Справа № 280/5539/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 280/5539/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року (суддя Лазаренко М.С., повне судове рішення складено 23.04.2020) у справі №280/5539/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Управління Державної служби України з безпеки на транспорті у Запорізькій області №127866 від 15.10.2019.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 25.09.2019 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області проведено перевірку належного позивачу на праві власності транспортного засобу марки МАЗ 437041-262 номерний знак НОМЕР_1 , який перебував під керуванням ОСОБА_2 . За наслідками перевірки встановлено, що у водія відсутні тахокарти режиму праці та відпочинку за 28.08.2019, 01.09.2019, 08.09.2019, 15.09.2019, що є порушенням статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Крім цього, водій відмовився від проходження вагового контролю. Вказував, що 15.10.2019 відносно нього складено спірну постанову №127866, згідно якої з огляду на допущення ФОП ОСОБА_1 порушення п.2.4 (1) ПКМУ №1306, на підставі абз.13 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 680 грн. Вказану постанову позивач вважав протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки за його позицією вищевказаний ТЗ не підпадає під категорію «великовагові та великогабаритні транспортні засоби», так як його максимальне навантаження складає 4700 кг, а повна маса - 10100 кг, у зв`язку з чим інспектори не мали права вимагати від водія надання такого ТЗ для проведення габаритно-вагового контролю. Зазначаючи наведене, позивач просив задовольнити позов.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що з аналізу приписів Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, Інструкції від 24.06.2010 №385 слідує, що у разі обладнання транспортного засобу тахографом, водій зобов`язаний мати реєстраційні листки режиму праці та відпочинку, а якщо ні, то водій веде індивідуальну контрольну книжку водія. Встановивши, що ТЗ позивача обладнаний тахографом, суд вказав на наявність у водія обов`язку мати реєстраційні листки режимів праці та відпочинку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом. Оскільки на час проведення

перевірки такі листки у водія були відсутні, суд дійшов висновку про обгрунтованість висновків відповідача щодо порушення позивачем вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Крім цього, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачем стосовно позивача винесено припис про усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт від 02.07.2019, згідно якого за результатами перевірки встановлено, що водій не надав ТЗ для проходження вагового контролю. Зважаючи на те, що вищевказаний припис позивачем у встановлений строк не виконано, суд дійшов висновку про правомірність спірної постанови про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позов у повному обсязі. В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач вказує на те, що спірна постанова про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу фактично винесена за невиконання останнім припису про усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт від 02.07.2019. Скаржник вказує, що під час розгляду справи судом першої інстанції не звернуто увагу на те, що вказаний припис складається за формою згідно з додатком 6 Порядку №1567, однак у постанові КМУ від 08.11.2006 №1567 «Додаток 6 не наводиться». Тобто, додатку 6, як зразку припису взагалі законодавством не передбачено. Припис від 02.07.2019 складено на підставі додатку 1 з невідомого «окремого доручення Державної служби України з безпеки на транспорті» і є незаконним. З цих підстав, як вважає скаржник, відповідно і складена на підставі даного припису спірна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 15.10.2019 є незаконною, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець.

Позивачу на праві власності належить транспортний засіб марки МАЗ, модель 437041-262, державний номер НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

25.09.2019 Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якої складено акт №159744. Згідно змісту даного акту, під час перевірки ТЗ марки МАЗ, модель 437041-262, державний номер НОМЕР_1 виявлено порушення п.2.4 (1) у частині не надання ТЗ для вагового контролю відповідно до встановленої процедури ПКМУ 1306-2001, а також надання послуг з перевезення вантажів згідно товарно-транспортної накладної (№200267) РСВ-1066 від 24.09.2019 без оформлення документів, передбачених статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутні тахокарти водія ОСОБА_2 за 28.08.2019, 01.09.2019, 08.09.2019, 15.09.2019.

Крім цього, судом першої інстанції встановлено, що позивачем допускалося аналогічне порушення (у частині не надання ТЗ для вагового контролю), про що було видано припис від 02.07.2019 № 091091 з пропозиціями усунути виявлення порушення у строк до 16.07.2019 року, який отриманий особисто позивачем. Однак, порушення не усунуте, а припис не виконаний.

15.10.2019 виконуючим обов`язки начальника управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області прийнято постанову № 127866 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в розмірі 680 грн. з огляду на допущення порушення п.2.4 (1) ПКМУ №1306, відповідальність за яке передбачена абз.13 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт»

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що фактично підставою для притягнення позивача до майнової відповідальності стало невиконання останнім припису органу державного контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства.

Вказані обставини підтверджуються як змістом оскаржуваної постанови так і визначеною відповідачем правовою підставою для застосування штрафних санкцій абз.13 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до абз.13 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: невиконання перевізниками або їхніми представниками приписів органів державного контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Встановлені обставини справи, які не заперечуються позивачем, також свідчать про те, що винесенню оскаржуваної постанови передував факт вручення позивачу припису від 02.07.2019р. щодо усунення порушень транспортного законодавства (а.с.43).

Вказаний припис винесено з огляду на не надання водієм транспортного засобу, який належить позивачу, транспортного засобу для проходження вагового контролю 07 червня 2019 року. Вказаним приписом зобов`язано позивача усунути вказане порушення до 16.07.2019р.

25.09.2019р. під час проведення перевірки, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області також зафіксовано факт відмови водія у наданні транспортного засобу для проходження вагового контролю, а також встановлено факт невиконання позивачем припису від 02.07.2019р.

Не заперечуючи фактичні обставини та підстави притягнення до відповідальності, позивач посилався на те, що у відповідача були відсутні правові підстави вимагати надати транспортний засіб для проходження вагового контролю, оскільки, за позицією позивача, транспортний засіб, з огляду на його технічні характеристики, не підпадає під категорію «великовагових та великогабаритних транспортних засобів».

З приводу такої позиції позивача суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно із п.2.4-1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 (з змінами та доповненнями) у місці здійснення габаритно-вагового контролю на вимогу працівника пункту габаритно-вагового контролю або поліцейського водій вантажного автомобіля (в тому числі механічного транспортного засобу) повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) передати для перевірки документи, зазначені в підпунктах "а", "б" і "г" пункту 2.1 цих Правил;

б) надати транспортний засіб та причіп (за наявності) для вагового та/або габаритного контролю відповідно до встановленої процедури.

Отже, ПДР визначено обов`язок водія вантажного автомобіля, на вимогу працівника пункту габаритно-вагового контролю, надати транспортний засіб для вагового контролю. При цьому, положення ПДР визначають те, що ваговому контролю можуть бути піддані усі вантажні автомобіля, а не лише ті, які підпадають під категорію «великовагові та великогабаритні транспортні засоби», як про те зазначав позивач.

У свою чергу, повноваженнями щодо перевірки дотримання максимального навантаження, наділені саме спеціально уповноважені державні органи.

Так Положенням про Державну службу України з безпеки на транспортні, затвердженого постановою КМУ №103 від 11.02.2015р., визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пп.15 п.5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

До повноважень Укртрансбезпеки також віднесено видання в установленому порядку обов`язкові до виконання приписи щодо усунення порушень вимог нормативно-правових актів з питань безпеки на транспорті, крім морського та річкового транспорту, та здійснює контроль за виконанням таких приписів ( пп.28 п.5 Положення №103).

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджений постановою КМУ №1567 від 08.11.2006 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1 Порядку №1567 цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Згідно із п.2 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

У відповідності із п.3 Порядку №1576 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Пунктом 31 Порядку №1567 передбачено, що за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Припис підлягає обов`язковому виконанню в зазначений у ньому строк. Про виконання припису уповноважена особа суб`єкта господарювання повинна письмово повідомити керівникові органу державного контролю.

Припис складається за формою згідно з додатком 6 у двох примірниках, один з яких видається уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

Отже наведені норми права свідчать про наявність у органів Укртрансбезпеки повноважень як щодо здійснення габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування так і щодо видання обов`язкових для виконання приписів про усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

У свою чергу, абз.13 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачена відповідальність автомобільних перевізників за невиконання приписів органів державного контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства.

Таким чином, оскільки встановлені у цій справі обставини справи свідчать про те, що відповідачем, у межах своїх повноважень, було видано припис позивачу, а останнім його виконано не було, як не було і надано доказів оскарження чи скасування цього припису у встановленому законом порядку, то суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правомірність притягнення позивача до майнової відповідальності на підставі абз.13 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Аргументи позивача, які наведені в апеляційній скарзі, щодо невизначеності форми виданого припису, на думку суду апеляційної інстанції, не можуть свідчити про неправомірність притягнення позивача до відповідальності.

Так, по-перше, предметом спору у цій справі не є правомірність чи обґрунтованість припису органу державного контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства. А отже суд не надає оцінки припису на предмет його правомірності та обґрунтованості. По-друге, відсутність затвердженої Порядком №1567 форми припису не означає відсутність у органів Укртрансбезпеки повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням законодавства про автомобільний транспорт, шляхом, зокрема, видання приписів про усунення таких порушень.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильного встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року у справі №280/5539/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 24.11.2020р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк