Справа № 420/7498/20
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7498/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції України в Одеській області (вул. Єврейська, 12, м. Одеса, 65014, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Одеській області в якому позивач, просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ №1593 від 07.07.2020 року про звільнення з посади дільничного офіцеру поліції сектору превенції Ренійського відділення Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 ;

визнати протиправним та скасувати наказ №934 о/с від 07.07.2020 року про звільнення та проведення розрахунку з посади дільничного офіцеру поліції сектору превенції Ренійського відділення Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 ;

поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцеру поліції сектору превенції Ренійського відділення Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в наказі № 1593 від 07.07.2020 р. зазначено, що 19.04.2020 р. до ГУНП в Одеській області з Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області надійшла інформація про внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Позивач вважає зазначений наказ протиправним з огляду на те, що обвинувального вироку відносно ОСОБА_1 , на день прийняття наказу Департаментом патрульної поліції № 1593 не було, а обставини, що викладені у вищезазначеному наказі є припущеннями, які не знайшли свого підтвердження та достовірно не встановлені, а отже не є підставою для його звільнення, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення.

Також позивач зазначив, що під час проведення службового розслідування відносно мене, жодного разу мене не викликали для надання доказів за фактом розслідування.

Крім того, позивач зазначає, що службове розслідування проводилося не об`єктивно, тому що не враховано висновки слідчого судді по справі № 510/754/20, якою визнано бездіяльність посадової особи Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 від 22.04.2020 р. незаконною та зобов`язано внести вказані відомості за заявою від 20.04.2020 р. Позивач зазначає, що до теперішнього часу вимоги ухвали не виконані, а тому висновки службового розслідування, що призвело до його звільнення, є передчасними,

При цьому позивач зазначає, що під час службового розслідування не було враховано, що він не був у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується відповідним протоколом.

З огляду на зазначене позивач вважає висновки відповідача щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку, мають загальний характер. Також позивач вважає не доведеним, що порушення встановленні під час службового розслідування, на підставі чого було прийнято оскаржувані накази, пов`язані з саме діями чи бездіяльністю позивача.

На підставі вищезазначеного позивач вважає оскаржувані накази протиправними у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12.08.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального провадження.

03.09.2020 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі, зазначивши, що до ГУНП в Одеській області з Ренійського ВП Ізмаїльського ВП в Одеській області надійшла інформація про внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (ЄО Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП № 1037), відповідно до якої дільничний офіцер поліції СП Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_1 , перебуваючи поза службою, зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований у будинку АДРЕСА_2 для з`ясування боргових зобов`язань перед власником магазину. Під час спілкування з власником магазину - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 між останнім та працівником поліції виникла сварка, яка переросла в бійку, в ході якої лейтенант поліції ОСОБА_1 наніс ОСОБА_2 тілесні ушкодження та залишив місце події. Згідно попереднього висновку лікаря швидкої медичної допомоги ОСОБА_2 поставлено попередній діагноз: «травма голови та забій лівого колінного суглобу». Після надання медичної допомоги. ОСОБА_2 звернувся з відповідною заявою до Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області. За вищевказаним фактом СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області того ж дня були внесені відомості до ЄРДР № 0000132 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке в подальшому було перекваліфіковане на ч. 1 ст. 296 КК України. Матеріази кримінального провадження направлені до ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві.

З метою перевірки вищезазначених відомостей призначено службове розслідування, за результатами якого було прийнято оскаржувані накази та звільнено зі служби в поліції дільничного офіцера поліції сектора превенції Ренійського відділення поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

В обґрунтування правомірності наказів відповідач зазначає, що вищезазначена подія набула значного суспільного резонансу та негативно вплинула на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, рівня довіри населення до поліції та своєю суттю дискредитувала звання поліцейського.

Підставою для звільнення було неотримання позивачем вимог Конституції України, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Закону України «Про Національну поліцію», Правил етичної поведінки поліцейських, Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільнених з міст позбавлення волі», Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції, Порядку взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановленні факту смерті людини, Закону України «Про звернення громадян», Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України.

Стосовно посилань позивача у позовній заяві на відсутність щодо нього обвинувального вироку відповідач зазначає, що позивача притягнуто до дисципіланрної відповідальності за результатами проведення службового розслідування за вчинення низки дисциплінарних проступків.

Щодо твердження позивача про те, що під час проведення службового розслідування його жодного разу не викликали для надання доказів за фактом розслідування, відповідач зазначає, що такі твердження не відповідають дійсності. Дисциплінарна комісія в межах службового розслідування двічі намагалася отримати пояснення від позивача, однак останній відмовився надавати пояснення посилаючись на ст. 63 Конституції України. Від інших громадян (захисників та адвокатів), які могли б діяти в інтересах вказаного працівника поліції до УКЗ ГУНП жодної кореспонденції не надходило (звернення, запити, клопотання тощо). Таким чином ОСОБА_1 самостійно порушив свої права та інтереси, не співпрацюючи з дисциплінарною комісією та ненаданні документів, які б могли підтвердити або спростувати вчинення ним дисциплінарних проступків.

Щодо твердження позивача про неврахування дисциплінарною комісією протоколу від 20.04.2020, в якому зазначено, що останній не знаходився в стані алкогольного сп`яніння, відповідач зазначив, що дисциплінарною комісією в межах проведеного службового розслідування було оцінено усі докази, повно та всебічно розглянуто документи, які підтверджують або спростовують вчинення ОСОБА_1 дисциплінарних проступків. Протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння був виданий приблизно через 15 годин після надзвичайної подій в магазині.

На підставі викладеного відповідач вважає, що ГУНП в Одеській області при видані оскаржуваного наказу про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 не порушило жодних прав та інтересів позивача, у звязку з чим позовна заява не підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 23.09.2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

23.09.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій додатково зазначено, що наказ про призначення службового розслідування від 22.04.2020р. №965 не містить ні чіткої підстави його призначення ні даних працівника поліції відносно якого воно проводитиметься, які були відомі, що є грубим порушенням Порядку проведення службових розслідувань.

Крім того, позивач зазначає, що наказом ГУНП в Одеській області від 19.05.2020р. №1175 було продовжено строк проведення службового розслідування до 21.06.2020р. Підставою для продовження строку службового розслідування була відповідна доповідна записка голови дисциплінарної комісії, з якої вбачається, що підставою для продовження строків службового розслідування є необхідність провести значний об`єм роботи. Позивач вважає, що така доповідна записка не може вважатись обґрунтованою, оскільки не містить посилань на перелік вчинених дій за час службового розслідування, переліку дій які планується вчинити та які є необхідними та обґрунтованих причин неможливості здійснити дії у встановлений строк. При цьому, після про продовження строку службового розслідування, дисциплінарною комісією до матеріалів службового розслідування 09.06.2020р. було долучено лише довідку за результатами психологічного супроводження лейтенанта поліції ОСОБА_1 а також внесено зміни до персонального складу дисциплінарної комісії. Жодних інших дій в межах службового розслідування після продовження його строків здійснено не було, у зв`язку з чим продовження строків службового розслідування було необґрунтованим.

Також позивач зазначає, що 29.05.2020р. ГУНП в Одеській області було прийнято наказ №1268 про внесення змін до наказу ГУНП від 22.04.2020р. №965, яким доповнено підстави службового розслідування, проте ні положення Дисциплінарного статуту, ні положення Порядку проведення службових розслідувань не містять норм щодо можливості зміни та/або доповнення підстав призначення службового розслідування.

У висновку за результатами службового розслідування зазначено, що лейтенант поліції ОСОБА_1 двічі відмовився від надання пояснень, проте у висновку відсутня інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення. В матеріалах справи службового розслідування також відсутні відповідні акти.

У висновку за результатами службового розслідування не міститься інформації щодо обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Крім того відповідачем вносились зміни щодо персонального складу дисциплінарної комісії, та зменшено кількість членів даної комісії, шляхом виключення голови комісії, проте Положенням про дисциплінарні комісії передбачено можливість зміни виключно персонального складу комісії та не передбачено можливості зміни кількості членів комісії та її структури.

Також позивач зазначив, що висновок дисциплінарної комісії не підписаний одним із членів комісії, а саме заступником начальника відділу Одеського управління ДВБ НПУ полковником поліції Драгановим Д., на місті підпису якого міститься напис «на лікарняному» та міститься печатка «Для пакетів №2» Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки.

30.09.2020 року до суду надійшли заперечення відповідача, в яких зазначено, що службове розслідування було проведено на законних підставах, в межах наданих повноважень та керуючись, зокрема, нормами Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Твердження викладені у відповіді на відзив не підтверджуються та спростовуються матеріалами службового розслідування.

Щодо твердження представника позивача щодо необхідності призначення нового службового розслідування за фактом порушень службової дисципліни, відповідач зазначив, що в даному випадку застосування норми ч. 7 ст. 14 Дисциплінарного статуту в частині «Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування» є помилковим. В даному випадку слід застосовувати норму ч. 7 ст. 14 Дисциплінарного статуту в частині «У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування», оскільки вчинення дисциплінарних проступків (порушення службової дисципліни) в ході здійснення своєї професійної діяльності ОСОБА_1 відбулося до призначення службового розслідування за фактом подій, які відбувалися 19.04.2020 року. Таким чином, дисциплінарною комісією не було порушено порядок проведення службового розслідування, який регламентується Дисциплінарним статутом Національної поліції України.

Щодо твердження представника позивача стосовно відсутності актів про відмову від надання пояснень зазначаємо, що дисциплінарною комісією було запропоновано ОСОБА_1 надати пояснення відносно обставин, за фактом яких проводиться службове розслідування, однак останній відмовився від надання пояснень у порядку ст. 63 Конституції України і вказані пояснення містяться в матеріалах службового розслідування.

Ухвалою суду від 05.10.2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, було закрито підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті на 20.10.2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 192 КАС України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Зважаючи на перебування головуючого судді на лікарняному у період з 19.10.2020 по 09.11.2020 включно, судове засідання, призначене на 20.11.2020 року було перенесено на 10.11.2020 року і суд розпочав розгляд справи по суті 10.11.2020 року.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні через обмеження доступу до Одеського окружного адміністративного суду з метою запобігання виникнення і поширення короновірусної хвороби (COVID-19).

Відповідно до наказу Одеського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року "Про встановлення обмежень, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) в Одеському окружному адміністративному суді на період запровадження в Україні карантинних заходів", з 21 жовтня 2020 року припинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях, за участю учасників судового процесу та рекомендовано розглядати справи у порядку письмового провадження. Зміст цього наказу оголошений на сайті Судова влада.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

10.11.2020 року судом відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, з огляду на той факт, що строк розгляду справи спливає, з боку позивача наявна заява про розгляд справи за його відсутності, а участь представників сторін у судовому засіданні не визнана судом обов`язковою.

Враховуючи викладене, та у зв`язку з відсутністю потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, , керуючись приписами ч. 9 ст. 205 КАС України, ухвалою суду, що занесена до протоколу судового засідання від 10.11.2020 року, продовжено розгляд справи у письмовому провадженні.

При цьому, фіксування судового засідання 10.11.2020 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов та докази, якими він обґрунтовується, встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах національної поліції на посаді дільничного офіцеру поліції сектору превенції Ренійського відділення Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області

19.04.2020 року до ГУНП в Одеській області з Ренійського ВП Ізмаїльського ВП в Одеській області надійшла інформація про внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (ЄО Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП № 1037), відповідно до якої дільничний офіцер поліції СП Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_1 , перебуваючи поза службою, зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований у будинку АДРЕСА_2 для з`ясування боргових зобов`язань перед власником магазину. Під час спілкування з власником магазину - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 між останнім та працівником поліції виникла сварка, яка переросла в бійку, в ході якої лейтенант поліції ОСОБА_1 наніс ОСОБА_2 тілесні ушкодження та залишив місце події. Згідно попереднього висновку лікаря швидкої медичної допомоги ОСОБА_2 поставлено попередній діагноз: «травма голови та забій лівого колінного суглобу». Після надання медичної допомоги. ОСОБА_2 звернувся з відповідною заявою до Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області. За вищевказаним фактом СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області того ж дня були внесені відомості до ЄРДР № 0000132 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке в подальшому було перекваліфіковане на ч. 1 ст. 296 КК України. Матеріали кримінального провадження направлені до ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві.

З метою перевірки вищезазначених відомостей наказом ГУНП в Одеській області від 22.04.2020 № 965 за даним фактом було призначено службове розслідування.

Наказом №1175 від 19.05.2020 року було продовжено термін службового розслідування до 21.06.2020 року.

В ході проведення службового розслідування під час збору характеризуючого матеріалу були встановлені факти вчинення більше двох дисциплінарних порушень службової дисципліни, у зв`язку з чим головою дисциплінарної комісії І. Іщенко 26.05.2020 року складено доповідну записку на підставі якої, наказом ГУНП в Одеській області №1268 від 29.05.2020 року, описову частину наказу ГУНП в Одеській області від 22.04.2020 № 965 «Про призначення службового розслідування» доповнено абзацом наступного змісту: « 30.04.2020 під час перевірки службової діяльності працівників Ренійського ВП Ізмаїльського ВП виявлено ряд порушень службової дисципліни та вимог нормативно правових актів України з боку працівників вказаного відділення поліції».

Наказом ГУНП в Одеській області від 05.06.2020 року було внесено зміни до п. 2 наказу ГУНП в Одеській області від 22.04.2020 № 965, а саме заступника начальника ГУНП в Одеській області полковника поліції Іщенка І.В. виключено зі складу дисциплінарної комісії, а начальника УКЗ ГУНП в Одеській області полковника поліції Перчика О.М. призначено головою дисциплінарної комісії.

За результатом проведення службового розслідування складено висновок від 19.06.2020 року, у якому Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що своїми діями лейтенант поліції ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 68 Конституції України, пунктів 1, 2, 3, 6, 7, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2, 3, 4 частини 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580- VIII, абзаців 1, 2, 6, 7 та 8 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, п. 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 № 100, Присягу працівника поліції, підпунктів 5, 6 пункту 9 та пункту 11 розділу ІІ, підпункту 1 пункту 10, підпунктів 1 та 2 пункту 15 розділ IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376, ч. 1 ст. 256, ч. 2 ст. 268, ст. 283 КУпАП, пункту «в» ст.. 3 розділу 1 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільнених з місць позбавлення волі» від 01.12.1994, п.п. 1 п. 4 розділу 2, п. 1 та п. 6 розділу ІІІ, п.п. 2-7 п. 5 розділу IV п.п. 1 п. 2, п. 1 розділу V Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції , закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановленні факту смерті, затверджених спільним наказом МВС України, МОЗ України, Генеральної прокуратури України від 29.09.2017 року №807/1193/279, частин 1 та 3 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96, п. 3, 4, 12, 13, 14 розділу ІV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 15.11.2017 №930, пунктів 8 та 11 Посадової інструкції дільничного офіцера поліції, що виразилося у недотриманні Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, посяганні на права і свободи, честь і гідність інших людей, а саме нанесення тілесних ушкоджень громадянину , у непрофесійному виконанні своїх службових обов`язків, у не контролюванні своєї поведінки та здійсненню дій, які підривають авторитет Національної поліції України, в неповідомленні за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про виявлене правопорушення, не інформуванні свого безпосереднього керівника про надзвичайну подію, ненаданні медичної допомоги потерпілому, не підписанні Постанови по справі про адміністративне правопорушення посадовою особою, яка розглядала справу, в неналежному розгляді звернень громадян, неналежному контролі за особою , яка формально підпадає під дію адміністративного нагляду та невжиття заходів щодо встановлення адміністративного нагляду відносно цієї особи, в неналежному веденні контрольно-наглядової справи на дільницю, в частині відсутності інформації про особливості території, в неповному зборі даних про розташування й режими роботи підприємств, установ та організацій, відсутності інформації об`єктів дозвільної системи, контактів відповідальних осіб органів місцевого самоврядування, інформація про кількість населення по с. Орлівка, відсутності аналізу кількості скоєння кримінальних правопорушень, інформації орієнтування щодо злочинців, інформації про викрадені речі, які перебувають у розшуку, відсутності аналізу та збору інформації місць концентрації осіб, схильних до скоєння правопорушень, відсутності інформації про сили та засоби, які залучаються до охорони публічного порядку на поліцейські дільниці , не інформуванні виконавчі органи місцевого самоврядування про стан дотримання правопорядку на поліцейській дільниці, невжитті заходів щодо запобігання правопорушенням, підвищення довіри населення до поліції, у відсутності інформації щодо прийому громадян, у систематичному несповіщенні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, в наданні невірної кваліфікації адміністративного правопорушення, не зазначенні характеру домашнього насильства, невнесенні запису про попереднє притягнення до адміністративної відповідальності, в систематичному не зазначенні дати отримання постанови по справі про адміністративне правопорушення правопорушнику, в систематичному не зазначенні повної назви органу поліції в постановах по справам про адміністративні правопорушення, здійсненні виїздів на факт смерті людини без лікаря (фельдшера), порушення строків розгляду повідомлень про смерть людини, у нездійсненні превентивних заходів щодо осіб, які перебувають на профілактичних обліках Національної поліції України, невнесенні начальникові відділення поліції пропозицій про встановлення адміністративного нагляду за раніше судимими.

Відповідно до висновку службового розслідування від 19.06.2020 року, у якому Дисциплінарна комісія вважала за необхідне дільничного офіцера поліції сектора превенції Ренійського відділення поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Одеській області №1593 від 07.07.2020 року, за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні ст. 68 Конституції України, пунктів 1, 2, 3, 6, 7, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, пунктів 1, 2, 3, 4 частини 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580- VIII, абзаців 1, 2, 6, 7 та 8 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, п. 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08.02.2019 № 100, Присягу працівника поліції, підпунктів 5, 6 пункту 9 та пункту 11 розділу ІІ, підпункту 1 пункту 10, підпунктів 1 та 2 пункту 15 розділ IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376, ч. 1 ст. 256, ч. 2 ст. 268, ст. 283 КУпАП, пункту «в» ст.. 3 розділу 1 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільнених з місць позбавлення волі» від 01.12.1994, п.п. 1 п. 4 розділу 2, п. 1 та п. 6 розділу ІІІ, п.п. 2-7 п. 5 розділу IV п.п. 1 п. 2, п. 1 розділу V Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції , закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановленні факту смерті, затверджених спільним наказом МВС України, МОЗ України, Генеральної прокуратури України від 29.09.2017 року №807/1193/279, частин 1 та 3 ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96, п. 3, 4, 12, 13, 14 розділу ІV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 15.11.2017 №930, пунктів 8 та 11 Посадової інструкції дільничного офіцера поліції, офіцера поліції, дільничного офіцера поліції сектора превенції Ренійського відділення поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Одеській області №934 о/с від 20.07.2020 року відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі наказу ГУНП в Одеській області №1593 від 07.07.2020 року та подання начальника Ренійського відділення поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 10.07.2020 року, звільнено зі служби в поліції дільничного офіцера поліції сектора превенції Ренійського відділення поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, регламентовано Законом України "Про Національну поліцію".

Згідно частини першої статті 18 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина перша та друга статті 19 Закону № 580-VIII).

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII.

Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша статті 1 Дисциплінарного статуту).

Згідно із ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (частина перша та друга статті 16 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 18 Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Так, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:

1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

2) підстава для призначення службового розслідування;

3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;

4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;

5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;

10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;

11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є:

1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння;

2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;

3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього;

4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку;

5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

У разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.

Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь до поліцейських, які мають первинні спеціальні звання, та у виді звільнення з посади до поліцейських, які обіймають посади найнижчого рівня, не застосовується.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893.

Згідно з розділом VI Порядку № 893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості:

дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

підстава для проведення службового розслідування;

форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження).

У разі залучення до проведення службового розслідування фахівців та представника поліцейського також зазначаються їх прізвища, ініціали та статуси у службовому розслідуванні.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:

обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;

посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;

пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;

обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються:

висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування;

вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку;

відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством;

запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Висновок службового розслідування підписують голова, заступник голови та члени дисциплінарної комісії.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з того, що підставою для призначення службового розслідування була інформація про внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (ЄО Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП № 1037), відповідно до якої дільничний офіцер поліції СП Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_1 , перебуваючи поза службою, зайшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований у будинку АДРЕСА_2 для з`ясування боргових зобов`язань перед власником магазину. Під час спілкування з власником магазину - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 між останнім та працівником поліції виникла сварка, яка переросла в бійку, в ході якої лейтенант поліції ОСОБА_1 наніс ОСОБА_2 тілесні ушкодження та залишив місце події. Згідно попереднього висновку лікаря швидкої медичної допомоги ОСОБА_2 поставлено попередній діагноз: «травма голови та забій лівого колінного суглобу». Після надання медичної допомоги. ОСОБА_2 звернувся з відповідною заявою до Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області. За вищевказаним фактом СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області того ж дня були внесені відомості до ЄРДР № 0000132 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке в подальшому було перекваліфіковане на ч. 1 ст. 296 КК України. Матеріали кримінального провадження направлені до ТУ ДБР, розташованому в м. Миколаєві.

Разом з цим судом встановлено, що під час службового розслідування проводилась перевірка службової діяльності лейтенанта поліції ОСОБА_1 та виявлено ряд порушень службової дисципліни та вимог нормативно правових актів.

У зв`язку з цим наказом ГУНП в Одеській області №1268 від 29.05.2020 року, описову частину наказу ГУНП в Одеській області від 22.04.2020 № 965 «Про призначення службового розслідування» доповнено абзацом наступного змісту: « 30.04.2020 під час перевірки службової діяльності працівників Ренійського ВП Ізмаїльського ВП виявлено ряд порушень службової дисципліни та вимог нормативно правових актів України з боку працівників вказаного відділення поліції».

Суд наголошує, що приписами ч. 7 ст. 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування, а якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

Разом з цим виявивши під час перевірки службової діяльності працівників Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ряд порушень службової дисципліни та вимог нормативно-правових актів України з боку працівників вказаного відділення поліції, зокрема ОСОБА_1 , відповідач повинен був ініціювати нове службове розслідування, оскільки зазначені обставини не були підставою для проведення службового розслідування, станом на дату прийняття наказу від 22.04.2020 № 965 «Про призначення службового розслідування».

При цьому приписами ч. 7 ст. 14 Дисциплінарного статуту, на який відповідач посилається в якості підстав для прийняття наказу №1268 від 29.05.2020 року, не передбачена можливість зміни або доповнення підстав проведення службового розслідування.

З огляду на зазначене суд вважає необґрунтованим доповнення підстав службового розслідування відповідно до наказу №1268 від 29.05.2020 року, та, як наслідок, безпідставним посилання у висновку службового розслідування на порушення службової дисципліни та вимог нормативно правових актів, окрім тих що були підставою для прийняття наказу від 22.04.2020 № 965 «Про призначення службового розслідування» в первинні редакції.

Крім цього, у висновку службового розслідування зазначено, що з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення дисциплінарного проступку, установлення причин і умов його вчинення члени дисциплінарної комісії намагалися опитати лейтенанта поліції ОСОБА_1 , однак останній двічі відмовлявся надати пояснення, посилаючись на ст. 63 Конституції України.

Як вже зазначалось судом, відповідно до положень ч. 3 ст. 18 Дисциплінарного статуту, факт відмови від надання пояснень фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Разом цим, в порушення приписів ч. 3 ст. 18 Дисциплінарного статуту, відповідних актів, які засвідчують факт відмови позивача від надання пояснень відповідачем не складалось, що також підтверджено відповідачем в запереченнях, в яких зазначено що дисциплінарною комісією було запропоновано ОСОБА_1 надати пояснення відносно обставин, за фактом яких проводиться службове розслідування, однак останній відмовився від надання пояснень у порядку ст. 63 Конституції України і вказані пояснення містяться в матеріалах службового розслідування.

Крім того, у висновку службового розслідування не міститься інформації щодо обставини, які обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку.

Разом з цим, звільнення зі служби в поліції є крайнім видом дисциплінарного стягнення. Обираючи такий вид дисциплінарного стягнення відповідач повинен обґрунтовано зазначити неможливість застосування інших, більш м`яких видів стягнення.

Зазначаючи у висновку службового розслідування та у наказі №1593 від 07.07.2020 року про необхідність звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, відповідач не обґрунтував необхідність застосування саме найсуворішого виду дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Крім того, в порушення ч. 2 ст. 19 Дисциплінарного статуту, висновок службового розслідування підписано не всіма членами дисциплінарної комісії, зокрема висновок не підписаний одним із членів комісії, а саме заступником начальника відділу Одеського управління ДВБ НПУ полковником поліції Драгановим Д.

Вищезазначені обставини, у сукупності, дають підстави вважати, що службове розслідування відносно позивача було проведено упереджено, з неповним з`ясуванням всіх обставин та з численними процедурними порушеннями, допущеними під час його проведення, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що відсутні підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з зі служби в поліції.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 січня 2013 року у справі «Волков проти України», звертаючи увагу на необхідність поновлення особи на посаді як спосіб відновлення порушених прав, зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 8 Конституції України та статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №1593 від 07.07.2020 року в частині звільнення зі служби в поліції дільничного офіцера поліції сектору превенції Ренійського відділення Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Як наслідок, наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №934 о/с від 20.07.2020 року, в частині звільнення зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектора превенції Ренійського відділення поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області також є протиправним та належить до скасування, оскільки він був виданий на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області №1593 від 07.07.2020 року.

Оскільки суд вважає протиправним звільнення позивача, то його слід поновити на тій же посаді та у тому ж органі, з якого він був протиправно звільнений.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 371 КАС України рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби підлягають негайному виконанню.

Відповідно до зазначеної норми суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Позивачем, за звернення до суду з даним адміністративним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 2522,40 грн., який може бути повернуто позивачу відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про судовий збір», оскільки відповідно до п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про поновлення на роботі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції України в Одеській області (вул. Єврейська, 12, м. Одеса, 65014, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №1593 від 07.07.2020 року в частині звільнення зі служби в поліції дільничного офіцера поліції сектору превенції Ренійського відділення Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області №934 о/с від 20.07.2020 року, в частині звільнення зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектора превенції Ренійського відділення поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції сектора превенції Ренійського відділення поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук

.