Справа № 560/4825/20
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4825/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук А.М.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

26 листопада 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, в якому просив:

- визнати протиправною відмову виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради щодо надання інформації про місця розташування вільних земельних ділянок в межах міста Кам`янець - Подільського Хмельницької області, оформленої листом №86-вих від 31.07.2020;

- зобов`язати виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради надати ОСОБА_1 перелік вільних земельних ділянок в межах міста Кам`янець- Подільського Хмельницької області, що можуть бути використані під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 25.07.2020 звертався з інформаційним запитом до виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради про надання інформації про наявність вільних земельних ділянок під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території міста Кам`янець-Подільський. Листом виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради №86-вих від 31.07.2020 повідомлено, що відповідач не володіє запитуваною інформацією, а тому відмовлено в задоволенні запиту. На підставу відмови в надані запитуваної інформації виконавчий комітет вказує на те, що відповідно до листа Департаменту містобудування та архітектури від 29.07.2020 №385/01-10 через відсутність фінансування технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель міста не виготовлялась.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

3.1. Визнано протиправною відмову виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради щодо надання інформації про місця розташування вільних земельних ділянок в межах міста Кам`янець - Подільського Хмельницької області, оформленої листом №86-вих від 31.07.2020.

3.2. Зобов`язано виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради надати ОСОБА_1 перелік вільних земельних ділянок в межах міста Кам`янець - Подільського Хмельницької області, що можуть бути використані під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

3.3. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

5. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що запитувана позивачем інформація про вільні земельні ділянки є частиною відомостей, що містяться у Державному земельному кадастрі, а належною особою, яка може надати достовірну та вичерпну інформацію про наявність вільних земельних ділянок є Держгеокадастр та його територіальні органи.

6. Окрім того, зазначає, що зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту є втручання у дискреційні повноваження.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

7. Суд встановив, що ОСОБА_1 , на підставі Закону України "Про доступ до публічної інформації" 25.07.2020 звернувся до виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради з інформаційним запитом, в якому просив надати інформацію про наявність вільних земельних ділянок під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в межах міста Кам`янець - Подільського.

8. Листом виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради №86-вих від 31.07.2020 повідомлено, що відповідно до листа Департаменту містобудування та архітектури від 29.07.2020 №385/01-10 через відсутність фінансування технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель міста не виготовлялась.

9. Позивач, вважаючи дії виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради незаконними, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

10. Позивач зазначає, що ч.1 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" містить вичерпний перелік випадків, за яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту.

11. Апелянт вказує, що позивач для вирішення даного питання в пошуку потенційних земельних ділянок міг використовувати онлайн сервіс Публічної кадастрової карти України. Вказує, що обов`язок відповідача щодо надання інформації на запит позивача про надання публічної інформації, є частиною відомостей, що містяться в Державному земельному кадастрі, а тому належною особою, яка може надати достовірну та вичерпну інформацію про наявність вільних ділянок запитувану позивачем є територіальні органи Держгеокадастру. Зазначає, що будь - які порушення з боку виконавчого комітету міської ради відсутні, а тому останній діяв в межах повноважень, визначених чинним законодавством.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

12. Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України "Про доступ до публічної інформації".

13. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

14. Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про доступ до публічної інформації" метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

15. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

16. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

17. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

18. Відповідно до п. 5 та п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації зобов`язані: мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

19. Відповідно до ч. 1 статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

20. Отже, ч. 1 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" містить вичерпний перелік випадків, за яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту.

21. Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України 21.05.1997 № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон № 280/97-ВР) відповідно до статті 33 якого до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо встановлення ставки земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, вилучення (викупу), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; визначення в установленому порядку розмірів відшкодувань підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності за забруднення довкілля та інші екологічні збитки; встановлення платежів за користування комунальними та санітарними мережами відповідних населених пунктів; здійснення контролю за дотриманням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів; підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування; вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом; організація і здійснення землеустрою, погодження проектів землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

22. Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що виконавчий комітет є розпорядником запитуваної позивачем інформації, а тому були відсутні правові підстави, передбачені статтею 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", для відмови у задоволенні запиту про надання такої інформації.

23. Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

24. Згідно із ч. 5 ст. 24 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" уповноважені органи з питань містобудування та архітектури і центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, забезпечують відкритість, доступність та повноту інформації про наявність на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці земель державної та комунальної власності, не наданих у користування, що можуть бути використані під забудову, про наявність обмежень і обтяжень земельних ділянок, містобудівні умови та обмеження в містобудівному і державному земельному кадастрах.

25. До моменту внесення відповідної інформації до містобудівного та державного земельного кадастрів виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації або відповідний місцевий орган виконавчої влади зобов`язані надавати за запитами фізичних та юридичних осіб письмову інформацію про наявність земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову.

26. З огляду на вищенаведені правові норми чинного законодавства вбачається, що саме Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради є розпорядником запитуваної інформації, яка за своїм правовим статусом є публічною, а тому доводи апеляційної скарги апелянта, що уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури на території міста Кам`янець-Подільський є не виконавчий комітет - є безпідставними..

27. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що вищезазначені норми вказують на те, що передусім саме даний орган згідно з його компетенцією зобов`язаний володіти інформацією про земельні ділянки комунальної або державної форми власності, не надані у користування, що можуть бути використані під забудову для реалізації права на безоплатне отримання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Такі органи також залишаються розпорядниками цієї інформації після її внесення до містобудівного та державного земельного кадастрів, якщо вона є у їхньому фактичному володінні.

28. Зазначена позиція була висловлена у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України № 10 від 29 вересня 2016 року "Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації".

29. Також, аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 05 листопада 2019 року у справі №359/7966/16-а, від 14 травня 2020 року у справі № 127/5403/17.

30. Судовою практикою Європейського суду з прав людини підтверджується гарантованість доступу особи до публічної інформації. Так, у рішенні у справі «Співдружніть матерів Південної Чехії проти Чеської Реcпубліки» (Sdruћenн Jihoиeskй Matky c. la Rйpublique tchиque), заява № 19101/03 від 10 липня 2006 року) організація-заявник звернулась із запитом про ознайомлення з адміністративними документами, які були в розпорядженні органів влади і доступ до яких можна було отримати за умов, передбачених національним законодавством. За цих обставин Європейський суд визнав, що відмова у відповіді на зазначений запит є втручанням у право заявника на отримання інформації, яке гарантується статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

31. Отже, саме відповідач є розпорядником запитуваної інформації, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про зобов`язання відповідача надати на відповідний запит позивача інформацію про наявність на території м. Кам`янець-Подільський земельних ділянок, не переданих у користування, що можуть бути використані під забудову житлового будинку.

32. Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта про дискреційний характер його повноважень із розгляду запиту позивача та недопустимість судового втручання у такі повноваження та зазначає наступне.

33. Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

34. Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

35. Натомість у цій справі апелянт помилково вважав свої повноваження дискреційними. Апелянт не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, надати інформацію або ні. Безперечно, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин.

36. Тому в спірних правовідносинах єдиним правильним способом захисту порушеного права було саме зобов`язання апелянта надати відповідь на запит позивача.

37. Така позиція повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, який у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

38. Отже, повноваження апелянта у спірних правовідносинах не є дискреційними.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

39. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

40. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

41. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

42. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

43. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

44. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.