Справа № 540/1796/20
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/1796/20

Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Дата і місце ухвалення: 25.08.2020р., м.Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Єщенка О.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зарахування заробітної плати позивача, яку він отримував під час роботи в ТОВ «Ноу-Хау» за період з 01.01.1999 року по 31.08.1999 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області вчинити дії щодо врахування для обчислення пенсії заробітну плату ОСОБА_1 за роботу за сумісництвом в ТОВ «Ноу-Хау» за період з 01.01.1999 року по 31.08.1999 року.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 25.09.2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що позивачем не дотримано порядку звернення до Управління та не подано заяву про перерахунок пенсії встановленої форми. У зв`язку з цим, подану ОСОБА_1 в березні 2020 року заяву розглянуто ГУ ПФУ в Херсонській області в порядку Закону України «Про звернення громадян» та надано роз`яснення підстав неврахування для обчислення пенсії отримуваної ним заробітної плати за сумісництвом в ТОВ «Ноу-Хау».

Також, апелянт посилається на те, що страховий стаж та заробітна плата, які враховуються при обчисленні пенсії, мають бути підтверджені первинними документами. Однак, листом від 13.05.2018р. ТОВ «Ноу-Хау» повідомило територіальний орган ПФУ про неможливість надати довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за сумісництвом на даному підприємстві за період з 01.01.1999 року по 30.06.1999 року, так як позивач не значився у списку штатних співробітників, про що свідчать архівні дані та після проведеної у 2006 році податкової перевірки підприємства, договори і матеріали розрахунків по ним з терміном дії до 2000 року були ліквідовані.

Посилається апелянт і на пропуск позивачем строку звернення з даним позовом до суду, встановленого статтею 122 КАС України.

У зв`язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції від 25.08.2020р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області з 11 квітня 2018 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розрахунок пенсії позивача проведено з урахуванням 44 років 21 дня страхового стажу та заробітної плати відповідно до вимог абз. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період з липня 1995 року по червень 2000 року та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року, згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу заявника.

Період роботи ОСОБА_1 з 24 грудня 1979 року по 16 листопада 2001 року на Херсонському Ордена Леніна бавовняному комбінаті був основним місцем роботи, який і зараховано до його страхового стажу при призначенні пенсії.

ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача із заявою про зарахування до його трудового стажу періоду роботи в ТОВ «Ноу - Хау» на підставі трудової угоди від 01 січня 1999 року з січня по серпень 1999 року, та врахування заробітної плати за цей період для перерахунку пенсії.

Листом від 20 липня 2018 року №491/Т-ВППФУ відповідач відмовив у здійсненні відповідних дій з посиланням на лист директора ТОВ «Ноу-Хау» (від 13 червня 2018 року вх.№3837/02), в якому зазначено про неможливість надати довідку про заробітну плату та підтвердити стаж роботи ОСОБА_1 за сумісництвом на даному підприємстві за період з 01 січня 1999 року по 30 червня 1999 року, оскільки відсутні дані про позивача у списку штатних співробітників відповідно до архівних даних. Також, зазначено, що після проведеної у 2006 році податкової перевірки ТОВ «Ноу-Хау», договори та матеріали розрахунків по ним з терміном дії до 2000 року були ліквідовані.

ОСОБА_1 оскаржив в судовому порядку бездіяльність ГУ ПФУ в Херсонській області щодо не зарахування до його трудового стажу періоду роботи в ТОВ «Ноу - Хау» за січень - серпень 1999 року та нарахування заробітної плати за цей період для перерахунку його пенсії.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19.07.2019 року по справі №540/1023/19, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною відмову ГУ ПФУ в Херсонській області від 24.04.2019 року щодо не зарахування трудового стажу в ТОВ «Ноу - Хау» за період січень - серпень 1999 року, згідно Трудової угоди від 01.01.1999 року, та нарахування заробітної плати за цей період для перерахунку ОСОБА_1 пенсії.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області зарахувати трудовий стаж позивача в ТОВ «Ноу - Хау» за період січень - серпень 1999 року, згідно Трудової угоди від 01.01.1999 року, до загального трудового стажу і здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії.

В лютому 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про врахування при обчисленні пенсії заробітної плати, яку він отримував працюючи за сумісництвом у ТОВ «Ноу - Хау» з січня 1999 року по серпень 1999 року та з якої страхувальник повністю сплатив пенсійні внески за цей період.

Листом від 17.03.2020 року пенсійний орган повідомив, що підстав врахувати для обчислення пенсії заробітну плату за сумісництвом в ТОВ «Ноу - Хау» за даними персоніфікованого обліку по 30 червня 2000 року немає, оскільки на запит Херсонського сервісного центру від 10.05.2018 року листом ТОВ «Ноу - Хау» №91806061 повідомлено про неможливість надати довідку про заробітну плату та підтвердити стаж роботи ОСОБА_1 за сумісництвом на даному підприємстві за період з 01.01.1999 року по 30.06.1999 року, так як він не значився у списку штатних співробітників, про що свідчать архівні дані та після проведеної у 2006 році податкової перевірки підприємства договори і матеріали розрахунків по них терміном дії до 2000 року були ліквідовані.

Бездіяльність ГУ ПФУ в Херсонській області щодо врахування при обчисленні пенсії ОСОБА_1 заробітної плати, яку він отримував працюючи за сумісництвом у ТОВ «Ноу - Хау» з січня 1999 року по серпень 1999 року, стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що період роботи позивача з січня 1999 року по серпень 1999 року за сумісництвом у ТОВ «Ноу - Хау» підтверджено судовим рішенням по справі №540/1023/19, яке набрало законної сили. За висновками суду першої інстанції, позивач не може нести негативні наслідки у вигляді позбавлення права на пенсійне забезпечення у зв`язку з незбереженням первинних документів або у зв`язку з непереданням їх підприємствами-роботодавцями до архівних установ. У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на зарахування заробітної плати за період з 01.01.1999 року по 31.08.1999 року, отримуваної ним в ТОВ «Ноу-Хау» для обчислення пенсії.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції про задоволення позову виходячи з наступного.

Частинами 1-3 статті 242 КАС України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст.2 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Разом з цим, за правилами ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У тому числі, згідно ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, вказані положення адміністративного процесуального законодавства визначають порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, тобто спрямовані на забезпечення виконання рішень суду.

Механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури примусового виконання рішень суду.

При цьому, метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини та громадянина, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 7 травня 2002 року у справі «Бурдов проти Росії» визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова «судового розгляду».

З огляду на це, посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист.

Апеляційний суд звертає увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із виконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому вищенаведеними приписами адміністративного процесуального законодавства, яке не передбачає можливості подання окремого позову щодо спонукання відповідача до належного виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, фактично предметом спору у цій справі є відмова ГУ ПФУ в Херсонській області зарахувати отримувану ОСОБА_1 заробітну плату за сумісництвом в ТОВ «Ноу - Хау» з січня 1999 року по серпень 1999 року при обчисленні (розрахунку) пенсії позивача. Зазначена відмова територіального органу ПФУ обґрунтована посиланням на лист директора ТОВ «Ноу-Хау», отриманий відповідачем 13 червня 2018 року вх.№3837/02, в якому зазначено про неможливість надати довідку про заробітну плату та підтвердити стаж роботи ОСОБА_1 за сумісництвом на даному підприємстві за період з 01 січня 1999 року по 30 червня 1999 року, оскільки відсутні дані про позивача у списку штатних співробітників відповідно до архівних даних, в той час як після проведеної у 2006 році податкової перевірки ТОВ «Ноу-Хау», договори та матеріали розрахунків по ним з терміном дії до 2000 року були ліквідовані.

Однак, як встановлено колегією суддів, ОСОБА_1 вже оскаржував в судовому порядку відмову ГУ ПФУ в Херсонській області в зарахуванні до його трудового стажу періоду роботи сумісництвом в ТОВ «Ноу - Хау» з січня 1999 року по серпень 1999 року та врахування отримуваної на даному підприємстві заробітної плати при обчисленні пенсії.

Судовим рішенням по справі №540/1023/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області не тільки зарахувати трудовий стаж в ТОВ «Ноу - Хау» за період січень - серпень 1999 року, згідно Трудової угоди від 01.01.1999 року, до загального трудового стажу ОСОБА_1 , а й зобов`язано територіальний орган ПФУ здійснити перерахунок призначеної позивачу пенсії, тобто із врахуванням отримуваної ним заробітної плати на даному підприємстві.

Враховуючи встановлені в цій справі обставини, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що звернення із цим позовом до суду по суті стосується виконання відповідачем рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19 липня 2019 року по справі №540/1023/19.

Вказаним судовим рішенням вже вирішено питання про врахування ГУ ПФУ в Херсонській області при призначенні та обчислення пенсії ОСОБА_1 стажу його роботи за сумісництвом в ТОВ «Ноу - Хау» за період січень - серпень 1999 року та необхідність здійснення перерахунку пенсії з врахуванням вказаної обставини.

Отже, правовідносини у цій справі не є спірними, а наступним є порядок виконання органом пенсійного фонду судового рішення та оцінка дій суб`єкта владних повноважень, вчинених у зв`язку із покладенням на нього судом певного обов`язку.

Проте, питання, які виникають у зв`язку із виконанням судового рішення в одній справі не можуть становити окремий/самостійний предмет спору в іншій справі, адже в такий спосіб фактично нівелює авторитет судового рішення, яке набрало законної сили.

Реалізація судового рішення є продовженням судового розгляду справи, що з урахуванням наведеного вище дає підстави вважати, що ця стадія не може становити окреме/самостійне позовне провадження.

Обставини, які зумовили звернення із цим позовом до суду, можуть бути предметом судового контролю, який за суттю і призначенням відрізняється від позовного провадження. Процесуальний закон визначає три способи здійснення судового контролю: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення; накладення штрафу за невиконання судового рішення; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду або порушення прав позивача, підтверджених таким рішення суду.

При цьому, не виконання судового рішення може мати місце і у разі фактичного вчинення відповідачем певних дій, але не у відповідності до чинного законодавства.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм адміністративного процесуального законодавства наведена у постановах Верховного Суду від 22 січня 2020 року по справі №183/3012/16(2-а/183/106/16), від 24.02.2020 року по справі №818/1102/18.

На думку колегії суддів, обраний позивачем спосіб захисту свого права суд першої інстанції помилково розглянув як самостійний позов, а у розумінні адміністративного процесуального законодавства не може усувати юридичний конфлікт, що вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу, що не зазначення в судовому рішенні по справі №540/1023/19 про необхідність врахування не тільки стажу роботи позивача в ТОВ «Ноу - Хау» при перерахунку пенсії ОСОБА_1 , а й отримуваної позивачем на вказаному підприємств заробітної плати за період січень - серпень 1999 року, не може бути підставою для не вчинення ГУ ПФУ в Херсонській області таких дій, оскільки приписи ст.19 Конституції України наділяють відповідача лише законними повноваженнями, тобто функціями, які відповідають вимогам закону. Не наведення у судовому рішенні певних етапів його виконання не може нівелювати обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти правомірно.

При цьому, як свідчать правила п. 2 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення.

З огляду на те, що спірні правовідносини випливають із порядку виконання судового рішення, яке набрало законної сили в іншій справі, колегія суддів вважає, що питання про неправомірні дії суб`єкта владних повноважень під час виконання відповідного судового акту, а також порядок виконання судового рішення підлягають перевірці згідно вищенаведених спеціальних правил адміністративного процесуального законодавства.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, оскільки висновки суду першої інстанції ґрунтуються на неправильному застосуванні норм процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення - про відмову у задоволенні позову.

Згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Згідно пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом до категорії незначної складності, постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року скасувати.

Прийняти по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Бойко А.В.
Судді Єщенко О.В. Шевчук О.А.