Справа № 160/7153/20
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2020 року Справа № 160/7153/20
30 червня 2020 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла направлена 29 червня 2020 р. засобами поштового зв`язку позовна заява ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 до Обласної лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, викладене в протоколі засідання від 09.01.2020 р.;
- зобов`язати лікарсько-консультативну комісію при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації провести повторне засідання з питання надання ОСОБА_2 статусу «Дитина з інвалідністю підгрупи «А» та визначенням часу настання відповідної інвалідності;
- зобов`язати лікарсько-консультативну комісію при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації надати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 статус «Дитина з інвалідністю підгрупи «А» з моменту встановлення діагнозу цукровий діабет 1 типу.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ним були подані заяви про встановлення доньці позивача інвалідності підгрупи «А», натомість, відповідачем протиправно, на думку позивача, цю заяву задоволено не було та прийнято рішення звернутися до Міністерства охорони зоров`я для роз`яснення питання визначення ступеня здатності до самообслуговування у дітей з цукровим діабетом. При цьому, позивач стверджує про те, що дитина потребує постійного моніторингу цукру в крові, тобто їй потрібна регулярна стороння допомога та нагляд, тобто вона не здатна до самообслуговування.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 р. позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки протягом десяти днів з дня отримання ухвали.
17 липня 2020 р. на виконання ухвали суду від 03 липня 2020 р. позивачем виправлено відповідні недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/7153/20. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про об`єднання позовних вимог було відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також, у разі надходження відповіді на відзив, подати свої заперечення на дану відповідь у строк, який не може бути більший 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.
04 вересня 2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не ставить під сумнів питання фаховості та компетентності спеціалістів, які здійснювали розгляд документів та приймали законні та обґрунтовані рішення. При цьому зазначає, що відповідно до Критеріїв встановлення інвалідності, що визначені Порядком встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям затвердженого Постановою №917, підставою для встановлення дитині категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А» є виключно висока міра втрати здоров`я та надзвичайна (повна) залежність від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду та фактична нездатність до самообслуговування, у зв`язку з чим за результатами двох засідань Комісія прийняла рішення щодо відсутності підстав для надання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , статусу «дитина з інвалідністю підгрупи А» та повторно надано рекомендації. При цьому, зазначає, що позивачу неодноразово за результатами двох проведених засідань лікарсько-консультативних комісій при департаменті охорони здоров`я облдержадміністрації надавались роз`яснення щодо порядку оскарження рішення та рекомендації звернутися до центральної комісії Міністерства охорони здоров`я України, однак позивач не звертається до комісії МОЗ з метою розгляду правомірності прийнятого рішення обласною лікарсько-консультативною комісією при департаменті охорони здоров`я.
11 вересня 2020 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просила відхилити доводи відповідача, зазначені у відзиві та задовольнити позовну заяву в повному обсязі, зокрема зазначила, що не зважаючи на вказані посади членів комісії, позивача не було ознайомлено з рівнем компетентності та обізнаності членів ЛКК щодо порушених питань. Члени комісії відмовились взяти до уваги свідчення та відповіді дитини на свої запитання щодо існуючих обмежень життєдіяльності, не оцінили їх та ухилилися від виконання своїх законних обов`язків. Під час засідання 09.01.2020 року було повідомлено про відсутність відповіді на запитання ДОЗ ОДА від МОЗ України стосовно роз`яснення питання визначення ступеня здатності до самообслуговування та був відсутній спеціаліст соціальної сфери. У відзиві відповідач не спростував факту наявності показань у дитини на встановлення другого ступеня обмеження життєдіяльності по критерію самообслуговуванню. Позивач вважає, що комплексна оцінка зазначеного показника на засіданні 09.01.2020 року членами ЛКК не проводилась. Позивач зазначає, що відповідь ОСОБА_3 від 16.09.2019 року не відповідає лікувальній практиці та суперечить Протоколу медичної допомоги дітям, хворим на цукровий діабет 1 типу. Крім того, одночасно позивачем було подано клопотання про допит свідка, в обґрунтування якого заявник зазначила, що зазначена особа (свідок) була присутня на засіданнях ЛКК про справі її дитини.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про допит свідка по справі №160/7153/20 відмовлено.
16 вересня 2020 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких спростовуючи доводи позивача, викладені у відповіді на відзив, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, оскільки рішення, яке є предметом оскарження прийнято відповідачем правомірно
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, судом встановлені наступні обставини.
Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_2 .
Матеріалами справи підтверджено, а сторонами не спростовується, що дитині позивача було встановлено діагноз «цукровий діабет 1 типу, вперше виявлений, стадія декомпенсація».
Згідно висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років №165/1 від 13.09.2016 року ОСОБА_2 визнана дитиною з інвалідністю терміном до 23.05.2023 року.
Відповідно до висновку Протоколу засідання ЛКК №22/2 КНП «ДЦПМСД №8» ДМР від 23.07.2019 року підстав для визначення ОСОБА_2 статусу дитини з інвалідністю підгрупи А немає. Медичний висновок про дитину з інвалідністю віком до 18 років №165/1 від 13.09.2016 року залишено чинним.
27 червня 2019 року позивач звернулась до генерального директора КНП «ДЦПМСД №8» Ломоносової Ольги Олександрівни з заявою про призначення засідання ЛКК щодо встановлення інвалідності доньці - ОСОБА_2 .
Листом за вих. №141/3/03 від 26.07.2019 року позивача повідомлено про проведення розширеного засідання ЛКК КНП «ДЦПМСД №8», за результатами якого прийнято рішення про залишення чинним висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років №165/1 від 13.09.2016 року щодо ОСОБА_2
13 серпня 2019 року позивачем було направлено відповідачу заяви щодо розгляду питання встановлення інвалідності підгрупи А її дитині ОСОБА_2 .
Протоколом засідання лікарсько-консультативної комісії при департаменті охорони здоров`я облдержадміністрації від 09.10.2019 року було вирішено звернутися листом до МОЗ України для роз`яснення питання визначення ступеня здатності до самообслуговування (відсутність порушень, І або ІІ ступінь) у дітей з цукровим діабетом при використанні у побуті глюкометрів та шприц-ручок або помп для введення інсуліну, а також приладу для постійного моніторингу рівня глікемії. Зазначено, що після отримання роз`яснень від МОЗ України буде остаточно прийнято рішення про наявність чи відсутність показань для надання статусу «дитина з інвалідністю підгрупи А» дитині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, було запропоновано батькам звернутися до Центральної комісії МОЗ України для визначення підстав щодо встановлення дитині, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А».
18 грудня 2019 року позивач звернулась до директора департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації Сердюка В.М. з заявою про призначення засідання ЛКК щодо остаточного визначення поняття технічних засобів, які використовують діти з цукровим діабетом 1 типу та встановлення інвалідності доньці - ОСОБА_2 .
Протоколом засідання лікарсько-консультативної комісії при департаменті охорони здоров`я облдержадміністрації від 09.01.2020 року визначено, що нею не було отримано відповіді від МОЗ України стосовно роз`яснення питання визначення ступені здатності до самообслуговування (відсутність порушень, І або ІІ ступінь) у дітей з цукровим діабетом при використанні у побуті глюкометрів та шприц-ручок або помп для введення інсуліну та відношення цих приладів до технічних засобів. Також протоколом визначено, що у дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є порушення функцій обміну речовин, а саме секреції інсуліну, яке має ІІІ ступінь вираження - виражені порушення; здатність до самообслуговування - І ступеню. Таким чином, підстав для визначення ОСОБА_2 статусу дитини з інвалідністю підгрупи А немає.
Вважаючи, рішення лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, викладене в протоколі засідання від 09.01.2020 р, позивач звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із даною позовною заявою.
Вирішуючи спір по суті та надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Згідно ст. 7 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні", особам у віці до 18 років лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів встановлюється категорія "дитина-інвалід", а особам у віці до 18 років з виключно високою мірою втрати здоров`я та з надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду інших осіб і які фактично не здатні до самообслуговування, - категорія "дитина-інвалід" підгрупи А.
Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями та лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.3 Положення про лікарсько-консультативну комісію, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 № 917 «Деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям» (далі - Положення про ЛКК) лікарсько-консультативні комісії (далі - комісії) функціонують у закладах охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Утворюються в установленому порядку такі комісії: центральна комісія Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, центральні обласні, центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі - центральні комісії), міські, районні, міжрайонні, районні в містах комісії. Центральні комісії утворюються за рішенням Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Центральна комісія МОЗ утворюється та функціонує за рішенням МОЗ у порядку, встановленому Міністерством.
Склад центральної комісії МОЗ та її чисельність затверджуються МОЗ.
Міські, районні, міжрайонні, районні у містах комісії утворюються за рішенням керівника відповідного закладу охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурного підрозділу з питань охорони здоров`я місцевих держадміністрацій.
У рішенні про утворення центральних комісій, комісій визначається їх персональний склад, місце та розпорядок роботи.
До складу комісії входять голова, лікарі за спеціальностями, спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або практичний психолог.
У засіданнях комісії можуть брати участь представники органів соціального захисту населення, психолого-медико-педагогічних консультацій, а також у разі потреби - представники державної служби зайнятості, інших підприємств, установ та організацій (за згодою).
Пунктом 4 Положення визначено, що щрганізаційною формою роботи комісій є засідання. Періодичність проведення засідань комісії визначається її головою, але не рідше одного разу на місяць.
Комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами та цим Положенням.
Висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації дитини з інвалідністю, обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними установами, іншими підприємствами, установами та організаціями, в яких навчаються або перебувають діти (пункти 5,6 Положення № 917).
Центральна комісія МОЗ утворюється та функціонує за рішенням МОЗ у порядку, встановленому наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 квітня 2014 року № 284 "Про організацію роботи центральної лікарсько-консультативної комісії".
Наказом департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації від 29 серпня 2019 року №1269/0197-19 "Про діяльність ЛКК з питань встановлення інвалідності дітям" затверджено склад центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при департаменті охорони здоров`я облдержадміністрації, відповідно до якого фахівці беруть участь в залежності від профілю захворювання пацієнта.
Так, пункт 3 Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям визначено, що особам віком до 18 років комісіями встановлюється категорія "дитина-інвалід", а особам віком до 18 років, які мають виключно високу міру втрати здоров`я та надзвичайну залежність від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду інших осіб і які фактично не здатні до самообслуговування, - категорія "дитина-інвалід підгрупи А".
Згідно п. п. 4 п. 7 Положення ЛКК комісії аналізують рівень дитячої інвалідності за категоріями дитина з інвалідністю, дитина з інвалідністю підгрупи А.
Відповідно до п. 8 Положення ЛКК центральні комісії:
1) здійснюють організаційно-методичне керівництво міських, районних, міжрайонних, районних у містах комісій;
2) перевіряють за зверненням дитини з інвалідністю віком понад 15 років, батьків або законних представників дитини з інвалідністю:
правомірність прийнятих міськими, районними, міжрайонними, районними в містах комісіями рішень щодо встановлення інвалідності;
якість розроблення індивідуальних програм реабілітації та здійснюють контроль за їх виконанням;
3) розробляють комплексні заходи у регіонах щодо профілактики і зниження рівня дитячої інвалідності, а також в установленому порядку удосконалюють механізм проведення реабілітації дітей з інвалідністю;
4) проводять у складних випадках огляд хворих дітей та дітей з інвалідністю за направленнями міських, районних, міжрайонних, районних у містах комісій;
5) надають консультаційну допомогу фахівцям з питань проведення медико-соціальної експертизи дітей міських, районних міжрайонних, районних у містах комісій;
6) направляють в особливо складних випадках дітей, батьки або законні представники яких звертаються для встановлення інвалідності дитині, до центральної комісії МОЗ;
7) впроваджують у роботу наукові принципи і методи, розроблені науково-дослідними установами, готують пропозиції щодо удосконалення медико-соціальної експертизи;
8) беруть участь у конференціях, нарадах, семінарах з питань профілактики дитячої інвалідності, реабілітації та адаптації дітей з інвалідністю.
Серед членів комісії, які брали участь у засіданнях центральної обласної ЛКК комісії при департаменті охорони здоров`я облдержадміністрації під час розгляду документів були представники департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації, лікар-ендокринолог дитячий КЗ "Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня", експерт за напрямом "Дитяча ендокринологія" департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації, завідуюча ендокринологічним відділенням КЗ "Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І.Мечнікова" ДОР", експерт за напрямом "Ендокринологія" департаменту охорони здоров`я облдержадміністрації, практичний психолог КЗО "Дніпропетровський обласний методичний ресурсний центр" ДОР", начальник відділу соціальної допомоги та пенсійного страхування сім`ї та соціальної підтримки населення департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації.
Як убачається з протоколу, під час засідання комісії 09 жовтня 2019 року, в присутності позивача та її доньки членами комісії: проведено спілкування із дитиною, розглянуто наявну документацію, надано оцінку основних видів порушень функцій організму та визначено, що у дитини є порушення функцій обміну речовин, а саме секреції інсуліну, яке має ІІІ ступінь вираження, проведено оцінку рівня обмеження основних категорій життєдіяльності за ступенями їх вираженності відповідно до віку та визначили здатність до самообслуговування.
Протоколом засідання лікарсько-консультативної комісії при департаменті охорони здоров`я облдержадміністрації від 09.10.2019 року було вирішено звернутися листом до МОЗ України для роз`яснення питання визначення ступеня здатності до самообслуговування у дітей з цукровим діабетом при використанні у побуті глюкометрів та шприц-ручок або помп для введення інсуліну, а також приладу для постійного моніторингу рівня глікемії. Зазначено, що після отримання роз`яснень від МОЗ України буде остаточно прийнято рішення про наявність чи відсутність показань для надання статусу «дитина з інвалідністю підгрупи А» дитині ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, було запропоновано батькам звернутися до Центральної комісії МОЗ України для визначення підстав щодо встановлення дитині, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А».
Пунктом 13 Порядку визначено, що комісія під час проведення медико-соціальної експертизи використовує класифікацію, яка визначає основні види порушень функцій організму дитини, зумовлених захворюваннями, травмами (їх наслідками) та/або вродженими вадами, і ступінь їх вираження.
Пунктом 17 Порядку встановлено, що під час комплексної оцінки різних показників, що характеризують рівень обмеження основних категорій життєдіяльності, встановлюються такі ступені їх вираження, зокрема, здатність до самообслуговування - здатність дитини самостійно задовольняти основні фізіологічні потреби, провадити повсякденну побутову діяльність, зокрема володіти навичками особистої гігієни: I ступінь - здатність до самообслуговування з витрачанням при цьому більш тривалого часу, дрібність виконання дій під час самообслуговування, зменшення кількості дій під час самообслуговування з використанням у разі потреби технічних засобів.
П. 19 Порядку визначає, що категорії «дитина-інвалід» або «дитина-інвалід підгрупи А» встановлюються дитині залежно від міри втрати здоров`я та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або диспансерному нагляді.
Перелік захворювань та патологічних станів, що дають право на встановлення інвалідності дітям, затверджується МОЗ (п.20 Порядку).
До числа дітей з помірною та середньою мірою втрати здоров`я належать діти, які мають будь-які основні види порушень функцій організму І та II ступеня їх вираження (незначні та помірні порушення) та обмеження життєдіяльності будь-якої категорії І ступеня її; вираження (які оцінюються відповідно до вікової норми).
Так, підставою для встановлення дитині категорії "дитина-інвалід підгрупи А'" є виключно висока міра втрати здоров`я та надзвичайна (повна) залежність від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду та фактична нездатність до самообслуговування.
Суд вважає, що вищезазначені критерії можуть бути оцінені з правової точки зору, оскільки нормативний акт прямо визначає обставини, від наявності чи відсутності яких може бути встановлено наявність чи відсутність підстав для встановлення категорії.
При цьому, суд доходить висновків, що встановлення даних критеріїв має здійснюватися комісією, якій надано на це відповідні повноваження чинним нормативним актом, з наданням оцінки як поданим документам, так і посиланням батьків хворого і дитини в залежності від віку.
09 січня 2020 року за участю позивача було проведено повторне засідання центральної обласної лікарсько-консультативної комісії при департаменті охорони здоров`я облдержадміністрації.
В протоколі засідання від 09.01.2020 р. лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації було зазначено, що у дитини є порушення функції обміну речовин, а саме секреції інсуліну, яке має ІІІ ступінь вираження, здатність до самообслуговування І ступінь та за результатами прийнято рішення, що у дитини немає підстав для надання статусу "дитина з інвалідністю підгрупи А" та повторно надано рекомендації. Відповіді від МОЗ України стосовно роз`яснення питання визначення ступені здатності до самообслуговування у дітей з цукровим діабетом при використанні у побуті глюкометрів та шприц-ручок або помп для введення інсуліну та відношення цих приладів до технічних засобів не надходило. Позивачу надано рекомендацію звернутись до центральної комісії Міністерство охорони здоров`я України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті рішення, викладеного в протоколі засідання від 09.01.2020 р. лікарсько-консультативної комісії при Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації діяв в межах та у спосіб, що передбачені діючим законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
За вищевказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 .
Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України - у суду відсутні.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко