Справа № 815/3431/16
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3431/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження справу за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу Долинське (, місцезнаходження: 67570, Одеська обл., Ренійський район, с. Долинське, вул. Леніна 131) до Головного управління ДПС в Одеській області (, адреса: вул.Семінарська, буд.5, м.Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,-

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2016 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Сільськогосподарського виробничого кооперативу Долинське до Ізмаїльської об`єднаної державної податкової інспекції (Ренійське відділення) ГУ ДФС в Одеській області, в якому позивач просив суд:

- визнати податкове повідомлення рішення № від 07.06.2016 року протиправним в частині нарахування 1086275,00 грн. грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням з податку на доходи фізичних осіб і скасувати податкове повідомлення рішення № від 07.06.2016 року прийняте Ізмаїльською об`єднаною державною податковою інспекцією (Ренійське відділення) ГУ ДФС в Одеській області.

- зобов`язати Ізмаїльську об`єднану державну податкову інспекцію (Ренійське відділення) ГУ ДФС в Одеській області здійснити списання безнадійного податкового боргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Долинське» () з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1086275,00 грн.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що на підставі Акту про результати планової перевірки про результати документальної виїзної перевірки СВК «Долинське» з питань правильності обчислення повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року ДПІ у Ренійському районі ГУ ДФС в Одеській області 11.03.2016 року прийняло податкове повідомлення рішення № . Позивач з прийнятим рішенням не погоджується і вважає, що податкове повідомлення рішення прийняте з порушенням норм діючого законодавства України та належить до скасування. Так, позивачем зазначено, що станом на дату написання акту № 72/17-03767972 від 26.02.2016 року за платником податку обліковувалось самостійно узгоджене грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 1086275,00 грн., яке перебувало у статусі податкового боргу щодо якого минув строк давності (1095 днів), встановлений Податковим кодексом України, але контролюючим органом зазначену суму податкового боргу списано не було.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 2 серпня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 1 листопада 2016 року, залишено без змін постанову Одеського окружного адміністративного суду від 2 серпня 2016 року.

Постановою Верховного Суду від 28 листопада 2019 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 2 серпня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 1 листопада 2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

28.12.2019 року ухвалою суду вказану справу прийнято до свого провадження за правилами загального позовного провадження.

29.01.2020 року ухвалою суду замінено відповідача Ізмаїльську об`єднану державну податкову інспекцію (Ренійське відділення) ГУ ДФС в Одеській області (9) його правонаступником - Головним управлінням ДПС в Одеській області ().

19.03.2020 року ухвалою суду зупинено провадження по справі до завершення протиепідемічних заходів.

07.10.2020 року ухвалою суду, яку занесено до протоколу судового засідання, поновлено провадження у справі.

28.10.2020 року ухвалою суду зупинено провадження до 11.11.2020 року.

11.11.2020 року продовжено строк зупинення провадження до 24.11.2020 року.

24.11.2020 року (вх.№ЕП/22120/20) від представника позивача надійшла заява про поновлення провадження та розгляд справи в порядку письмового провадження.

24.11.2020 року ухвалою суду, яку занесено до протоколу судового засідання, поновлено провадження по справі та продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Сільськогосподарський виробничий кооператив Долинське зареєстрований платником ПДВ з 15.07.1997 року та зареєстрований суб`єктом спеціального режиму оподаткування ПДВ з 01.01.2009 року

На підставі наказу ДПІ у Ренійському районі ГУ ДФС в Одеській області № 25 від 01.02.2016 року здійснено планову виїзну перевірку позивача з питань правильності обчислення повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року.

За результатами перевірки контролюючим органом 26.02.2016 року складено Акт № 72/17-03767972 Про результати документальної планової виїзної перевірки СВК Долинське.

В акті перевірки встановлено наступні порушення з боку позивача:

- п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України якщо оподаткований дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим кодексом для місячного податкового періоду підприємство не своєчасно перерахувало податок на доходи фізичних осіб у 1385096,04 грн.;

- п.164.5 ст.164 Податкового кодексу України донараховано податку з доходів фізичних осіб за оренду паїв 65617,81 грн.;

- п.47.1 ст.47 Податкового кодексу в частині надання не достовірних даних а податкової звітності (ф. 1ДФ) за перевіряемий період та не подання податкового розрахунку за 1 кв.2013 року;

- п.п. 165.1.11 п. 165.1 ст. 165, п.п. 170.9.2 п. 170.9 ст.170 Податкового кодексу України не нараховано дохід та ПДФО на кошти видані під звіт донараховано ПДФО 5756,55 грн., у тому числі по періодам липень 2014 року 5756,55 грн.;

- п.п. 6.2.2 п. 6.2 ст. 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 року № 2464-VI ( із змінами та доповненнями), де СВК Долинське неналежно вело облік виплат (доходу) застрахованим особам та нарахування єдиного внеску;

- п.8.5, п. 8.7, п. 8.6, п. 8.12 п.8.13 ст.8 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 8 липня 2010 року № 2464-VI( із змінами та доповненнями), де посадові особи СВК Долинське не вірно застосували розмір єдиного внеску для кожної категорії платників.

- п.п.1 п.2 ст.6 Закону України № 2464-VIПро збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 8 липня 2010 року, де посадові особи СВК Долинське не своєчасно сплатили суми єдиного внеску нарахованого робітникам на суми заробітної плати, винагороди за договорами ЦПХ та в сумі із затримкою платежу з 22.12.2014 року по 31.12.2014 року.

На підставі акту перевірки відповідачем 11.03.2016 року прийнято податкове повідомлення-рішення № .

В подальшому позивач оскаржив зазначене повідомлення рішення. В результаті частково скасовано податкове повідомлення рішення та прийняте нове податкове повідомлення рішення № від 07.06.2016 року , у якому визначено загальну суму грошового зобов`язання з податків та зборів у тому числі з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1755187,08 грн., серед яких за податковим зобов`язанням 1456470,40 грн., за штрафними санкціями 264342,88 грн.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій декларації та уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

За правилами п.58.1 ст.58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Згідно з п. 59.1. ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Статтею 101 Податкового кодексу України визначено, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг. Під терміном "безнадійний" розуміється: податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута; податковий борг фізичної особи, яка:визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; понад 720 днів перебуває у розшуку; податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом; одатковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Згідно з п.102 ст.102 Податкового кодексу України діючого на час прийняття рішення контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання.

З матеріалів справи вбачається, що у 2007, 2012 та 2015 роках підприємство неодноразово потерпало від масштабних обставин непереборної сили (форс мажорних обставин), що підтверджено відповідними документами, виданими Торгово-промисловою палатою України, а саме висновком № 3643/05-4 від 20 вересня 2007 року (т. I, а.с. 55), висновком № 1263/05-4 від 20 червня 2012 року (т. I, а.с. 54), сертифікатом № 2003-14/166 від 23 березня 2016 року (т.I, а.с. 56), що призвело до виникнення у підприємства фінансових складнощів та неможливості у повному обсязі та своєчасно здійснювати грошові виплати. Зокрема, у періоді до початку періоду перевірки підприємством здійснювалася виплата доходів фізичним особам (з заробітної плати та оренди паїв), нараховувалися відповідні суми податку на доходи фізичних осіб, але погашення (сплата) визначених сум податку не проводилася.

Суми нарахування ПДФО підприємством відображалися у розрахунках, відповідно до чого визначені підприємством суми набули статусу самостійно узгоджених платником податку зобов`язань і за підприємством утворився податковий борг, який станом на 31 грудня 2012 року склав 1 086 275,00 грн.

Так, відповідно до довідки про нарахування та перерахування податку на доходи фізичних осіб, а також заборгованості по заробітній платі СВК «Долинське» кредитне сальдо по податку на доходи фізичних осіб станом на 01.01.2013 року складає 1 086 275,00 грн., з яких 730507 грн. податок з доходів фізичних осіб с з/пл. і 355768 грн. податок з доходів фізичних осіб з оренди паїв (т. I, а.с. 50).

При цьому, у подальших періодах позивач також здійснював нарахування сум податку на доходи фізичних осіб, але погашення суми податкового боргу не здійснено.

Суд звертає увагу, що перевірка позивача з питань правильності обчислення повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування проводилась за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року.

Крім того, факт, що податковий борг з ПДФО у сумі 1 086 275 грн. виник у період, що передував перевірці підтверджується і самим Актом перевірки (т. I, а.с. 58-72).

Відповідно до висновків Акта перевірки загальна сума донарахованого податкового зобов`язання складає 1 456 470, 40 грн., що в своє чергу складається, з суми нарахованого, але несплаченого ПДФО у загальній сумі 1 385 096, 04 грн., порушенням вимог п.п. 162.1.3, п. 162.1, ст. 162, п. 163,1 ст, 163, п. 164.5 ст. 164 Податкового кодексу підприємством не вірно застосовано коефіцієнт на вартість земельного пая, що призвело до заниження ПДФО загалом на 65 617, 81 грн. та порушенням пп. 165.1.11 п. 165.1 ст. 165, пп. 170.9.2 п. 170.9 ст. 170 Податкового кодексу на загальну суму 5 756, 55 грн. (т. I, а.с. 70-71).

Проте, відповідно до розрахунку штрафних (фінансових) санкцій по податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року штрафні санкції застосовуються лише на суму 370 195,4 грн. На залишок донарахованої суми ПДФО 1 456 470,40 - 370 195, 4 = 1 086 275 грн. штрафні санкції не застосовуються, що свідчить про те, що зазначена сума виникла саме в період до 01.01.2013 року.

Крім того, суд зазначає, що у рішенні про результати розгляду первинної скарги Головного управління ДФС в Одеській області від 30.05.2016 року № 1192/10/15-32-10-01-07 зазначено, що на початок перевіряємого періоду за даними бухгалтерського обліку рахується кредитове сальдо по податку на доходи фізичних осіб на суму 1 086 275 грн., та на порушення пп. 162.1.3 п. 162.1 ст. 162, п. 168.1.5 п. 168 ст. 168 ППК України СВК «Долинське» несвоєчасно перерахувало ПДФО у т.ч. станом на 01.01.2013 року - 1 086 275 грн. (т. III, а.с. 10-17).

У Рішенні про результати розгляду повторної скарги Державної фіскальної служби України від 04.07.2016 року № 14458/6/99-99-11-02-01-15 також зазначено, що за даними бухгалтерського обліку по підприємству, на початок перевіряємого періоду рахується кредитове сальдо по сплаті (перерахуванню) ПДФО на суму 1 086 275 грн. (т. III, а.с. 18-20).

При цьому, на підтверджують виникнення податкового боргу з ПДФО в сумі 1 086 275 грн. за періоди до 01.01.2013 року представником позивача до суду надано копії розшифровок рахунків 641 та 650 з січня 2008 року по грудень 2012 року та копії головної книги по рахунку 641 з січня 2008 року по грудень 2012 року

З вказаних документів судом встановлено, що станом на 31.12.2008 року кредитове сальдо дорівнює 447 612,5 грн. (т. III, а.с. 151-177); на 31.12.2009 року кредитове сальдо дорівнює 585 621,01 грн. (т. III, а.с. 178-204); на 31.12.2010 року кредитове сальдо дорівнює 926301,90 грн. (т. III, а.с. 205-231); на 31.12.2011 року кредитове сальдо дорівнює 976127,22 грн. (т. III а.с. 232- т. IV а.с. 8); на 31.12.2012 року кредитове сальдо дорівнює 1086274,06 грн. (т. IV, а.с. 9-35).

Водночас, податкова звітність з ПДФО за періоди з 2008 року по 2012 роки не надана до суду, оскільки була знищена підприємством, як документи, що відносять до перевірених періодів. При цьому, під час розгляду даної справи, представником Головного управління ДПС в Одеській області зазначено про відсутність податкової інформації за періоди до 2013 року у зв`язку з закінченням терміну зберігання такої інформації.

Таким чином, наявними в матеріалах справи документами підтверджується наявність у Сільськогосподарського виробничого кооперативу Долинське податкового боргу у сумі 1 086 275,00 грн. станом на 31 грудня 2012 року.

За правилами п.б ст.176.2 Податкового кодексу України особи, які відповідно до цього кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування.

Відповідно до п. 2.1 Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, (Затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року № 1020), - податковий розрахунок подається окремо за кожний квартал (податковий період) протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного кварталу. Окремий податковий розрахунок за календарний рік не подається. Якщо останній день строку подання податкового розрахунку припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Таким чином, останнім днем подання податкової декларації з податку на доходи фізичних осіб за останній квартал 2012 року була дата 11.02.2013 року.

При цьому, в акті перевірки контролюючим органом вказано про наявність визначеної суми заборгованості з податку на доходи фізичних осіб станом на початок перевіряємого періоду, а саме 01.01.2013 року (т. I, а.с. 64).

Отже, враховуючи встановлений ПК України період 1095 днів від останнього дня подання податкового розрахунку з податку на доходи фізичних осіб за останній квартал 2012 року сплив 12.02.2016 року.

Суд зазначає, що списання безнадійного податкового боргу, в тому числі податкового боргу, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Правові висновки з цього питання викладені у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі №813/3277/18.

За таких обставин визначення у податковому повідомленні рішенні № від 07.06.2016 року грошового зобов`язання у складі оспорюваної суми було здійснено з порушенням вимог ст.102 ПК України, у зв`язку з чим воно належить до скасування в частині нарахування 1 086 275,00 грн. грошового зобов`язання.

Вирішуючи питання щодо зобов`язання здійснити списання безнадійного податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1 086 275,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з п.п. 3. п. 2.1. Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України № 577 від 10.10.2013 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 р. за № 1844/24376), під терміном «безнадійний податковий борг» слід розуміти податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений ст. 102 ПК України.

Відповідно до п. 3.1 цього ж Порядку, визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Відповідно до п. 4.4. цього ж Порядку, структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал.

Суд вказує, що відповідачем не заперечується наявність визначеної суми заборгованості з податку на доходи фізичних осіб станом на початок перевіряє мого періоду (01.01.2013 року.). Однак, контролюючим органом, в порушення вимог п. 4.4. Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, не здійснено списання податкового боргу підприємства.

При цьому, матеріалами справи підтверджується звернення позивача до Ізмаїльської об`єднаної ДПІ (Ренійське відділення) ГУ ДФС в Одеській області з заявою про списання боргу № 177 від 08.07.2016 року (т. III, а.с. 21), в обґрунтування якої зазначено про наявність податкового боргу у підприємства, який за спливом строку давності мав бути списаний контролюючим органом відповідно до податкового законодавства.

В свою чергу, Листом від 02.08.2016 року № 909/10/15- 25-17 відповідач відмовив підприємству в списанні боргу. Вказана відмова мотивована відсутністю в обліку за інтегрованою карткою платника сум ПДФО, що нараховані податковим агентом, але не сплачені. Облік нарахованих сум ПДФО ведеться за актом перевірки та виданим на його підставі податковим повідомленням - рішенням. Тому для податкового органу строк давності, передбачений ст. 102 ПК України, рахується з моменту узгодження боргу за таким податковим повідомленням рішення.

Водночас, стаття 101 ПК України та Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків містять вичерпні підстави списання безнадійного боргу, зокрема, якщо з моменту виникнення податкового боргу минув строк позовної давності. Відсутність в обліку за інтегрованою карткою платника сум ПДФО, що нараховані податковим агентом, але не сплачені не є підставою для відмови в списанні податкового боргу.

За таких обставин, суд вважає, що станом на час звернення позивача з даним позовом несплачене податкове зобов`язання набуло статусу безнадійного податкового боргу, тому вказаний податковий борг позивача за спливом строків давності, встановлених статтею 102 ПК України, мав бути визнаний безнадійним та списаним відповідно до вимог статті 101 ПК України та згідно з Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків.

Враховуючи викладене, позовна вимога щодо зобов`язання відповідача здійснити списання безнадійного податкового боргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу Долинське з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1086275,00 грн. підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Сільськогосподарського виробничого кооперативу Долинське до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, підлягають частковому задоволенню, з вищенаведених підстав.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Проте, слід зазначити, що при первісному розгляді справи постановою Одеського окружного адміністративного суду від 2 серпня 2016 року питання про стягнення на користь позивача судових витрат вирішено і присуджено на користь позивача судові витрати у розмірі 17672,13 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Ізмаїльської об`єднаної державної податкової інспекції (Ренійське відділення) ГУ ДФС в Одеській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242-246, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Сільськогосподарського виробничого кооперативу Долинське (, місцезнаходження: 67570, Одеська обл., Ренійський район, с. Долинське, вул. Леніна 131) до Головного управління ДПС в Одеській області (, адреса: вул.Семінарська, буд.5, м.Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 07.06.2016 року, прийняте Головним управлінням ДПС в Одеській області, в частині нарахування 1 086 275,00 грн. грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням з податку на доходи фізичних осіб.

Зобов`язати Головне управління ДПС в Одеській області здійснити списання безнадійного податкового боргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Долинське» () з податку на доходи фізичних осіб у сумі 1 086 275,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили, відповідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.295, ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Токмілова Л.М.

.