісаріату.

37. Пунктом 4.16 вказаної Інструкції передбачено, що облік, видача та списання посвідчень покладаються на посадових осіб обласного військового комісаріату.

38. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в межах даного спору Хмельницький об`єднаний міський військовий комісаріат діяв всупереч нормам чинного законодавства, оскільки не наділений повноваженнями щодо прийняття рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув під час проходження військової служби.

39. Частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

40. Вказаний принцип також передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

41. Тобто, суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, однак за жодних умов становище позивача за наслідками судового розгляду не може бути погіршено порівняно з тим, яким воно було до звернення до суду за захистом своїх прав.

42. Тому колегія суддів відхиляє доводи апелянта 1 про недоцільність виходу за межі позовних вимог судом першої інстанції, адже для більш ефективного захисту інтересів та прав позивача необхідно зобов`язати апелянта 2 направити до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяви позивача № 7 від 11.02.2020 року та № 14 від 24.02.2020 року щодо права позивача на отримання посвідчення на право користування пільгами членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) чи пропали безвісти під час проходження військової служби, для їх належного розгляду.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

43. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

44. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

45. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

46. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

47. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

48. Переглянувши судове рішення в межах апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційні скарги ОСОБА_1 та Хмельницького об`єднаного міського комісаріату Вінницького обласного військового комісаріату слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги ОСОБА_1 та Хмельницького об`єднаного міського комісаріату залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.