Справа № 300/2080/20
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
"26" листопада 2020 р. Справа № 300/2080/20
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Панікара І.В., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду заяву про судові витрати у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Івано-Франківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, -
ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області (надалі - відповідач 1), Державної архітектурно-будівельної інспекції України (надалі - відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 року у справі № 300/2080/20, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 27.04.2017 року "Про скасування дії містобудівних умов та обмежень земельної ділянки від 29.10.2015 року № 176-51.1-01".

20.11.2020 року адвокат ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 сплачених витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11500 грн.

Заява мотивована тим, що 17.11.2020 Івано-Франківським окружним адміністративним судом оголошено скорочений текст рішення. У судовому засіданні представником позивача відповідно до частини 7 статті 139 КАС України подано заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та клопотання про можливість подання відповідних доказів впродовж 5 днів після ухвалення рішення.

Розглянувши заяву про розподіл судових витрат, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступне.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 року у справі № 300/2080/20, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області від 27.04.2017 року "Про скасування дії містобудівних умов та обмежень земельної ділянки від 29.10.2015 року № 176-51.1-01".

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частинами 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Верховний Суд в постанові від 20.06.2019 в справі № 821/440/17 зазначив, що на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У справі "East/WestAllianceLimited" проти України" (заява № 19336/04) Європейський суд із прав людини (надалі по тексту також - Суд), оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazziv. Italy), заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу Суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridisv. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Аналогічні висновки про те, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим, Європейського суду з прав людини зробив також в рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України".

Таким чином, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями дійсності та співмірності необхідних і достатніх витрат, а також розумності їх розміру.

Так, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач долучив: договір № 2-КАС/2020 про надання правової допомоги від 07.07.2020 року, додаткову угоду № 1 до договору № 2-КАС/2020 про надання правової допомоги від 07.07.2020 року, акт про розрахунок № 12 від 17.11.2020 року.

Згідно акту про розрахунок № 12 від 17.11.2020 року вартість послуг витрат на правничу допомогу становить 11500 грн., у тому числі: зустріч, консультація клієнта, вироблення та узгодження правової позиції 1500 грн. (1,5 год.); підготовка та надіслання одного адвокатського запиту 1000 грн.*2 (кількість надісланих адвокатських запитів)=2000 грн.; підготовка та наданння до Івано-Франківського окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення - 5000 грн.; участь в одному судовому засіданні 1000 грн. *3 (кількість судових засідань)= 3000 грн.

У відповідності до вказаного акту позивач сплатив адвокату за надання правової допомоги 11500 грн.

В свою чергу, розгляд справи № 300/2080/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Івано-Франківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення здійснено за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 2 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справ.

Таким чином, справа № 300/2080/20 відноситься до справ незначної складності, внаслідок чого, не потребує значних зусиль для підготовки позовної заяви та доказів до неї.

При цьому, суд звертає увагу на те, що правове обгрунтування порушеного позивачем питання викладене у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.02.2020 року у справі № 809/1258/20, та очевидно було використане представником позивача під час підготовки позовної заяви, що значно спростило процес та час, затрачений на її написання та визначення обсягу необхідних доказів у справі. Вказане, аналогічно стосується підготовки відзиву на позовну заяву, додаткових пояснень.

Окрім цього, судом враховано, що адвокатом затрачено невеликий проміжок часу (приблизно 2 год.) на участь в судових засіданнях у справі, що підтверджується журналами судових засідань від 13.10.2020 року, 02.11.2020 року, 17.11.2020 року.

З огляду на зазначені обставини, суд дійшов висновку, що розмір понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу у справі № 300/2080/20 є непропорційним до складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Суд вважає, що клопотання представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу належить частково задовольнити, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 241-246, 250, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву адвоката Денисенко Раїси Михайлівни про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - задоволити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області (вул. Франка, 4, м. Івано-Франківськ, 76000) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. (шість тисяч гривень).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідачі:

Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області (вул. Франка, 4, м. Івано-Франківськ, 76000).

Державна архітектурно-будівельна інспекція України (, бульвар Л. Українки, 26, м. Київ, 01133).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Управління архітектури, дизайну та містобудівної діяльності Івано-Франківської міської ради (вул. Незалежності, 9, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя: Панікар І.В.