Справа № П/811/446/16
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 листопада 2020 року справа № П/811/446/16

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року у справі № П/811/446/16 (суддя Притула К.М., справа розглянута в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Креатив» до Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Креатив» (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної податкової служби у Кіровоградській області (правонаступником є Головне управління ДПС у Кіровоградській області) (далі - відповідач) від 08.12.2015 року № та №.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що спірні рішення винесено на підставі акту перевірки, за висновками якої було встановлено безтоварність (нереальність) господарських операцій товариства з контрагентами-постачальниками. Позивач вважає висновки необгрунтованими, оскільки такі взаємовідносини були підтверджені первинними документами, відображені в бухгалтерській і податковій звітності, та спричинили реальні зміни майнового стану товариства.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року, адміністративний позов було задоволено повністю. Судом були скасовані оскаржені позивачем податкові повідомлення-рішення від 8 грудня 2015 року № та № .

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2017 року у даній справі скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року

позовні вимоги ПАТ «Креатив» задоволено у повному обсязі, суд визнав протиправними та скасував оскаржені позивачем рішення відповідача.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, неналежну оцінку доказів, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, відповідач просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом не враховано як належні докази та не проаналізовано інформацію щодо контрагента позивача, яка була з`ясована під час перевірки. За позицією контролюючого органу, платником податків не підтверджено фактичне здійснення операцій з реалізації (поставки) товару контрагентом ТОВ «Зороківське», а надані до перевірки первинні документи не опосередковувались реальним рухом активів від зазначеного контрагента.

У ТОВ «Зороківське» відсутній достатній трудовий ресурс, не підтверджено можливості виростити насіння соняшника в таких об`ємах, що реалізовувались, відсутні основні фонди, транспортні засоби. Діяльність контрагента позивача полягала в сприянні різним суб`єктам підприємницької діяльності в проведенні нереальних господарських операцій, переказі безготівкових коштів в готівку, заниженні податкових зобов`язань з використанням реєстраційних документів, печаток та поточних рахунків в банківських установах.

Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені у встановленому порядку, своїх представників для участі в судовому засіданні не направили.

Справа розглянута з урахуванням ч.2 ст.313 КАС України, фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася у відповідності до ч.4 ст.229 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

З матеріалів справи встановлено, що у період з 9 по 13 листопада 2015 року контролюючим органом було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «Креатив» з питань правильності нарахування податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість, доходів та витрат, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування з податку на прибуток по взаємовідносинах з ТОВ «Зороківське» за період з 01.01.2012 по 31.12.2014.

Виявлені контролюючим органом під час перевірки порушення позивачем податкового законодавства зафіксовані в акті перевірки № 159/11-23-22-04/31146251 від 20.11.2015, а саме:

- п. 138.2, п. 138.4, п. 138.8, ст. 138, п. 139.1.9, п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України від 02.12.2010, в результаті чого позивачем завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податку на прибуток за півріччя 2012 року на суму 4 635 196,00 грн;

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого ПАТ Креатив завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (ряд.19 Декларації з ПДВ) за квітень 2012 року на суму 31 602,00 грн; занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за серпень 2013 року на суму 927 039,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення від 8 грудня 2015 року:

- № , яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток за півріччя 2012 року у розмірі 4635196,00грн;

- № , яким ПАТ «Креатив» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 390 559,00 грн (з них за основним платежем - 927 039,00 грн, та за штрафними (фінансовими) санкціями 463520,00грн).

Вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржені рішення відповідача, прийшов до висновку, що позивач надав суду достатні та допустимі докази на спростування висновків контролюючого органу про допущені порушення норм податкового законодавства. В той же час, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду правомірність та законність прийняття рішень, які оскаржує позивач.

Колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

За позицією контролюючого органу, у зв`язку з не підтвердженням придбання сировини (насіння соняшника) ПрАТ «Креатив» у ТОВ «Зороківське» за квітень 2012 року, відсутні об`єкти оподаткування податком на вартість та податком на прибуток по взаємовідносинах з вказаним контрагентом з огляду на наступне:

- ПрАТ «Креатив» не було надано до перевірки документи про проведення розрахунків між контрагентами (банківські виписки по рахунках, платіжні доручення, тощо) та документи щодо транспортування соняшника від постачальника до покупця (товарно-транспортні накладні, шляхові листи);

- за даними матеріалів кримінального провадження № 0000022 ТОВ «Зороківське», починаючи з 2011 року до теперішнього часу, уклало ряд господарських договорів із підприємства реального сектору економіки, з приводу поставки (продажу) власного врожаю сільськогосподарських культур (кукурудзи, соняшнику та сої), а саме, з контрагентами-покупцями, в тому числі і ТОВ «Креатив», не маючи при цьому необхідних виробничих потужностей (відсутність сільськогосподарської техніки, працівників та земельних ділянок у необхідній кількості). ТОВ «Зороківське», отримавши на спеціальний рахунок податкове зобов`язань на додану вартість, з метою їх обготівкування перераховувало кошти на розрахункові рахунки суб`єктів господарської діяльності, які у відповідності до ст.55-1 ГК Українимають ознаки фіктивності.

Також згідно з матеріалами кримінального провадження господарською діяльністю ТОВ «Зороківське» фактично керує колишній його засновник ОСОБА_1 , який надає вказівки з приводу вирішення поточних питань діяльності товариства; функції бухгалтера товариства виконує ОСОБА_2 , яка подає звітність, хоча офіційно на вказаному підприємстві працювала до 2012 року.

ОСОБА_3 (директор ТОВ «Зороківське» з 05.10.2011 по 27.09.2012) не підписував жодних документів з приводу поставки господарської продукції, а після пред`явлення йому статистичної звітності цього товариства, яку бухгалтер здала до органів статистики, пояснив, що вона є недостовірною, оскільки в ній завищено обсяги засіяних площ та зібраного врожаю. Почеркознавчими експертизами від 30.07.2015 №№ 1/893, 1/767, 1/769, 1/865 встановлено, що від імені службових осіб ТОВ «Зороківське» щодо реалізації сільськогосподарської продукції підприємств-контрагентів виконані не цими особами; допитаний в якості свідка засновник ТОВ «Зороківське» (директор в період 2010-2011) ОСОБА_3 показав, що зареєстрував підприємство за винагороду, будь-якої діяльності як керівник ТОВ «Зороківське» не здійснював; допитаний в якості свідка ОСОБА_4 , показав, що перебував на посаді директора ТОВ «Зороківське» у період з 05.10.2011 по 27.09.2012, свої функціональні обов`язки він виконувати не міг, оскільки не бачив жодних документів, що стосуються фінансово-господарської підприємства, у нього не зберігалась печатка підприємства, а зберігалась у ОСОБА_2 , свої підписи на податковій чи будь-якій іншій звітності він не ставив, з чого податковим органом зроблено висновок, що ТОВ «Зороківське» не мало фізичної можливості виростити насіння соняшника без наявності трудових ресурсів, основних фондів, транспортних засобів, допоміжних послуг та інше, та в подальшому реалізувати його на адресу ПАТ «Креатив».

З матеріалів даної справи встановлено, що видами діяльності Приватного акціонерного товариства Креатив за КВЕД є, зокрема, виробництво зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (01.11), виробництво олії та тваринних жирів (10.41).

Судом встановлено, що між позивачем (покупець за договором) та ТОВ «Зороківське» (Продавець), укладено договори, на поставку насіння соняшнику, урожаю 2011 року:

договір поставки №888/п від 28.03.2012р.;

договір поставки №925/п від 11.04.2012р. (т.1 а.с.91-94,100-103).

Позивачем до податкового кредиту в квітні 2012 року віднесено 5562235,55грн. (із них ПДВ 927 039,26 грн.) за податковими накладними (т.1 а.с.95,97,104), виданими ТОВ «Зороківське» з придбання соняшнику на підставі договорів поставки.

На посвідчення складського зберігання придбаного соняшнику позивачем надано до суду договір про складське зберігання зерна та олійних культур №83 від 27.03.2012р. та складські квитанції, акти виконаних робіт (т.1 а.с.99,106-108, т.2 а.с.87-92,125-146).

Оплату вартості придбаного товару позивачем здійснено в повному обсязі безготівковим шляхом, що підтверджується платіжними дорученнями (т.1 а.с.96,98,105).

Поставка соняшнику здійснювалась на умовах EXW (Інкотермс 2010). Позивач стверджує, що постачання придбаного товару здійснювалось на елеватор ТОВ "Агрофірма "Контрактова", Дніпропетровська обл., Покровський район, вул. Пушкіна, 85 та ТОВ "Апостолове-Агро", Дніпропетровська обл. Апостоловський р-н, м. Апостолове, вул. Елеваторна, буд.1.

Договори, податкові накладні, складські квитанції, якими оформлювався факт прийняття позивачем насіння соняшника, містить всі обов`язкові реквізити, що передбачені для оформлення первинних документів: назву товару, його вартісне вираження, одиницю виміру, місце та дату складання, підписи уповноважених осіб.

Зважаючи на наявність у позивача належним чином складених та зареєстрованих податкових накладних, підтвердження позивачем фактів отримання товару і проведення розрахунків, є доведеною реальність спірних господарських операцій.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

За змістом пункту 200.3. статті 200 Податкового кодексу України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому, в пункті 198.2 зазначеної статті передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів із банківського рахунку платника податку в оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

З аналізу наведених правових норм, можливо дійти висновку, що необхідною умовою для правомірності формування податкового кредиту та витрат, є фактичне здійснення господарської операції платником податків.

Судом в ході розгляду справи не встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, яке б позбавляло його права на податковий кредит за умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об`єктивної зміни складу активів платника податків покупця отримувача товарів.

В силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" позивач і його контрагент є окремими суб`єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак, позивач та контрагент позивача є окремими платниками податку на додану вартість.

Межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка відповідно до статті 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб`єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим.

Також, Податковий кодекс України не ставить у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (послуги) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків-покупець товарів (послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Надані позивачем документи підтверджують фактичний рух активів та зміни у власному капіталі позивача, і спростовують доводи відповідача про ненадання Товариством до перевірки документів на підтвердження проведених розрахунків між контрагентами.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи скаржника про ненадання позвачем до перевірки документів щодо транспортування придбаного товару та виявленими відповідачем недоліками у наданих суду товарно-транспортних накладних, оскільки відсутність в бухгалтерських документах необхідних реквізитів є питанням відповідальності за порушення порядку введення бухгалтерського обліку і не є беззаперечним доказом нереальності господарських операцій, і характер зазначених відповідачем порушень при заповненні ТТН не спростовує факту транспортування певних вантажів.

Доводи контролючого органу про відсутність фактичного ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Зороківське», відсутність ресурсів (матеріальних та трудових), необхідних для здійснення господарської операції, доводи, що ґрунтуються на даних матеріалів кримінального провадження № 0000022, колегією суддів розцінюються критично та відхиляються, з огляду на таке.

За приписами частини 6 ст.78 КАС Українипідставою для звільнення від доказування є вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили.

При цьому обов`язковими такий вирок суду для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, є лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Матеріали справи не містять вироків суду по кримінальних справах щодо посадових осіб контрагента позивача - ТОВ «Зороківське», у т. ч. по ланцюгу постачання, які б стосувались обставин даної справи. Матеріали ж кримінальних проваджень вироком суду не являються.

Більш того, слідчим управління УМВС України в Житомирській області МВС України винесено постанову про закриття провадження від 04.11.2015 по матеріалам кримінального провадження №0000022 у зв`язку із відсутністю в діях службових осіб ТОВ "Зороківське" складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 КК України (т.2, а. с.108-112).

Що ж до відсутності ресурсів (матеріальних та трудових) у ТОВ «Зороківське», то посилання податкового органу на відсутність у підприємства-контрагента умов необхідних для здійснення господарської операції само по собі не свідчить про нереальність таких операцій, адже підприємство-постачальник може здійснювати реальні торговельні операції та не обов`язково має бути виробником послуги (робіт) і за відсутності дослідження первинних документів підприємства-контрагента висновки про нереальність господарських операцій, обґрунтовані відсутністю трудових та матеріальних ресурсів такого підприємства, є передчасними.

Судом першої інстанції було встановлено, що згідно відомостей, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 07.05.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Зороківське» - 19.06.2017, 2041906, припинено за судовим рішенням про банкрутство (Т.3 а.с.189-198). Отже, допитати посадових осіб контрагента, які брали безпосередню участь у прийнятті відповідних рішень щодо спірної господарської операції з ПАТ «Креатив» у перевіряємому періоді , є неможливим.

Відповідно до даних, зазначених у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого 15.06.2020, з 14.08.2015 було змінено керівника юридичної особи ПАТ Креатив та склад підписантів, з 14.05.2018 підприємство перебуває в стані припинення за судовим рішенням про банкрутство.

Таким чином, допитати посадових осіб позивача, які брали безпосередню участь при укладанні спірної угоди з ТОВ «Зороківське», є неможливим у зв`язку з перебуванням позивача в процедурі банкрутства відповідно до постанови Господарського суду м. Києва від 16.04.2018 у справі №910/9131/16.

Отже, судом першої інстанції було вжито всіх можливих заходів з метою з`ясування обставин, на необхідності з`ясування яких наголошено у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року.

За правилами частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновки відповідача стосовно допущення позивачем порушень податкового законодавства у періоді, що перевірявся, спростовані доказами, наданими позивачем, а тому у суду першої інстанції були підстави для скасування оскаржених позивачем податкових повідомлень-рішень.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року у справі № П/811/446/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак