Справа № 520/6093/2020
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м.Харків

23 листопада 2020 р. справа №520/6093/2020
Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Дронь А.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Лисенко В. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2020 №135 Про результати службового розслідування, притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення на старшого лейтенанта ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - "догана".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що оскаржуваний наказ №135 від 17.04.2020 року про результати службового розслідування, притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду Панченко О.В. від 19.05.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями та на підставі розпорядження керівника апарату суду №03-05/64 від 15.10.2020 року головуючим суддею по справі №520/6093/20 визначено суддю Бідонько А.В.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 року адміністративну справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачем через канцелярію суду 14.07.2020 року надано відзив, в якому відповідач з вимогами заявленого позову не погоджується. Зазначає, що рішення відповідача про накладення дисциплінарного стягнення на позивача прийнято на законних підставах та відповідає чинному законодавству.

Позивача у судове засідання прибула, підтримала доводи, викладені у позовній заяві та просила задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання прибув, проти позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №292 від 16.09.2019 року ОСОБА_1 була відряджена до складу сил і засобів Об`єднаних сил для здійснення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях з 16 вересня 2019 року до окремою розпорядження, для виконання службових (бойових) завдань, також відповідно до вищезазначеного наказу командира військової частини НОМЕР_1 обов`язки за посадою на час відрядження позивача були покладені на прапорщика ОСОБА_2 (а.с. 11).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №366 від 23.10.2019 року Про створення комплексу технічного захисту інормації" на помічника командира - начальника служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 було покладено завдання щодо організації проведення робіт з технічного захисту інформації у визначених приміщеннях у період з 24.10.2019 року по 08.11.2019 рік (а.с. 29).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 401 від 16.12.2019 року позивач повернулася зі складу Об`єднаних сил для здійснення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях та приступила до виконання обов`язків помічника командира - начальника служби охорони державної таємниці військової частини НОМЕР_1 (а.с. 12).

Тобто, ОСОБА_1 перебувала у відрядженні з 16.09.2019 року по 16.12.2019 рік.

Під час перевірки контролю виконання наказів командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_3 було виявлено несвоєчасне виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 №366 від 23.10.2019 року.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №271 від 03.04.2020 року призначено службове розслідування за фактом несвоєчасного виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 №366 від 23.10.2019 року та складено акт службового розслідування №854 від 17.04.2020 р. (а.с.14-18).

За результатами проведеного службового розслідування, командиром військової частини НОМЕР_1 був виданий наказ про його результати №135 від 17.04 2020 року, де в наказовій частині наказу пунктом 2 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог статей 1 та статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та статей 11. 16, 30. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України , а саме несвоєчасне виконання відданого наказу в зазначений термін та не вжиття дієвих заходів щодо його своєчасного виконання, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догана.

Не погодившись з наказом №135 від 17.04 2020 року, в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ст. 1 Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до п. 4 ст. 2 Закону порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Законом України від 24 березня 1999 року N 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних сил України, положення якого визначають сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг. Положення Статуту поширюються на громадян, звільнених з військової служби у відставку або у запас з правом носіння військової форми одягу, під час носіння ними військової форми одягу.

Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зазначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Згідно з ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Статтею 37 Закону України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Відповідно до ст. 45 Статуту Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені наступні дисциплінарні стягнення: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження в посаді; пониження військового звання на один ступінь; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; позбавлення військового звання.

Статтею 84 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України встановлено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Відповідно до ст. 86 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Статтею 97 Статуту визначено, що про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Згідно статті 98 Статуту під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Судом з матеріалів справи встановлено, що на момент винесення Наказу №366 від 23.10.2019 року "Про створення комплексу технічного захисту інформації" та у період виконання даного наказу позивач була відправлена у відрядження до складу сил і засобів Об`єднаних сил для здійснення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях, що підтверджується наявними в матеріалах справи Наказами №292 від 16.09.2019 року та №401 від 16.12.2019 року.

Тобто у період з 16.09.2019 року по 16.12.2019 року позивач передувала у відрядженні, а тому не була у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 і не могла виконати Наказ №366 від 23.10.2019 року, який їй не було доведено до відома.

Також представником відповідача не надано належних та допустимих доказів щодо ознайомлення під підпис та доведення до відома зазначеного наказу ОСОБА_1 після прибуття із відрядження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання незаконними та скасування пункту 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №135 від 17.04.2020 року Про результати службового розслідування, притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді догани.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином адміністративний позов підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №135 від 17.04.2020 Про результати службового розслідування, притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення на старшого лейтенанта ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - догана.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26 листопада 2020 року.

Суддя Бідонько А.В