Справа № 280/7489/20
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року Справа № 280/7489/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микити Андрійовича (69044, м. Запоріжжя, майдан Профспілок, буд. 5, оф. 220) третя особа - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся із позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микити Андрійовича (далі - відповідач), третя особа - ОСОБА_2 , в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 63256010, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микитою Андрійовичем по примусовому виконанню виконавчого напису, вчиненого 12.08.2014 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М., реєстровий № 4229, про звернення стягнення на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 452 980,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ, яким також є виконавчий напис нотаріуса, має містити 4 дати - дату видачі, дату прийняття документу, дату набрання документа законної сили та строк пред`явлення до виконання. Натомість, пред`явлений до виконання виконавчий напис, вчинений 12.08.2014 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М., реєстровий № 4229, не містить дати видачі. Так, виконавчий напис містить лише 3 дати, зокрема, дату його вчинення (складення) - 12.08.2014 року, дату набрання законної сили - 12.08.2014 року та строк пред`явлення до виконання - 1 рік. з огляду на те, що виконавчий напис не відповідає вимогам ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» в частині відсутності у виконавчому напису дати його видачі, то приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микита Андрійович в порушення вимог закону виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 63256010 від 08.10.2020 року. У даному випадку, згідно ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микита Андрійович був зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання. На підставі викладеного, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач позовну заяву не визнав. У відзиві від 24.11.2020 вх. № 569 посилається на те, що у копії виконавчого напису, доданого позивачем до позовної заяви, одразу після зазначення назви «Виконавчий напис» чітко вказано «Місто Запоріжжя, Україна, дванадцяте серпня дві тисячі чотирнадцятого року». Таким чином, у виконавчому написі, вчиненому 12.08.2014 приватним нотаріусом Запорізького міського округу Морозовою В.М., реєстровий номер 4229, про звернення стягнення на користь ОСОБА_2 , чітко зазначена дата видачі документу - дванадцяте серпня дві тисячі чотирнадцятого року. Враховуючи те, що позивачем не надано жодних аргументів та доказів, які б свідчили, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з порушенням норм діючого законодавства, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою судді від 16.11.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, визначених ст. 287 КАС України. Судове засідання призначене на 25 листопада 2020 року на 12 год. 30 хв.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги, з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача до судового засідання 25.11.2020 не з`явився.

Письмові пояснення від третьої особи на адресу суду не надходили. Представник у судовому засіданні 25.11.2020 пояснив, що позиція представника позивача є помилковою та не відповідає положенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Вказує, що виконавчий напис містить всі необхідні реквізити виконавчого документа. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У судовому засіданні 25.11.2020 оголошено перерву до 15 год. 00 хв.

Після оголошеної перерви представники до суду не з`явились.

За приписами частини 6 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

12.08.2014 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 4229, яким звернено стягнення на грошові кошти, які належать ОСОБА_1 , які отримані гр. ОСОБА_1 від гр. ОСОБА_2 за договором позики від 12.12.2012, задовольнивши вимоги гр. ОСОБА_2 за період з 12.12.2012 по 12.12.2013 у розмірі 452 980,00 грн., а також витрати на вчинення виконавчого напису у розмірі 3300,00 грн.

08.10.2020 ОСОБА_2 звернулась до приватного виконавця Безмагоричних М.А. із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Морозової В.М. від 12.08.2014 № 4229.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. від 08.10.2020 відкрито виконавче провадження № 63256010 з виконання виконавчого напису № 4229 від 20.08.2014 приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Морозової В.М.

Вважаючи рішення відповідача про відкриття виконавчого провадження протиправним, позивач звернувся із даним позовом до суду про його скасування.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступних підстав.

Під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження та примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), в контексті статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1404-VIII) розуміють сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Отже, примусове виконання рішень здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом №1404-VII випадках приватні виконавці. Останні здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, й на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Частиною 1 статті 26 Закону №1404-VII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вимоги до виконавчого документа встановлені ч.1 ст. 4 Закону №1404-VIII, відповідно до якої у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Пунктом 4 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що виконавчий напис має містити:

дату (рік, місяць, число) вчинення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис;

найменування та місце проживання (місцезнаходження) стягувача;

найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб);

строк, за який провадиться стягнення;

суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, у тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення;

розмір плати, суму державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника;

номер, під яким виконавчий напис зареєстровано;

дату набрання чинності виконавчим написом;

строк пред`явлення виконавчого напису до виконання;

підпис нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, скріплений печаткою;

інші відомості, передбачені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII та п. 4 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України дає підстави дійти висновку про те, що такий реквізит, як «дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ» не може бути наявний у виконавчому написі нотаріуса, оскільки останнім здійснюється стягнення грошових сум або витребування від боржника майна що вчиняється на документах, які встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Із долученої до матеріалів справи копії виконавчого напису встановлено, що він містить дату вчинення - 12 серпня 2014 року, дату набрання чинності - 12 серпня 2014 року та строк пред`явлення для примусового виконання - протягом одного року.

Тобто, виконавчий напис від 12.08.2014 зареєстрованим за № 4229 містить всі необхідні реквізити, передбачені як Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, так і положеннями ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII.

Відтак, доводи позивача з цього приводу суд відхиляє як законодавчо необґрунтовані.

При цьому суд зауважує, що під час дослідження долучених до матеріалів справи доказів, було встановлено, що приватним виконавцем в оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження дата вчинення виконавчого напису нотаріуса за реєстровим № 4229 вказана «20.08.2014».

Хоча, в заяві стягувача йдеться про прийняття до виконання виконавчого напису нотаріуса від 12.08.2014 № 4229, так і сам виконавчий напис датований 12.08.2014.

На думку суду, це є технічною помилкою приватного виконавця і за таких формальних обставин не може бути підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.10.2020 № 63256010.

Крім того, про наявність вказаної розбіжності позивач в позовній заяві нічого не зазначає.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог, то з викладених вище обставин, підстави для задоволення позову відсутні.

Отже, за результатами розгляду адміністративної справи судом не встановлено порушень відповідачем вимог Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №63256010 від 08.10.2020.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовної заяви розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних Микити Андрійовича (69044, м. Запоріжжя, майдан Профспілок, буд. 5, оф. 220) третя особа - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 25.11.2020.

Суддя Л.Я. Максименко