Справа № 420/2388/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/2388/19

Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Одеса, 23 серпня 2019 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Танасогло Т.М.,

суддів: Бітова А.І., Ступакової І.Г.

секретар судового засідання Колесніков-Горобець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2019 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Транс Компані» до Приморської ДПІ Південного управління у м. Одесі ГУ ДФС в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

22.04.2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Прайм Транс Компані» звернулось до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Приморської ДПІ Південного управління у м. Одесі ГУ ДФС в Одеській області, в якому просило визнати протиправними дії відповідача щодо неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року з додатками 1, 2, 5, поданої ТОВ "Прайм Транс Компані".

В обґрунтування позовних вимог товариство посилалось на те, що 18.01.2019 року ним було подано до Приморської ДПІ Південного управління у м. Одесі ГУ ДФС в Одеській області податкову декларацію з податку на додану вартість за грудень 2018 року з додатками: 1 - розрахунок коригування суми податку на додану вартість; 2- довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового періоду, яка враховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду); 5 - розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів.

Позивач зазначив, що на момент подання позову до суду у товариства відсутні відомості щодо прийняття податкової декларації з ПДВ з додатками за грудень 2018 року, поданої 18.01.2019 року. Позивач вказав на те, що згідно квитанції № 1 податкова декларація з ПДВ за грудень 2018 року доставлена до центрального рівня ДПС України 18.01.2019 року, однак документ не прийнято з підстав відсутності укладеного з платником ТОВ "Прайм Транс Компані" договору про визнання електронних документів. Товариству запропоновано надіслати заяву про приєднання до договору. В свою чергу позивач зазначив, що на момент направлення податкової декларації до податкового органу, існувала заява про приєднання від 04.10.2018 року № 1 до договору про визнання електронних документів, яка прийнята квитанцією № 1 від 04.10.2018 року.

З огляду на зазначене, позивач вважав протиправною бездіяльність ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області щодо неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року.

В подальшому, а саме, 14.06.2019 року та 19.07.2019 року, позивачем збільшувались позовні вимоги та в кінцевому варіанті позивачем заявлено до Приморської ДПІ Південного управління у м. Одесі ГУ ДФС в Одеській області та Головного управління ДФС в Одеській області наступні вимоги:

- визнати протиправними дії Приморської ДПІ Південного управління у м. Одесі ГУ ДФС в Одеській області щодо неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року з додатками 1, 2, 5, поданої ТОВ "Прайм Транс Компані";

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 10.06.2019 року № ;

- зобов`язати ГУ ДФС в Одеській області внести в Реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодження сум бюджетного відшкодування ТОВ «Прайм Транс Компані» в розмірі 18 904 575 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 11.07.2019 № ;

- зобов`язати ГУ ДФС в Одеській області внести в Реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодження сум бюджетного відшкодування ТОВ «Прайм Транс Компані» в розмірі 30 728 203 грн.

Вказані позовні вимоги були обґрунтовані позивачем порушенням, на думку товариства, порядку проведення камеральних перевірок, оскільки під час проведення такої перевірки податковий орган не може встановити відсутність завершення господарської діяльності, з огляду на відсутність таких повноважень в межах такого виду перевірок. Позивач посилався на те, що висновки податкового органу, викладені в актах перевірок, не відповідають дійсності, оскільки контрагент позивача зареєстрував в ЄРПН податкові накладні, проте у додатку 5 до податкової декларації з ПДВ за березень, квітень, травень 2019 р. не включив. Всі документи фінансово-господарської діяльності ТОВ Прайм Транс Компані» свідчать про реальність вчинення господарських операцій, відображених у податковій звітності, що є беззаперечною обставиною для формування податкового кредиту.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.08.2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 10.06.2019 року № .

Зобов`язано Головне управління ДФС в Одеській області внести в Реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодження сум бюджетного відшкодування Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Транс Компані» в розмірі 18 904 575 грн. (вісімнадцять мільйонів дев`ятсот чотири тисячі п`ятсот сімдесят п`ять грн.).

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 11.07.2019 № .

Зобов`язано Головне управління ДФС в Одеській області внести в Реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодження сум бюджетного відшкодування Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Транс Компані» в розмірі 30 728 203 грн. (тридцять мільйонів сімсот двадцять вісім тисяч двісті три грн.).

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, Головне управління ДПС в Одеській області, як правонаступник ГУ ДФС в Одеській області, подало апеляційну скаргу, в якій посилалось на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі.

Апелянт зазначив, що посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області були проведені камеральні перевірки достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку - ТОВ «Прайм Транс Компані» за квітень 2019 року та за травень 2019 року, за результатами яких встановлені порушення товариством вимог Податкового кодексу України. Зокрема, було встановлено, що станом на момент реєстрації актів, послуги, які включені в розрахунок бюджетного відшкодування, в експортних операціях товарів/послуг участі не мали, не використовувались в подальшій реалізації і стали підставою для формування від`ємного значення ПДВ, заявленого до відшкодування за квітень 2019 та травень 2019 року. Зважаючи на зазначене, враховуючи не завершення господарських операцій з придбання та реалізації товару на адресу нерезидентів або резидентів України, тобто відсутність факту використання товару у господарській діяльності, податковий орган дійшов висновку про відсутність у товариства права на відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок підприємства.

З огляду на викладене відповідач вважає висновки актів обґрунтованими, а податкові повідомлення-рішення - правомірними, прийнятими у відповідності до норм чинного законодавства.

На підставі викладеного, Головне управління ДПС в Одеській області просило скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.08.2020 рокув частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів встановила наступне:

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент вирішення виниклого між сторонами спору, первинні позовні вимоги, які пов`язані із неприйняттям податковим органом податкової декларації ТОВ "Прайм Транс Компані" з податку на додану вартість за грудень 2018 року, є вичерпаними, і триває лише спір з приводу подальшого декларування позивачем від`ємного значення з ПДВ за квітень 2019 року та травень 2019 року. З огляду на зазначене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги ТОВ "Прайм Транс Компані" про визнання протиправними дій відповідача щодо неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року з додатками 1, 2, 5, поданої ТОВ "Прайм Транс Компані".

При цьому, у своєму рішення суд першої інстанції зазначив, що приймаючи до розгляду заяви ТОВ «Прайм Транс Компані» про збільшення розміру позовних вимог, суд керувався ст. 47 КАС України, відповідно до якої позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Суд дійшов висновку, що первісні позовні вимоги щодо оскарження бездіяльності фіскального органу щодо неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року обумовлені необхідністю захисту суми від`ємного значення ПДВ, сформованого податковою декларацією за грудень 2018 р.В подальшому Головним управлінням ДФС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 10.06.2019 року № , від 11.07.2019 року № , яким ТОВ «Прайм Транс Компані» позбавлено суми від`ємного значення, яке формувалося з вересня 2018 р. по квітень 2019 р., включаючи сформовану декларацію з податку на додану вартість за грудень 2018 р.

Суд першої інстанції вважав, що всі заявлені позивачем вимоги взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, оскільки сприяє захисту прав та інтересів особи, яка звернулася за судовим захистом, та сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства. Інший підхід мав би наслідком породження більшої кількості судових проваджень, у яких підлягали б встановленню та оцінці одні й ті ж самі обставини, а також унеможливлення вирішення одних справ в силу преюдиційних обставин, встановлених у судових рішеннях по справам, у яких провадження б було відкрито раніше.

З огляду на викладене, врахувавши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні первинно поданої позовної вимоги та необхідності подальшого розгляду позовних вимог про визнання протиправними податкових повідомлень-рішень від 10.06.2019 року та від 11.07.2019 року та зобов`язання відповідача внести в Реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодження сум бюджетного відшкодування ТОВ «Прайм Транс Компані».

Колегія суддів не може погодитись з даним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Наведеним положенням Основного Закону України кореспондує частина перша статті 5 КАС України, якою передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Завданням адміністративного судочинства, у розумінні частин першої статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Звернення особи до суду за захистом порушених прав та інтересів здійснюється шляхом подання позовної заяви, у якій позивач, згідно ст. 160 КАС України, викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Пунктом 4 частини 5 статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Таким чином, позовна заява обов`язково складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Відповідно до ст. 47 КАС України, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

В свою чергу, предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Ними будуть: юридичні факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення; доказові факти, тобто ті, що тісно пов`язані з фактами матеріально-правового характеру і на підставі яких можна зробити висновок про їх наявність чи відсутність.

Визначаючи підстави позову, як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Процесуальний кодекс передбачає право позивача змінити або предмет позову, або підстави позову, однак одночасна зміна предмету позову та підстав позову законом заборонена.

При одночасній зміні предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, а це за своєю суттю вже новий позов. Саме у зв`язку із цим законодавцем було закріплено альтернативну зміну предмета чи підстав позову.

В свою чергу, Верховний Суд у рішенні від 09 липня 2020 року у справі № 922/404/19, висловив позицію, згідно якої під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Верховний Суд також зазначив, що під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Така ж правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.12.2019 року у справі 923/1061/18, від 19.12.2019 року у справі № 925/185/19, від 23.01.2020 року у справі № 925/186/19.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні з позовом до суду, ТОВ «Прайм Транс Компані» первинно заявило позовну вимогу про визнання протиправними дій (бездіяльності) Приморської ДПІ Південного управління у м. Одесі ГУ ДФС в Одеській області, які полягали у неприйнятті (не здійсненні реєстрації) податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року, поданої товариством 18.01.2019 року. Обґрунтуванням заявленої позовної вимоги, тобто підставою позову, слугувало наявність належних доказів, підтверджуючих право товариства здійснювати обмін електронними документами з податковим органом та відсутність правових відстав для неприйняття податкової звітності за грудень 2018 року. При цьому, обґрунтування такої позиції товариство здійснювало з посиланням на положення статей 46, 48, 49 Податкового кодексу України.

Звертаючись 14.06.2019 року із заявою про збільшення позовних вимог (т. 1 а.с. 92-98), ТОВ «Прайм Транс Компані» посилалось на те, що 06.06.2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області було проведено камеральну перевірку з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2019 року, за наслідком якої податковий орган дійшов висновку про відсутність у товариства права на бюджетне відшкодування ПДВ за квітень 2019 року. При цьому, позивач вважав, що первинні позовні вимоги були направлені на захист суми від`ємного значення податкового кредиту, сформованого податкової декларацією за грудень 2018 року, а оскільки від`ємне значення з ПДВ формувалось товариством з вересня 2018 року по квітень 2019 року, то, на думку позивача, заявлення вимоги про визнання протиправним та скасування прийнятого податкового повідомлення-рішення від 10.06.2019 року № , яке позбавляє товариство від`ємного значення з ПДВ, безпосередньо пов`язано із первинною позовною вимогою і є збільшенням позовних вимог.

При цьому, слід звернути увагу на те, що в обґрунтування збільшених, на думку позивача, позовних вимог, товариство посилалось на порушення податковим органом порядку проведення камеральної перевірки, невідповідність висновків податкового органу дійсним обставинам формування підприємством податкового кредиту. Позивачем наведено доводи та надано відповідні докази, які на думку товариства, свідчать про правомірність формування ним податкового кредиту з ПДВ, правомірність виникнення від`ємного значення за квітень 2019 року та заявлення бюджетного відшкодування. При цьому, в якості правової підстави своїх доводів позивач посилався на статті 75, 135, 139, 198, 200, 201 Податкового кодексу України.

Аналогічні обґрунтування наявності підстав для збільшення позовних вимог і підстав заявлення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування прийнятого податкового повідомлення-рішення від 11.07.2019 року № , наведено позивачем і у заяві про збільшення позовних вимог, поданої до суду першої інстанції 19.07.2019 року (т. 25 а.с. 228-237).

Таким чином обґрунтування заявлення первісних позовних вимог суттєво відрізняється від обґрунтування тих позовних вимог, які заявлялись товариством у поданих ним заявах про збільшення позовних вимог.

При цьому, слід звернути увагу на те, що у поданих заявах про збільшення позовних вимог позивач жодним чином не обґрунтував наявності підстав для збільшення позовних вимог шляхом заявлення таких вимог, як зобов`язання ГУ ДФС в Одеській області внести в Реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодження сум бюджетного відшкодування ТОВ «Прайм Транс Компані» в розмірі 18 904 575 грн. та у розмірі 30 728 203 грн.

Дослідивши подані позивачем заяви про збільшення позовних вимог від 14.06.2019 року та від 19.07.2019 року, їх мотиви, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для їх прийняття та розгляду, оскільки вимоги позивача зазначені у вище вказаних заявах жодним чином не пов`язані із первісними позовними вимогами.

Колегія суддів вважає, що заявляючи вимоги про збільшення позовних вимог, товариство одночасно змінило і предмет і підставу позову, чим фактично заявило нові, не пов`язані з попередніми, позовні вимоги, що не передбачено чинним процесуальним законодавством.

На підтвердження цьому свідчить також дослідження змісту актів від 06.06.2019 року № 324/15-32-12-02/42225885 та від 08.07.2019 року № 394/15-32-12-02/42225885, складених податковим органом за результатами поведених камеральних перевірок з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за квітень та травень 2019 року. Колегією суддів встановлено, що згідно актів вказаних перевірок, підставою для висновку податкового органу про відсутність у товариства права на бюджетне відшкодування по податковим деклараціям за квітень 2019 року та травень 2019 року, став той факт, що товар, придбаний ТОВ «Прайм Транс Компані» у 18 контрагентів у період з 01 березня 2019 року по 30 квітень 2019 року та у 36 контрагентів з 01 січня 2019 року по 31 травня 2019 року, суми за який увійшли до розрахунку заявлених сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, не приймав участі у експортних операціях, не використовувався в операціях, пов`язаних з господарською діяльністю, тобто не використовувався у власній господарській операції підприємства.

З огляду на зазначене, твердження позивача про те, що збільшені позовні вимоги пред`явлені з метою захисту від`ємного значення з податку на додану вартість як і первинні позовні вимоги, є безпідставними, оскільки дослідження актів перевірок свідчить про те, що податковим органом в ході перевірок здійснювався аналіз конкретних господарських операцій позивача, здійснюваних за період з 01.01.2019 року по 31.05.2019 року, віднесення сум по яким до від`ємного значення з ПДВ і стало підставою для зменшення сум бюджетного відшкодування. При цьому, податковим органом не вказувалось на порушення формування від`ємного значення з ПДВ з будь-яких інших підстав, окрім вищезазначеної, в тому числі і по декларації за грудень 2018 року, неприйняття якої і стало підставою для звернення товариства з первинно заявленими позовними вимогами.

Враховуючи викладене, будь-якого зв`язку між вимогою про визнати протиправними дій Приморської ДПІ Південного управління у м. Одесі ГУ ДФС в Одеській області по неприйняттю податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року з додатками 1, 2, 5, поданої ТОВ "Прайм Транс Компані", та в подальшому збільшеними вимогами про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС в Одеській області від 10.06.2019 року № та від 11.07.2019 № , а також про зобов`язання внести в Реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодження сум бюджетного відшкодування ТОВ «Прайм Транс Компані», колегією суддів не встановлено.

На думку суду апеляційної інстанції вказані вимоги між собою не пов`язані, містять різні підстави їх пред`явлення, різні обґрунтування наявності підстав для їх задоволення, пред`явлені до різних відповідачів, а тому підлягали окремому дослідженню. Підстав доцільності їх спільного розгляду судом не встановлено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в ході розгляду даної адміністративної справи було встановлено, що спірна податкова декларація за грудень 2018 року, неприйняття якої і стало підставою для звернення позивача до суду, була прийнята податковим органом за правилами договору електронного документообігу № 1553001 від 30.11.2017 року, ще 25.01.2019 року, у підтвердження чого відповідачем надано квитанцію № 2 про прийняття податкової звітності. При цьому, первинну не реєстрацію податкової декларації за грудень 2018 р. представник податкового органу пояснив технічними проблемами.

Таким чином встановлено, що на момент подачі позивачем як першої заяви про збільшення позовних вимог від 14.06.2019 року, так і другої - від 19.07.2019 року, підстави для первинно заявленої позовної вимоги вже не існували, тобто взагалі був відсутній предмет заявленого спору, про що не могло бути не відомо позивачеві в силу положень Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 № 557, згідно з якими друга квитанція про прийняття (реєстрацію) в контролюючому органі електронного документа в обов`язковому порядку надсилається автору електронного документа.

Однак, незважаючи на зазначене, позивач збільшував позовну вимогу, предмет та підстави якої вже були відсутні на момент такого збільшення, що також свідчить про безпідставність поданих товариством заяв про збільшення позовних вимог.

Згідно ст. 172 КАС України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Частиною 4 статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо, зокрема, порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Враховуючи те, що у суду першої інстанцій були відсутні в даному випадку підстави для прийняття до провадження збільшених ТОВ «Прайм Транс Компані» позовних вимог, колегія суддів доходить до висновку про наявність підстав для залишення таких вимог без розгляду відповідно до ст. 240 КАС України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно ч. 4 ст. 240 КАС України, позивач не позбавлений можливості повторно звернутись з такими позовними вимогами до суду в загальному порядку.

Що стосується первинно поданої позовної вимоги, як вже зазначалось вище, ще 25.01.2019 року (згідно квитанції № 2), податкова декларація за грудень 2018 року, неприйняття якої і стало підставою для звернення позивача до суду, була прийнята та зареєстрована податковим органом, тобто підстави з`явлення вказаної позовної вимоги відпали.

З огляду на вказані обставин суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для відмови позивачу у задоволенні вказаної позовної вимоги, однак колегія суддів вважає такі висновки помилковими, з огляду на наступне:

Згідно пункту 7 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що повне відновлення порушених прав позивача було усунено самим відповідачем ще 25.01.2019 року, що підтверджено в ході розгляду справи, колегія суддів вважає, що провадження в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій Приморської ДПІ Південного управління у м. Одесі ГУ ДФС в Одеській області щодо неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року з додатками 1, 2, 5, поданої ТОВ "Прайм Транс Компані" підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального або матеріального права.

Згідно до ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Оскільки при розгляді справи судом першої інстанції не правильно застосовано норми процесуального права, тому, на підставі ст.ст. 317, 319 КАС України, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2019 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження в частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Транс Компані» до Приморської ДПІ Південного управління у м. Одесі ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними дій Приморської ДПІ Південного управління у м. Одесі ГУ ДФС в Одеській області щодо неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року з додатками 1, 2, 5, поданої ТОВ "Прайм Транс Компані" закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Транс Компані» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.06.2019 року № та від 11.07.2019 року № , а також щодо зобов`язання ГУ ДПС в Одеській області внести в Реєстр заяв про повернення сум бюджетного відшкодування дані щодо узгодження сум бюджетного відшкодування ТОВ «Прайм Транс Компані» в розмірі 18 904 575 грн. та в розмірі 30 728 203 грн. залишити без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 25 листопада 2020 року.

Головуючий суддя: Танасогло Т.М.
Суддя: Суддя: Бітов А.І. Ступакова І.Г.