Справа № 160/12926/20
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному провадженні (письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач), в якій просить:
- визнати противоправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 періодів з 29.05.1980 року по 11.05.1981 року та з 12.05.1981 року по 29.09.1992 року, як роботи в місцевості, прирівняної до району Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме: зарахування одного року роботи у вказаний період часу в місцевості, прирівняної до району Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 періоди з 29.05.1980 року по 11.05.1981 року та з 12.05.1981 року по 29.09.1992 року, як роботу в місцевості, прирівняної до району Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме: зарахування одного року роботи за один рік та шість місяців, починаючи з 13.04.2020 року (з моменту призначення пенсії);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 13.04.2020 року з урахуванням пільгового стажу, а саме: зарахування одного року роботи за один рік та шість місяців за періоди з 29.05.1980 року по 11.05.1981 року та з 12.05.1981 року по 29.09.1992 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу виповнилось 60 років та з 13.04.2020 року він набув право на призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач звернувся до відповідача з заявою за призначенням йому пенсії надавши всі необхідні документи. Страховий стаж позивача становить 42 роки 3 місяці 25 днів, весь страховий стаж позивача зарахований в одинарному розмірі, кратність - 1. При обрахунку стажу позивача відповідач не зарахував період роботи позивача з 29.05.1980 року по 29.09.1992 року до стажу роботи в районах Крайньої Півночі на пільгових умовах, а саме один рік роботи за один рік шість місяців. Не погодившись з прийнятим рішенням відповідача щодо не зарахування до стажу роботи періодів роботи з 29.05.1980 року по 11.05.1981 року та з 12.05.1981 року по 29.09.1992 року в пільговому обчисленні, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 19.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Від представника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки або трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами. Позивачем до заяви про призначення пенсії жодних копій трудових договорів не надано, а в матеріалах пенсійної справи наявні архівні довідки № 208 від 07.03.2012 року видана «Майская полевая круглогодичная геологоразведочная экспедиция» та №Д-17 від 19.04.2012 року видана Архивным отделом Адміністрации Муниципального образования Среднеканский paйон Магаданської області, в яких немає навіть посилань на укладення з ОСОБА_1 письмових трудових договорів, а лише засвідчено факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі. Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено можливість кратного (1,6) обчислення зарахування стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі лише до 01.01.1991 року. Відповідно, позовна вимога про обчислення з урахуванням кратності стажу за період з 01.01.1991 року по 29.09.1992 року взагалі є безпідставною. Оскільки на території України для визначення розміру пенсії зараховується стаж, в тому числі в пільговому обчисленні, набутий у районах Крайньої Півночі, лише до 01.01.1991 року, що передбачено статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи ОСОБА_2 після 1 січня 1991 року (а саме періоду з 01.01.1991 по 29.02.1992) в районах Крайньої Півночі - відсутні. Також, позивач заяви про перерахунок стажу не подавав, відповідне рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не приймалось, внаслідок чого позовна заява задоволенню не підлягає.
Виходячи з положень пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи встановлено, що позивач, відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 та архівних довідок №208 від 07.03.2012 року, видана «Майская полевая круглогодичная геологоразведочная экспедиция» та №Д-17 від 19.04.2012 року видана Архивным отделом Адміністрации Муниципального образования Среднеканский paйон Магаданської області, працював в місцевості, прирівняної до району Крайньої Півночі: з 29.05.1980 року по 11.05.1981 року та з 12.05.1981 року по 29.09.1992 року.
Зазначена обставина не заперечується відповідачем.
20.05.2020 року позивачем подано до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області заяву про призначення пенсії за результатами розгляду якої, позивачу призначена пенсія з 13.04.2020 року на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З матеріалів пенсійної справи, копія якої долучена до цієї справи, вбачається, що при обрахунку стажу позивача відповідач не зарахував період роботи позивача з 29.05.1980 року по 29.09.1992 року до стажу роботи в районах Крайньої Півночі на пільгових умовах, а саме: один рік роботи за один рік шість місяців.
Вважаючи дії відповідача протиправними ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до пункту 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.
Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».
Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.
Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до пункту 7 параграфу «б» цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
При цьому пункт 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнює, що у якості документів про стаж, які передбачені вищезазначеним Порядком підтвердження наявного трудового стажу, за період роботи до 1 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген можуть надаватись договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР № 1029 від 10 листопада 1967 року.
Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії ВР СРСР від 10 лютого 1960 року регламентовано, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.
Указом Президії ВР СРСР від 29 вересня 1967 року було скорочено тривалість трудового договору, який надає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, а саме: зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком та по інвалідності, виключно працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей країни за умови укладення ними трудового договору про роботу в цих районах строком на три роки.
Пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.
Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу 1 Інструкції № 530/П-28, пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 «Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» і від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».
Пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.
Системний аналіз вказаних положень дає підстави дійти висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців ) є сукупність наступних обставин: 1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях; 2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10 лютого 1960 року та від 29 вересня 1967 року та Постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». При цьому, основним документом, підтверджуючим факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях є її трудова книжка, а також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами, зокрема, архівною довідкою.
З огляду на вищенаведені норми права, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 7 червня 2018 року у справі № 173/637/17, від 3 липня 2018 року у справі № 302/662/17-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 554/1723/17 та від 21 серпня 2019 року у справі № 750/1717/16-а.
Матеріалами справи підтверджено, що при звернення до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії, позивачем надано трудову книжку НОМЕР_1 та архівні довідки, з яких вбачається, що позивач працював в місцевості, прирівняної до району Крайньої Півночі: з 29.05.1980 року по 11.05.1981 року та з 12.05.1981 року по 29.09.1992 року.
Проте, суд зазначає, що відповідно до пункту 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.
Отже, суд приходить до висновку, що стаж, набутий після 01.01.1991 року не підлягає зарахуванню у кратному розмірі.
Суд критично оцінює доводи представника, що викладені у відзиві щодо необхідності подання позивачем іншої заяви про перерахунок стажу та прийняття відповідачем рішення, оскільки чинне законодавство не зобов`язує позивача повторно звертатись з окремою заявою.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, відповідачем протиправно не зараховано в кратному розмірі стаж роботи позивача в місцевості, прирівняної до району Крайньої Півночі в період з 29.05.1980 року по 11.05.1981 року та з 12.05.1981 року до 01.01.1991 року та порушене право позивача підлягає відновленню починаючи з 13.04.2020 року (з моменту призначення пенсії).
Також, суд зазначає, що в даному випадку не зараховуючи стаж роботи у кратному розмірі відповідач допустив протиправну бездіяльність та суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність, а не дії.
За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 420,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись статями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Визнати противоправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 періодів з 29.05.1980 року по 11.05.1981 року та з 12.05.1981 року до 01.01.1991 року, як роботи в місцевості, прирівняної до району Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме: незарахування одного року роботи у вказаний період часу в місцевості, прирівняної до району Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 періоди з 29.05.1980 року по 11.05.1981 року та з 12.05.1981 року до 01.01.1991 року, як роботу в місцевості, прирівняної до району Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме: зарахування одного року роботи за один рік та шість місяців, починаючи з 13.04.2020 року (з моменту призначення пенсії).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 13.04.2020 року з урахуванням пільгового стажу, а саме: зарахування одного року роботи за один рік та шість місяців за періоди з 29.05.1980 року по 11.05.1981 року та з 12.05.1981 року до 01.01.1991 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар