Справа № 826/11857/17
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

при секретарі - Закревській І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на прийняте у порядку спрощеного (письмового) провадження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октава фінанс» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Октава фінанс» (далі - Позивач, ТОВ «ФК «Октава фінанс») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - Відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15.06.2017 року №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.06.2020 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Позивач не належить до уповноважених банків, а також суб`єктів господарювання, які здійснюють операції з купівлі-продажу валюти на підставі агентських угод з уповноваженими банками, то застосування до нього санкцій, передбачених ст. 18 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сферах торгівлі, громадського харчування та послуг», є безпідставним.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом не було враховано застосування до Позивача штрафної санкції на підставі ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сферах торгівлі, громадського харчування та послуг» у зв`язку з порушенням вимог п. 13 ст. 3 цього Закону, а тому, за відсутності доказів існування технічної проблеми з реєстратором розрахункових операцій, останнього притягнуто до відповідальності правомірно.

Після усунення визначених в ухвалі від 19.08.2020 року про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2020 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 25.11.2020 року.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

У судовому засіданні представник Відповідача просив задовольнити вимоги апеляційної скарги з викладених у ній доводів та підстав.

Позивач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника учасника справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.05.2017 року працівниками ГУ ДФС у Житомирській області на підставі наказу від 23.05.2017 року №713, направлень на перевірку від 23.05.2017 року №959 та №960 було проведено фактичну перевірку Житомирського відділення №4 ТОВ «ФК «Октава фінанс» за адресою: м. Житомир, пр-т. Миру, 15, р-к. «Хмільники», що належить ТОВ «ФК «Октава фінанс», з питань дотримання суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів.

У ході перевірки податковим органом було встановлено незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сум коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій. Так, що на момент перевірки у відділені №4 залишок готівки становив 222 569,86 грн., 781,00 дол. США, 230,00 євро та 14600,00 російських рублів. Разом з тим, відповідно до денного звіту реєстратора розрахункових операцій залишок готівки становив: 667 709,58 грн., 2343,00 дол. США, 690,00 євро та 43800,00 російських рублів.

Наведене, на переконання контролюючого органу, свідчить про порушення Позивачем п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Результати перевірки зафіксовані в акті від 01.06.2017 року №0156/06/25/РРО/39628794.

На підставі викладених в акті перевірки висновків Відповідачем 15.06.2017 року прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» №, яким до Позивача застосовано штрафні санкції за порушення за порушення п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», тобто норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 1,00 грн. згідно пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України та п. 1 ст. 17 указаного вище Закону.

За наслідками адміністративного оскарження спірний індивідуальний акт було залишено без змін рішенням Державної фіскальної служби України від 17.08.2017 року №18199/6/99-99-11-03-01-25.

Вказані обставини не дають можливості погодитися з висновками суду першої інстанції, які ґрунтуються на приписах ст. ст. 3, 4, 17, 18 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», п. 1 Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.12.2002 року №502, абз. абз. 1-3 п. 2.5 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637, та вказують на відсутність правових підстав для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки до відповідальності порушення встановленого законодавством порядку виконання операцій з купівлі-продажу іноземної валюти може бути притягнуто лише уповноважений банк або його агентів.

Так, Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон про РРО) визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до п. 3 ст. 3 Закону про РРО суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема, забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Зважаючи на те, що згідно виданої Національним банком України Генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій від 20.11.2015 року №165 (а.с. 26) ТОВ «ФК «Октава фінанс» має право на здійснення діяльності з обміну валют, наведені вище положення законодавства в частині необхідності забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, застосовуються до Позивача, що не було враховано судом першої інстанції.

Абзацами 1-3 пунктів 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637 (далі - Положення №637), передбачено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Пунктом 7.16 Положення №637 під час перевірки органами контролю повного і своєчасного оприбуткування коштів, що надійшли до каси від здійснення господарської діяльності, записи в касовій книзі звіряються за сумами та строками з даними відповідних прибуткових касових ордерів (із залученням у разі потреби таких виправдних документів: розрахункових документів, квитанцій до прибуткових касових ордерів, рахунків-фактур, товарно-транспортних і податкових накладних тощо). Перевіряється також проведення записів щодо реєстрації зазначених ордерів (за сумами і датами) у журналі реєстрації прибуткових і видаткових касових документів.

Відповідно до п. 8 Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на території України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.12.2002 року №502 (далі - Інструкція №502), фінансова установа, її відокремлений підрозділ, пункт обміну валюти засобами програмно-технічного комплексу зобов`язані щоденно вести звітну довідку про касові обороти за день і залишки цінностей (додаток 6). На момент проведення перевірки касир каси фінансової установи, її відокремленого підрозділу, пункту обміну валюти зобов`язаний роздрукувати зазначену довідку і надати перевіряючим. У кінці операційного дня ця довідка роздруковується та зберігається в паперовій формі в документах дня.

Матеріали справи свідчать, що на момент перевірки у відділені №4 залишок готівки становив 221 019,21 грн., 781,00 долар США, 285,00 євро, 20,00 польських злотих та 14600,00 російських рублів (а.с. 51-55). Разом з тим, відповідно до денного звіту реєстратора розрахункових операцій залишок готівки становив: 667 709,58 грн., 2 343,00 долари США, 690,00 євро, 60,00 польських злотих та 43800,00 російських рублів (а.с. 56).

При цьому, посилання Позивача на те, що невідповідність між залишком готівки на початок дня та відомостями із денного звіту РРО виникла у зв`язку із технічною проблемою із реєстром розрахункових документів, який залишок коштів на початок дня відобразив у потрійному розмірі, позаяк жодних належних і допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин, окрім математичного обчислення фактичного залишку коштів із даними РРО, підприємством не надано.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками контролюючого органу про порушення Позивачем п. 13 ст. 3 Закону про РРО, що, у свою чергу свідчить про обґрунтованість застосування до останнього штрафних санкцій в сумі 1,00 грн. відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону про РРО.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є 1неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при постановленні рішення неповно з`ясовані обставин, що мають значення для справи та невірно застосовані норми матеріального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду - скасувати.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - задовольнити повністю.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2020 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст постанови складено «25» листопада 2020 року.