Справа № 810/1275/18
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/1275/18 Суддя (судді) першої інстанції: Брагіна О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відпоідальністю "Науково-дослідна компанія "Колос" до Головне управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось ТОВ "Науково-дослідна компанія "Колос" з позовною заявою до ГУ ДФС у Київській області в якому просило суд (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 03.05.2018):

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДФС у Київській області від 30.01.2018 №184 "Про проведення фактичних перевірок";

- визнати протиправним та скасувати ППР № від 01.03.2018 про застосування штрафної санкції у розмірі 17000 за порушення ст.11 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Позовні вимоги мотивовано тим, що копія наказу про проведення перевірки до початку її проведення не була вручена ТОВ «НДК «Колос» посадовими особами контролюючого органу до початку проведення перевірки, висновки відповідача про те, що працівники ТОВ «НДК «Колос» відмовились від підписання направлення на перевірку та акта перевірки не відповідають дійсності, оскільки, зокрема, акт перевірки відповідачем було складено не за місцем проведення перевірки. Крім того, позивач зазначає, що при складанні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідачем не було враховано заперечень на акт перевірки ТОВ «НДК «Колос», оскільки оскаржуване рішення було прийнято відповідачем у той же день, коли було розглянуто вказані заперечення. З огляду на зазначене, позивач стверджує, що відповідачем не було дотримано порядку проведення перевірки у зв`язку з чим прийняте за результатом проведення вказаної перевірки податкове-повідомлення рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 01.03.2018 Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Головним управлінням ДПС у Київській області подано апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої, апелянт посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків суду обставинам справи просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апелянта, обґрунтовані зокрема, тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо порушення контролюючим органом процедури та строків прийняття податкового повідомлення-рішення, оскільки відповідно до вимог Податкового кодексу України за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки, податкове повідомлення-рішення, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

За наведених обставин, Головне управління ДПС у Черкаській області вважає, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року підлягає скасуванню.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу відповідно до змісту якого останній зазначає, що з доводами апеляційної скарги категорично не погоджується, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки розгляд заперечень на акт перевірки відбувся 01 березня 2018 року та в той же день прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, що не відповідає положенням п. 86.8 ст. 86 ПК України.

За наведених у відзиві обставин, позивач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2020 року року без змін.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 30 січня 2018 року ГУ ДФС України у Київській області було видано наказ № 184 про проведення працівниками управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів на підставі пп. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 ПК України в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального фактичних перевірок суб`єктів господарювання згідно з додатком № 1, у тому числі ТОВ «НДК «Колос» (а.с.37-38).

На підставі вказаного Наказу ГУ ДФС України у Київській області 09 лютого 2018 року видано направлення № 82 на перевірку ТОВ «НДК «Колос» в якому визначено, що фактичну перевірку буде проведено з 09 лютого 2018 року тривалістю 10 діб та вказано мету проведення перевірки (а.с 39-40).

За результатом проведеної перевірки ГУ ДФС України у Київській області складено Акт від 12 лютого 2018 року № 38/10-36-40/33592019 (а.с 43-46). Як вбачається зі змісту Акта перевірки, перевіркою встановлено факт реалізації пляшки вина виноградного ординарного столового сортового натурального сухого рожевого «Сіра» 0,75л., 13,1% об., виробництва «Князя Трубецького» 11.06.2016 року розливу по ціні 430 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 09.02.2018 № 0004, без марки акцизного податку встановленого зразка.

Таким чином, згідно висновку Акта перевірки, контролюючий орган встановив порушення суб`єктом господарювання ст. 11 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Судом встановлено, що особа, яка фактично проводила розрахункову операцію відмовилась від підпису у направленні на перевірку від 09.02.2018 № 82, підписання акта перевірки, а також від отримання акта перевірки з відповідними додатками, про що контролюючим органом було складено Акти від 09.02.2018(а.с. 49, 50, 51).

Не погоджуючись з висновками Акта перевірки від 12 лютого 2018 року № 38/10-36-40/33592019 ТОВ «НДК «Колос» 20 лютого 2020 року було направлено до ГУ ДФС у Київській області заперечення (а.с. 15-17).

Листом від 01 березня 2018 року за № 3992/10/10-36-40-00-10 ГУ ДФС у Київській області повідомило позивача про розгляд заперечення за результатом якого висновки акта фактичної перевірки від 12 лютого 2018 року № 38/10-36-40/33592019 залишено без змін (а.с. 18-20).

В той же день, 01 березня 2018 року, відповідачем на підставі акта перевірки від 12 лютого 2018 року № 38/10-36-40/33592019 було прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким у відповідності до приписів пп. 54.3.3. п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, абз. 16 ч. 2 ст. 17 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» до ТОВ «НДК «Колос» застосовано штрафну санкцію у розмірі 17000, 00 грн. (а.с. 47-48).

Позивач, вважаючи, що контролюючим органом було порушено порядок проведення перевірки та протиправно прийнято податкове повідомлення-рішення, чим порушено його законні права та інтереси, звернувся за захистом до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив, зокрема, з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення повинно було бути прийнято не раніше трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень на акт перевірки та з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень. Водночас, відповідачем вказаний порядок дотриманий не був у зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку, податковим органом було порушено строк прийняття податкове повідомлення-рішення, що свідчить про його протиправність.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до приписів ст. 75 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п. 75.1).

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 75.1.3).

Порядок проведення фактичної перевірки визначено ст. 80 ПК України. Так, відповідно до приписів наведеної норми, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до приписів п. 81.1. ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Під час судового розгляду справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у Київській області від 30.01.2018 № 184 "Про проведення фактичних перевірок". Позивачем вказане рішення суду до суду апеляційної інстанції оскаржене не було, а отже є таким, що набрало законної сили. За наведених обставин, колегія суддів не надає правової оцінки правомірності призначення відповідної перевірки відповідачем.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що факт відмови позивача від підпису направлення на перевірку, засвідчений відповідачем у встановленому законодавством порядку, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, у той час як позивачем жодних доказів на спростування відповідного факту до суду не надано.

За наведених обставин, колегія суддів не приймає до уваги доводи позивача про те, що відповідачем було порушено вимоги п. 81.1. ст. 81 ПК України з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

Відповідно до приписів п 86.1. ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Враховуючи вказані приписи законодавства, колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача, що Акт перевірки було складено контролюючим органом не відомо де та невідомо коли, оскільки відповідно до зазначених норм акт (довідка) про результати фактичних перевірок реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки (в даному випадку наступним робочим днем після закінчення перевірки є 12 лютого 2020 року) та підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється, зокрема, у приміщенні контролюючого органу.

При цьому, факт відмови позивача від підписання Акта перевірки, засвідчений відповідачем у встановленому законодавством порядку, що підтверджується наявним у матеріалах справи доказами (а.с. 50, 51). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач відправив ТОВ "НДК "Колос" другий примірник акту від 12.02.2018 № 38/10-36-40/33592019 листом № 2563/10/10-36-40-00-10 від 13.02.2018.

Відповідно до приписів п. 86.7 ст. 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень - рішень.

Пунктом 86.8 вказаної норми передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень - рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З системного аналізу вищезазначених положень вбачається, що прийняття податкового повідомлення-рішення здійснюється не лише за результатами висновків акта перевірки, а й з урахуванням оцінки поданих платником податків заперечень на такий акт.

При цьому, колегія суддів вказує про помилковість висновку суду першої інстанції про те, оскаржуване податкове повідомлення-рішення повинно було бути прийнято відповідачем не раніше трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень на акт перевірки та з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень позивача, оскільки положеннями п. 86.8 ст. 86 ПК України визначено граничний термін для прийняття контролюючим органом податкового-повідомлення рішення після розгляду заперечень платника податків на акт перевірки, що у свою чергу забезпечує принцип правової визначеності. Тобто, з аналізу наведеної норми законодавства слідує, що податковий орган не має права приймати податкове повідомлення-рішення після спливу триденного строку, перебіг якого починається з наступного дня за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Також, колегія суддів зазначає, що податкове повідомлення-рішення не може бути прийнято контролюючим органом без розгляду заперечень платника податків на акт перевірки, якщо такі були подані останнім.

Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем було розглянуто заперечення позивача на акт перевірки, про що останнього повідомлено листом від 01.03.2020 (а.с. 18-20). Разом з цим, колегія суддів зазначає, що прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення у день надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків не порушує жодних норм податкового законодавства та відповідно не порушує і жодних прав та інтересів платника податків.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції не правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права та дійшов помилкового висновку, що податковий орган, ухвалюючи оспорюване рішення порушив строк його прийняття.

Разом з цим, колегія суддів також зауважує, що дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнано судом правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

У свою чергу, колегією суддів встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийнято відповідачем на підставі висновків Акта перевірки.

При цьому, встановлене у ході проведення перевірки порушення суб`єктом господарювання ст. 11 ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами фото фіксації, що є додатком до акта перевірки (а.с. 52-59).

Натомість, позивачем на спростування відповідних висновків контролюючого органу не було долучено до матеріалів справи належних, достатніх та достовірних доказів.

Разом з цим, судова колегія зауважує, що відповідно до вимог ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.

Водночас, позивачем не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано належних та допустимих доказів які б свідчили про протиправність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийнято ГУ ДФС України у Київській області у відповідності, в межах повноважень та спосіб, що встановлені нормами законодавства.

Таким чином, на підставі встановлених під час апеляційного розгляду обставин справи у їх сукупності та взаємозв`язку, колегією суддів встановлено, що висновки викладені у рішенні суду першої інстанції (в частині задоволених позовних вимог) не відповідають обставинам справи та нормам чинного законодавства, а також повністю спростовуються наявними у справі доказами та доводами апеляційної скарги.

Положеннями ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Частиною 1 ст. 317 КАС України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для його скасування, та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2018 року в частині задоволення позовних вимог скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О.Беспалов

В.Ю. Ключкович