Справа № 560/2452/20
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/2452/20
РІШЕННЯ

іменем України

25 листопада 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №10992327/2017 від 14.05.2018, яким визначено податкове зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб в сумі 8333,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач, зазначає, що спірним податковим повідомленням-рішенням позивачу нарахований транспортний податок у зв`язку з наявністю у нього легкового автомобіля марки "AUDI" моделі "Q 7", 2017 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 2967 куб.см., тип пального - дизельне паливо. Вказує, що цей транспортний засіб він придбав у попереднього власника 21.09.2017 за ціною 900000 грн, що підтверджується відповіддю ТСЦ №6841 від 04.05.2018 №31/22/1-1142. Позивач вважає податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки підставою для його прийняття відповідачем є отримана від Мінекономрозвитку інформація про вартість автомобіля позивача, яка розраховується виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач. Поте така інформація відсутня. Також не є належним та достатнім доказом правомірності нарахування суми грошового зобов`язання з транспортного податку роздруківка з веб-сайту Мінекономрозвитку України.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2017 (звітного) року розміщується на офіційному сайті Мінекономрозвитку. Легковий автомобіль марки "AUDI" модель "Q 7" 2017 року випуску включений до цього переліку. Головним сервісним центром Міністерства внутрішніх справ України на підставі Переліку об`єктів оподаткування транспортним податком у 2017 році сформовано та надано до ДФС відомості, необхідні для нарахування транспортного податку фізичним особам, що внесені до Єдиного державного реєстру легкових автомобілів та їх власників. Вказує, що згідно Переліку автомобілів, які є об`єктами оподаткування транспортним податком у 2017 році, розміщеному на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, належний позивачу автомобіль марки "AUDI" модель "Q 7", 3,0 л, дизель оподатковується транспортним податком строком до 2 років.

До суду надійшов лист Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (Мінекономіки) щодо визначення середньоринкової вартості легкового автомобіля. Зазначено, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України та Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66, для цілей оподаткування транспортним податком у 2017 році Мінекономрозвитку на підставі даних ДП "Держзовнішінформ" про ціни на нові автомобілі було розраховано середньоринкову вартість автомобілів та розміщено на своєму офіційному веб-сайті Перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становила понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, і калькулятор, який давав змогу протягом податкового (звітного) року отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального. Враховуючи, що 1000 куб.см. є еквівалентом 1 літру, а тому об`єм циліндрів двигуна автомобіля 2967 куб.см. з урахуванням заокруглення до найближчого основного розряду дорівнює 3,0 літра. Автомобіль "AUDI" модель "Q 7" з об`ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, дизель до 2 років експлуатації (включно) включено до Переліку. Інформацію щодо Переліку можна отримати на офіційному веб-сайті Мінекономіки. Розрахована у 2017 році згідно з Методикою середньоринкова вартість легкового автомобіля марки "AUDI" модель "Q 7" з об`ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, дизель, 2017 року випуску становить 1486415,80 грн (з ПДВ).

До суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, в якому позивач зазначає, що Мінекономіки фактично підтвердили, що транспортного засобу "AUDI" модель "Q 7" з об`ємом двигуна 2967 кубічних сантиметрів не було в Переліку транспортних засобів, що підлягають оподаткуванню. Відповідач, виявивши невідповідність об`єму двигуна автомобіля позивача який становить 2967 куб.см., об`єму двигуна вказаного автомобіля в Переліку Мінекономрозвитку у розмірі 3000 куб.см., відповідно до ст.19 Конституції України, ст.ст.4, 267 ПК України не мав права на складення податкового повідомлення-рішення.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.05.2020 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.06.2020 відмовлено у задоволенні заяви Головного управління ДПС у Хмельницькій області про залучення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.06.2020 витребувано в Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України інформацію про транспортний засіб марки AUDI, моделі Q7, об`єм двигуна 2967 куб. см., 2017 року випуску, тип пального дизель, розраховану за 2017 рік, відповідно до Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66, а також письмову інформацію про те, чи розміщувались у Переліку об`єктів оподаткування транспортним податком у 2017 році відомості про зазначений автомобіль.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

За 2017 ОСОБА_1 нарахований транспортний податок в сумі 25000,00 грн згідно податкового повідомлення-рішення форми "Ф" від 08.11.2017 №10992327. Позивач не погоджуючись з зазначеним податковим повідомленням-рішенням оскаржив його в адміністративному порядку. Як наслідок, податкове повідомлення-рішення форми "Ф" від 08.11.2017 №10992327 скасоване, та винесено нове податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №10992327/2017 від 14.05.2018 про нарахування ОСОБА_1 транспортного податку з фізичних осіб за 2017 рік у сумі 8333,32 грн.

Позивач, вважаючи податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №10992327/2017 від 14.05.2018 про визначення податкового зобов`язання по транспортному податку протиправним, звернувся з позовом до суду.

ІV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до підпункту 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Згідно підпункту 267.6.1 пункту 267.6 статті 267 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за податковою адресою (місцем реєстрації) платника податку, зазначеною в реєстраційних документах на об`єкт оподаткування.

Підпунктом 267.6.3 пункту 267.3 статті 267 ПК України визначено, що з 01.04.2015 органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов`язані щомісяця у десятиденний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем реєстрації об`єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Таким чином, згідно з вказаною нормою, обчислення суми транспортного податку здійснюється контролюючим органом за адресою, зазначеною в реєстраційних документах на об`єкт оподаткування.

Згідно з підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Відповідно до підпункту 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (пункт 267.4 статті 267 ПК України).

Згідно з підпунктом 267.5.1 пункту 267.5 статті 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до підпункту 267.6.6 пункту 267.6 статті 267 ПК України за об`єкти оподаткування, придбані протягом року, податок сплачується пропорційно кількості місяців, які залишилися до кінця року, починаючи з місяця, в якому проведено реєстрацію транспортного засобу.

Статтею 8 Закону України "Про державний бюджет на 2017" від 21.12.2016 № 1801-VIII установлено у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 3200,00 грн.

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2017 є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років та середньоринкова вартість яких становить понад 1200000,00 грн.

Механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком встановлено Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №66 (далі - Методика).

Відповідно до пункту 2 Методики середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Ц нх (Г/100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 №403.

Згідно з пунктом 13 Методики Мінекономіки відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономіки інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономіки за зверненням ДФС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Відтак, перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2017 (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2017.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №813/3965/17.

Аналізуючи розміщений на офіційному веб-сайті Мінекономіки Перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше 5 років (включно) та середньоринкова вартість яких становила понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2017 (звітного) року суд встановив відсутність у зазначеному Переліку легкового автомобіля марки "AUDI" моделі "Q 7", 2017 року випуску, об`єм двигуна 2967 куб.см., тип пального - дизельне паливо. До Переліку включено Автомобіль "AUDI" модель "Q 7" з об`ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, дизель до 2 років експлуатації (включно).

Суд вважає, що технічні характеристики автомобіля, зазначені у вказаному переліку, не співпадають з технічними характеристиками автомобіля позивача в офіційній документації, оскільки об`єм двигуна автомобіля позивача є іншим, ніж визначений та наведений Міністерством економічного розвитку і торгівлі України у переліку та модель наявна у позивача відсутня у даному переліку.

Стосовно того, що об`єм циліндрів двигуна визначений з урахуванням тисячних у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, а в Переліку об`єми усіх автомобілів для зручності сприйняття заокруглено суд зазначає наступне.

Приписами статті 4 ПК України закріплено низку принципів, які повинні застосовуватися як на стадії встановлення податків, їх основних елементів, при внесенні змін до окремих елементів податку, так і на стадії застосування норм, якими визначений обов`язок сплати податку. Серед принципів, проголошених у вказаній нормі, є, зокрема, презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України).

Приймаючи оскаржене податкове повідомлення-рішення та в процесі судового розгляду справи відповідач не навів норм закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, з якого б вбачалася можливість застосування приблизного (заокругленого) показника об`єму циліндрів двигунів автомобілів, які визначені в переліку, затвердженому Мінекономрозвитку.

Тому, вирішення спору у цій справі повинно бути на користь платника податків, та обумовлено як прогалиною у нормативному регулюванні вказаних правовідносин, так і положеннями податкового принципу презумпції правомірності платника податків.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 05.11.2018 у справі №822/2687/17, які враховуються судом при виборі і застосуванні норм права згідно з частиною 5 статті 242 КАС України.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У справі "Новік проти України" (18.12.2008), ЄСПЛ зробив висновок, що "надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога "якості закону" у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля".

Суд дійшов висновку, що у контролюючого органу були відсутні будь-які підстави для додаткового трактування критеріїв, необхідних для визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, оскільки щороку у центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується Перелік автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який містить такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального. Тобто, податковий орган, отримавши від законодавця вичерпний перелік технічних характеристик, необхідних для надання автомобілю статусу об`єкта оподаткування, був позбавлений необхідності та повноважень в більш ширшому його тлумаченні.

Повнота з`ясування обставин, що входять до предмета доказування при розгляді судом цього адміністративного позову, вимагає від суду встановлення обставин про вартість автомобіля позивача та про те, чи були враховані податковим органом та чи підтверджуються належними та допустимими доказами усі обов`язкові для здійснення розрахунку складові-елементи (марка, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки передач, пробіг легкового автомобіля), передбачені статтею 267 ПК України.

Оскільки у переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2017 році автомобіль марки "AUDI" моделі "Q 7", 2017 року випуску, ДНЗ НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 2967 куб.см., тип пального - дизельне паливо не вказаний, то транспортний засіб який зареєстрований на позивача, не може вважатися об`єктом оподаткування транспортним податком, в розумінні приписів підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, відповідачем суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив 840,80 грн судового збору, що підтверджується квитанцією №30615 від 12.05.2020, а тому, їх слід стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Також суд звертає увагу на те, що від представника позивача надійшла заява про компенсацію судових витрат, в якій він просить при ухваленні рішення суду встановити позивачу додатковий строк для подання доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які сторона має понести (сплатити) у зв`язку з розглядом ціє справи в суді першої інстанції.

Позивач вказує, що станом на сьогоднішній день надати докази, які б підтверджували обсяг наданих послуг та виконану роботу адвокатом із остаточним розрахунком витрат, не представляється можливим, з огляду на невідомість кількості процесуальних документів, які має подати відповідач, та часу для ознайомлення з ними та їх аналізу, що унеможливлює подання таких доказів під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції.

Також просить призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат та вказати дату, час і місце його проведення.

Суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1 - 4 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, стосовно вирішення питання про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу позивач скористався своїм правом, визначеним частиною 7 статті 139 КАС України, подавши відповідну заяву, у якій просить відкласти вирішення питання про стягнення витрат на оплату правничої допомоги, оскільки надати усі докази понесених витрат буде можливим лише після вирішення справи по суті.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне встановити позивачу строк для надання доказів розміру судових витрат на професійну правничу допомогу - 5 днів з дня ухвалення рішення по справі.

Щодо прохання позивача призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат та вказати дату, час і місце його проведення, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами 3-5 статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Таким чином, з урахуванням приписів частини 3 статті 252 КАС України, суд вважає, що відсутні перешкоди для розгляду заяви позивача щодо ухвалення додаткового рішення у справі у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Однак у разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Отже, питання в частині компенсації позивачу понесених ним витрат на професійну правничу допомогу буде вирішено судом після надходження відповідної заяви з доказами, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №10992327/2017 від 14.05.2018, яким визначено податкове зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб в сумі 8333,32 грн. задовольнити

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №10992327/2017 від 14.05.2018, яким визначено податкове зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб в сумі 8333,32 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Встановити ОСОБА_1 строк для надання відповідної заяви та доказів про розмір судових витрат на професійну правничу допомогу - 5 днів з дня ухвалення цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 43142957)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк