Справа № 520/14171/2020
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 листопада 2020 року № 520/14171/2020

Харківський окружний адміністративний суду складі головуючого судді Зоркіної Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 4 під., 1 пов., м. Харків, 61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить:

визнати протиправними бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області щодо неврахування при обчисленні пенсії заробітної плати згідно довідки № 77 від 01.04.2013 року, виданої Березівською філією Товариства з обмеженою відповідальністю "Термоелектро та довідки № 28 від 01.04.2013 року ЗАТ "Енергопроект"-Дирекція з будівництва Березовської ГРЕС та зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області починаючи з моменту призначення пенсії 10.05.2018 року здійснити перерахунок пенсії з урахуванням всього заробітку (доходу) за періоди роботи з лютого 2012 року по квітень 2013 року на підставі довідок № 77 від 01.04.2013 року, виданої Березівською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Термоелектро» та № 28 від 01.04.2013 року ЗАТ "Енергопроект"- Дирекція з будівництва Березовської ГРЕС;

визнати протиправним застосування Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Харківській області обмеження заробітної плати для обчислення пенсії в 2000-2009 роках та зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати починаючи з моменту призначення пенсії 10.05.2018 року пенсію зі всього заробітку, вказаного в довідках № 52 від 31.01.18 року за 2000-2002 роки, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація Акціонерної компанії "Електросевкавмонтаж", в довідках № 17 від 30.03.2015 року за 2002-2003 роки, № 17 від 30.03.2015 року за 2004-2005 роки, № 17 від 30.03.2015 року за 2006-2007 роки, № 17 від 30.03.2015 року за 2008-2009 роки, виданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергопрогресс" без застосування обмежень заробітної плати;

визнати протиправним неврахування Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Харківській області періоду роботи з 24.07.2012 року по 01.04.2013 рік при розрахунку коефіцієнту трудового стажу та зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області починаючи з моменту призначення пенсії 10.05.2018 року здійснити перерахунок пенсії з урахуванням періоду роботи з 24.07.2012 року по 01.04.2013 рік при розрахунку коефіцієнту стажу;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області щодо незастосування при обчисленні коефіцієнту трудового стажу індивідуального коефіцієнта страхового стажу в розмірі 1,35 % та зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області починаючи з моменту призначення пенсії 10.05.2018 року здійснити перерахунок пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що відповідачем по справі безпідставно не враховано при розрахунку стажу період роботи з 24.07.212 по 01.04.213 ЗАТ "Енергопроект"- Дирекція з будівництва Березовської ГРЕС; при розрахунку розміру пенсії не взято до уваги довідки від 01.04.2103 № 28 та від 01.04.20213 № 77 за умови наявності в них відомостей про здійснення відрахування до ПФ РФ; звуження прав позивача при призначення пенсії внаслідок застосування коефіцієнта страхового стажу у розмірі 1%, тоді як за приписами ст. 25 закону № 1058 в ред. Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 № 107-VI він дорівнює 1.35 %; зменшення розміру пенсії внаслідок обмеження заробітної плати максимальним розміром на підставі нормативно-правових актів та законів України, тоді як Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 такого обмеження не передбачає.

Ухвалою від 21.10.2020 у справі відкрито спрощене провадження в порядку, визначеному ст.263 КАС України та надано відповідачеві строк для надання відповіді на адміністративний позов.

Відповідачем подано через канцелярію відзив на адміністративний позов, у якому зазначено про невизнання позовних вимог та відсутності підстав для задоволення адміністративного позову, внаслідок того, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у відповідності до вимог чинного пенсійного законодавства.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановлено такі обставини.

10.05.2018 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії.

Пенсію призначено в грудні 2019 року з 10.05.2018 на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі 520/5603/19 від 05.09.2019 року.

Згідно відповіді відповідача на адвокатський запит та інформації, зазначеної у підсистемі призначення та виплата пенсій встановлено, що при призначенні пенсії не враховані довідки про розмір заробітної плати № 77 від 01.04.2013 року та 28 від 01.04.2013 року, через відсутність підтвердження сплати страхових внесків до відповідного фонду; коефіцієнту страхового стажу, то визначений на підставі п.44 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту Закон № 1058-IV), період роботи з 30.07.212 по 01.04.213 ЗАТ "Енергопроект"- Дирекція з будівництва Березовської ГРЕС не врахований до стажу роботи позивача (а.с.47-49,56-64).

Розмір заробітної плати визначений у довідках № 52 від 31.01.18 року за 2000-2002 роки,№ 17 від 30.03.2015 року за 2002-2003 роки, № 17 від 30.03.2015 року за 2004- 2005 роки, № 17 від 30.03.2015 року за 2006-2007 роки, № 17 від 30.03.2015 року за 2008-2009 роки взятий для розрахунку пенсії з урахуванням обмежень встановлених постановою КМУ від 13.07.1998 №1064 Про встановлення максимальної величини фактичних витрат суб`єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються збори (внески) до соціальних фондів, від 07.03.2001 № 225 Про максимальну величину фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничну суму заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, відповідними Законами України «Про Державний бюджет України» на 2005, 2006, 2008, 2009 роки

Перевіряючи оскаржувані рішення, дії відповідач на відповідність положенням ч.2 ст. КАС України.

Так, згідно абзацу першого пункту 43 Прикінцевих положень закону № 1058-IV встановлено що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Згідно пункту 44 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що за загальним правилом, станом на час саме призначення ( а не перерахунку) позивачу пенсії, величина оцінки одного року страхового стажу становить 1%.

Звертаючись до суду з позовом, позивач наголошує на тому, що відповідач неправомірно врахував при розрахунку пенсії величину оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%, оскільки на думку позивача цей розмір мав становити 1,35 %, як це було передбачено частиною першою ст.25 Закону № 1058-IV у редакції, що діяла до внесення до неї змін законом України від 03.10.2017 № 2148- VIII.

На переконання позивача, зменшення величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35 % до 1 % звужує його права.

Надаючи оцінку таким доводам, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч.1-2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

У рішенні «Великода проти України» від 03 червня 2014 року Європейський суд з прав людини зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У рішенні від 2 березня 1999 року № 2-рп/99 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України.

Конституційний Суд України у пункті 2.1 рішення № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Таким чином, норми чинного законодавства України та судова практика Європейського суду з прав людини допускають зміну механізму реалізації соціально-економічних прав громадян за умови збереження таких прав.

За таких обставин, не може вважатися звуженням прав особи зміна визначених законом показників, що враховуються при розрахунку пенсії (зменшення одних показників за рахунок зменшення інших) чи зміна механізму її розрахунку в цілому, за умови того, що у результаті нового розрахунку відбувається збереження чи збільшення розміру такої пенсії.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що під час призначення пенсії з 10.05.2018 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016,2017 роки з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% відповідач діяв правомірно.

Щодо вимоги позивача провести обчислення розміру пенсії, включаючи весь фактичний заробіток, який відображений у довідках без його обмеження, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст. 41 Закону № 1058-IV, в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне стархування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Відповідно до ст.66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Долученим до матеріалів справи роздруківкою підсистеми призначення та виплати пенсії встановлено, що заробітна плата позивачу для розрахунку пенсії взята не в повному обсязі , а з урахуванням обмежень, які були визначені постановою КМУ від 13.07.1998 №1064 Про встановлення максимальної величини фактичних витрат суб`єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких справляються збори (внески) до соціальних фондів, від 07.03.2001 № 225 Про максимальну величину фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничну суму заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, відповідними Законами України «Про Державний бюджет України» на 2005, 2006, 2008, 2009 роки

Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992, на яку покликається позивач у позові в обґрунтування заявлених вимог в частині протиправності обмеження розміру заробітку для призначення пенсії, закріплює принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

При цьому, метою Угоди від 13 березня 1992 року є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань «відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди». Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Відтак покликання на Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності незалежних Держав в області пенсійного забезпечення є необґрунтованими, оскільки в даній Угоді регулюється питання зарахування трудового стажу, а не визначення розміру заробітної плати для обчислення чи перерахунку пенсії.

Обмеження максимальної величини фактичних витрат суб`єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу на місяць у розрахунку на кожного працюючого, з яких відповідно до законів України справляються збори (внески) до Фонду соціального страхування, державного фонду сприяння зайнятості населення, Пенсійного фонду встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.1998 №1064 «Про встановлення максимальної величини фактичних витрат суб`єктів господарювання на оплату праці працівників, суми оподаткованого доходу, з яких сплачуються збори (внески) до соціальних фондів», від 07.03.2001 № 225 «Про максимальну величину фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничну суму заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів», відповідними Законами України «Про Державний бюджет України» на 2005, 2006, 2008, 2009 роки.

Відтак, на час отримання позивачем заробітної плати у період 2000 по 2009 роки існували обмеження щодо сум оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу, з яких справлялись збори (внески) до соціальних фондів.

Таким чином дії відповідача щодо нарахування пенсії позивачу із обмеженням заробітної плати за вказаний період є правомірними.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав.

Приписами ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вищезазначеній правовій нормі кореспондують приписи п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, згідно з якими основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Долученою до матеріалів справи копією трудової книжки позивача підтверджено, що у період з 30.07.2012 по 01.04.2013 він працював у філіалі ЗАТ "Енергопроект"-Дирекція з будівництва Березовської ГРЕС.

За період роботи здійснювались відрахування в ПФ РФ з нарахованої заробітної плати, про що зазначено в довідці № 28 від 01.04.2013 року. З довідки вбачається, що з суми заробітної плати за вказаний період в 1448974.61 руб. сплачено до Пенсійного фонду Російської Федерації внесків на 288230.44 руб.

Крім того, згідно довідки № 77 від 01.04.2013 у період роботи позивача на ХФ ТОВ «Термоелектро-Україна» з заробітної плати в розмірі 239355.30 руб. сплачено внесків на страхову частину трудової пенсії 52658.17 руб.

Підставою не зарахування відповідачем періоду роботи позивача у філіалі ЗАТ "Енергопроект"-Дирекція з будівництва Березовської ГРЕС та заробітку для розрахунку пенсії є не підтвердження Пенсійним фондом Російської Федерації сплати страхових внесків роботодавцем позивача за період роботи з 30.07.2012 по 01.04.2013 у філіалі ЗАТ "Енергопроект"-Дирекція з будівництва Березовської ГРЕС та за період роботи з 14.02.2012 по 19.07.2012 у Березівському філіалі ТОВ «Термоелектро».

Проте зі змісту вказаних довідок вбачається, що вони містять відомості про відрахування до ПФ РФ внесків на страхову частину трудової пенсії

Також відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Тобто, відповідач мав право при наявності сумнівів щодо сплати страхових внесків позивачем подати відповідні запити до відповідних державних органів, підприємств, установ організацій РФ для уточнення даних.

Доказів запитування вказаних документів як у позивача та і у відповідних органів РФ матеріали справи не містять.

Суд також наголошує, що щодо вказаних періодів роботи позивача здійснені записи трудової книжки, які оформлені у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 №58, жодних виправлень, закреслень тощо, не містять. Водночас, відповідач не ставить під сумнів достовірність та точність внесених до трудової книжки записів про вказану роботу. На переконання суду записи в трудових книжках щодо роботи позивача самі по собі дають вичерпну інформацію про особливий характер його роботи.

Водночас, суд звертає увагу на принцип пропорційності, який вимагає співмірного обмеження прав і свобод людини для досягнення публічних цілей - органи влади, зокрема, не можуть покладати на громадян зобов`язання, що перевищують межі необхідності, які випливають із публічного інтересу, для досягнення цілей, які прагнуть досягнути за допомогою застосовуваної міри (або дій владних органів). Вказаний принцип передбачає наявність розумного співвідношення між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

Так, сплата страхових внесків, як єдина підстава у відмові призначення пенсії є протиправною, оскільки покладає на пенсіонера надмірний індивідуальний тягар. Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду: від 27 березня 2018 року, справа № 208/6680/16-а; від 24 травня 2018 року, справа № 490/12392/16-а; від 20 березня 2019 року, справа № 688/947/17; від 9 вересня 2019 року, справа №242/5448/16-а; від 31 жовтня 2019 року, справа № 235/7373/16.

Відповідно до частини 1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.139 КАС України

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255-262, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неврахування ОСОБА_1 до стажу період роботи в ЗАТ « Енергопроект» -Дирекція з будівництва Березівської ГРЕС з 30.07.2012 по 01.04.2020

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області врахувати ОСОБА_1 до стажу період роботи в ЗАТ «Енергопроект» - Дирекція з будівництва Березівської ГРЕС з 30.07.2012 по 01.04.2020

Визнати протиправними бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області щодо неврахування при обчисленні ОСОБА_1 пенсії заробітної плати згідно довідки № 77 від 01.04.2013 року, виданої Березівською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Термоелектро» та довідки № 28 від 01.04.2013 року ЗАТ "Енергопроект"- Дирекція з будівництва Березівської ГРЕС

Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 з 10.05.2018 року перерахунок пенсії з урахуванням заробітку (доходу) за періоди роботи з лютого 2012 року по квітень 2013 року на підставі довідок № 77 від 01.04.2013 року, виданої Березівською філією Товариства з обмеженою відповідальністю "Термоелектро» та № 28 від 01.04.2013 року ЗАТ "Енергопроект"- Дирекція з будівництва Березовської ГРЕС.

В іншій частині вимог позов залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в харківській області судовий збір у сумі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн 10 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Харківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Зоркіна Ю.В.