Справа № 160/8346/20
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

26 листопада 2020 року Справа № 160/8346/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) в місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
27.07.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ), індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.03.2017 року по 30.11.2018 року; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ), індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.03.2017 року по 30.11.2018 року; визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ), індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2013 року по 28.02.2017 року; зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ), індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2013 року по 28.02.2017 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.10.2020 р. відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт: серія НОМЕР_6 , виданий 29.04.1996р. Кіровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, рнокпп НОМЕР_4 ) дізнався, що з 01.01.2013 року військовослужбовцям не здійснювали нарахування та виплату індексації грошового забезпечення.
При цьому, позивач зазначає, що у період з 01.01.2013 р. по 02.04.2019 р. включно знаходився на грошовому забезпеченні у наступних військових частинах, а саме: у період з 01.01.2013 р. по 31.03.2017 р. у військовій частині НОМЕР_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_5 ); у період з 01.04.2017 р. по 02.04.2019 р. у військовій частині НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ).
Наказом Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 03.01.2019 р. за №8 позивач ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у запас за підпунктом «Б» (за станом здоров`я) відповідно до п.2 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.04.2019 р. за №71 з 02 квітня 2019 р. ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, і направлений для зарахування на військовий облік до Соборного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Дніпра.
15 листопада 2019 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із письмовою заявою щодо надання довідок з помісячним розрахунком нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення останнього та вимогою нарахувати та виплатити індексацію, в разі якщо таку індексацію грошового забезпечення не було своєчасно нараховано та/або виплачено.
Позивач зазначає, що листом від 02.12.2019 р. за №608 військовою частиною НОМЕР_1 підтверджено, що у період з 01.04.2017 р. по 30.11.2018 р. включно виплата індексації не здійснювалась у зв 'язку з нормативно-правовими документами, а саме ст. 51 Бюджетного кодексу України, якою встановлено що керівники бюджетних установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення.
До листа від 02.12.2019 р. за №608 додані довідка про доходи від 02.12.2019 р. за період з квітня 2017 р. по квітень 2019 р. включно, в графі «Індексація» якої зазначено, що розмір індексації за період з 01.04.2017 р. по 30.11.2018 р. складає 0 грн. 00 коп.; довідка від 02.12.2019 р. з помісячним розрахунком індексації мого грошового забезпечення за період з 01.04.2017 р. по 01.04.2019 р. включно: в графі 7 «Розмір індексації (нарахованої)» за період з 01.04.2017 р. по 30.11.2018 р. індексацію нараховано у розмірі 1 839,29 грн.; в графі 8 «Нараховано та виплачено індексацію (по розрахунковим відомостям)» з 01.04.2017 року по 30.11.2018 року нараховано та виплачено 0 грн. 00 коп»
На підставі викладеного вище, позивач зазначає, що Військовою частиною НОМЕР_1 не була здійснена виплата індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2017 р. по 30.11.2018 р. у розмірі 1 839 грн. 29 коп., що підтверджується військовою частиною НОМЕР_1 .
Щодо підстав у невиплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 01.04.2017 р. по 28.02.2018 р. зазначено таке.
Правила проведення індексації грошових доходів визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. № 1078.
Слід враховувати специфіку фінансування військових частин, порядку підпорядкування та виконання управлінських директив.
В 2016 р. відбулося збільшення грошового забезпечення військовослужбовців, шляхом збільшення щомісячно додаткової грошової винагороди у розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення на місяць усім військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби). В зв`язку з цим, на виконання вимог телеграми Міністра оборони України від 31.12.2015 року № 248/3/9/1/1150 щодо збільшення грошового забезпечення військовослужбовців, Департаментом фінансів Міністерства оборони України були доведені до військових частин (установ, організацій) роз`яснення від 04.01.2016 року № 248/3/9/1/2 згідно з яким, у зв`язку із внесенням змін до "Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення'' (із змінами), згідно яких індексацію грошового забезпечення військовослужбовців слід не нараховувати до окремого роз`яснення.
Так, представник відповідача зазначає, що індексація грошового забезпечення не може вважатися тією складовою грошового забезпечення, в розумінні ст. 9 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", так як вона не є постійною та сталою величиною, яка не змінюється, має несистематичний характер, оскільки індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка, що виключає можливість включення її до складу грошового забезпечення, яким забезпечується військовослужбовець, звільнений з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини.
Представник відповідача зазначає, що в даному випадку відсутні підстави для визнання дій військової частини НОМЕР_1 по невиплаті індексації грошового забезпечення у період з 01.04.2017 р. по 28.02.2018 р. протиправними, оскільки Військова частина НОМЕР_1 , відповідно до Інструкції № 260 виконувала роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 року № 248/3/9/1/2, в якому було зазначено про не нарахування індексації грошового забезпечення.
Щодо підстав у невиплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період проходження служби з 01.03.2018 р. по 30.11.2018 р. представником відповідача зазначено наступне.
Відповідно до пункту 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індекс споживчих ціп у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих ціп для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
З довідки № 606 від 02.12.2019 р. з помісячним розрахунком індексації грошового забезпечення вбачається, що Позивачу у графі 4 "Зміна в грошовому забезпеченні" у 01.03.2018 збільшено на 531,00 гривень.
У графі 7 даної довідки за 01.02.2018 "Розмір індексації нарахованої" сума індексації складала 242,68 гривень.
Таким чином у зв`язку з тим, що у лютому 2018 розмір підвищення грошового доходу склав 531,00 гривень і перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу тобто 242,68 гривень то і індексація у березні місяці за лютий не нараховувалась. Тобто підстав для нарахування індексації грошового забезпечення у березні місяці військова частина НОМЕР_1 - не мала.
При цьому, з 01.03.2018 р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" якою підвищено грошове забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України.
Таким чином посадовий оклад позивача збільшено з 1 416 грн. до 7 610 грн., що в свою чергу є підставою для не нарахування індексації грошового забезпечення у квітні 2018 р. та встановлення базового місяця - березень 2018 р.
Представник відповідача зазначає, що так як за період з квітня 2018 р. по жовтень 2018 р. не було перевищено порогу індексації, то у зв`язку з цим у позивача право на індексацію грошового забезпечення за вказаний період не настало.
На підставі викладеного вище, представник відповідача Військової частини НОМЕР_1 просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Щодо надання до суду інформації про виплату (не виплату) ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2013 р. по 28.02.2017 р., та у разі не виплати надати інформацію щодо підстав такої невиплати; інформацію чи була нарахована ОСОБА_1 , індексація грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2013 р. по 28.02.2017 р. та її розмір зазначено, що на виконання службового листа тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_8 від 16.07.2020 р. № 350/172/1/477/пс, відділом персоналу та фінансово - економічною службою військової частини НОМЕР_2 до Одеського територіального архівного відділу ГДА МО України (м. Одеса) було передано архівні справи постійного та тривалого зберігання які містять відомості про проходження служби військовослужбовців та інформацію про нарахування та виплату грошового забезпечення (інших додаткових виплат) по 01 січня 2017 р., в підтверджено чого надано витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 184 від 14.09.2020 р.
У зв`язку зі значним обсягом переданих справ та ще невеликим часом з моменту передачі архіву, Одеським територіальним архівним відділом ГДА МО України акт прийому-передачі архівних справ в процесі підготовки до затвердження та в подальшому буде надісланий військовій частині НОМЕР_2 .
Військовою частиною НОМЕР_2 направлено запит до Одеського територіального архівного відділу ГДА МО України від 17.11.2020 № 1425 за адресою АДРЕСА_4 .
Відтак, на даний момент у Військовій частині НОМЕР_2 інформація про виплату (невиплату) ОСОБА_1 , про нарахування індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2013 р. по 31.12.2016 р. - відсутня.
Щодо інформації про виплату (не виплату) ОСОБА_1 , про нарахування індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2017 року по 28.02.2017 року, представником відповідача зазначено наступне.
Так, відповідно до п. 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Вищезазначений Порядок № 1078 не передбачає механізм виплати сум індексації у поточному році за минулі періоди.
Враховуючи зазначене, виплата сум індексації грошового забезпечення має здійснюватись у межах коштів установ та організацій, передбачених на ці цілі.
В 2016 р. відбулося збільшення грошового забезпечення військовослужбовців, шляхом збільшення щомісячно додаткової грошової винагороди у розмірі 60 відсотків місячного грошового забезпечення на місяць усім військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби). В зв`язку з цим, на виконання вимог телеграми Міністра оборони України від 31.12.2015 року №248/3/9/1/1150 щодо збільшення грошового забезпечення військовослужбовців.
На підставі викладеного вище, представник відповідача зазначає, що відсутні підстави для визнання дій військової частини НОМЕР_2 по не виплаті індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2017 року по 28.02.2017 р. протиправними, оскільки Військова частина НОМЕР_2 , відповідно до Інструкції № 260 виконувала роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 р.
Ознайомившись з позовною заявою, військова частина НОМЕР_2 вважає, що в позовній заяві викладені обставини, які потребують детального розгляду та не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивачем заявлено позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2013 р. по 28.02.2017 р.
У зв`язку зі спливом значного часу на зазначені позовні вимоги, у військовій частині НОМЕР_2 жодні відомості про проходженням позивача військової служби (на певних посадах зі встановленням посадового окладу), нарахування грошового забезпечення, встановлення базового місяця з моменту підвищення грошового забезпечення за вказаний період - відсутні, що в свою чергу позбавлю військову частину НОМЕР_2 надати помісячний розрахунок грошового забезпечення та відповідні пояснення з цього приводу.
Військовою частиною НОМЕР_2 у п. 1 відзиву на позовну заяву докладно звернуто увагу щодо відсутності інформації про виплату (невиплату) ОСОБА_2 , про нарахування індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2013 р. по 31.12.2016 р. та вжиті заходи і цього приводу.
На думку управління військової частини НОМЕР_2 , після надходження відповіді від Одеського територіального архівного відділу ГДА МО України, за доцільне буде надати додаткові пояснення з даного приводу у судовому засіданні.
Суд зазначає, що окрім зазначеного представником відповідача, а саме: «що в позовній заяві викладені обставини, які потребують детального розгляду та можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження» будь-яких інших обґрунтувань як в підтвердження зазначеного, так і посилань на інші обставини, зазначено не було.
У відповідності до ч.4 ст.9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Відповідно до ч.2 ст.210 КАС України, з урахуванням змісту спірних правовідносин, обставин справи та зібраних у справі доказів суд під час розгляду справи по суті може змінити порядок з`ясування обставин справи та порядок дослідження доказів, про що зазначається у протоколі судового засідання.
Відповідно до ч.3 ст.257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Здійснивши системний аналіз зазначених вище норм чинного законодавства, суд зазначає, що останній наділений правом при вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі за правилами спрощеного або загального позовного провадження враховувати як складність даної справи, так і необхідність з`ясування всіх обставин у такій справі.
Відтак, відкриття провадження у справі як за правилами спрощеного позовного провадження, так і позовного провадження є правом суду, а не обов`язком.
З метою збереження життя та здоров`я людей, та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 р., відповідно до наказу голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду Коренева А.О. №120-од від 22.05.2020 року Щодо внесення змін до наказу №80-од від 17.03.2020 р. «Про встановлення особливого режиму роботи суду на період дії карантину, суд ухвалив здійснювати розгляд справи саме за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
На підставі викладеного вище, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_2 про розгляд справи №160/8346/20 за правилами загального позовного провадження, з викладенням тексту даної ухвали безпосередньо в тексті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/8346/20, дотримуючись при цьому принципу процесуальної економії в адміністративному судочинстві та з урахуванням вимог ч.5 ст.243 КАС України.
Суд розглянув справу відповідно до ст. 263 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, враховуючи строк розгляду справи, передбачений ч.2 данної статті.
Відповідно до ч.2 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у даній адміністративній справі, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 р., зі змінами, якою визначено, що на усій території України з 12 березня по 31 серпня 2020 року було встановлено карантин, та враховуючи п.3 Розділу VI «Прикінцеві положення», яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), приймається 26.11.2020 р.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом останнього серії НОМЕР_6 від, копія якого міститься в матеріалах справи.
В матеріалах справи міститься Витяг з наказа командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.04.2019 р. №77, яким підполковника ОСОБА_1 , начальника запасного командного пункту - заступника командира військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від "03" січня 2019 року № 8 з військової служби у запас за пунктом „б" (за станом здоров`я) відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу", вважати таким, що "02" квітня 2019 року справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до Соборного районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Дніпра.
З "02" квітня 2019 р. виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Вислуга років у Збройних Силах станом на 03 січня 2019 р. становить: календарна - 25 років 04 місяців, пільгова вислуга становить 25 років 10 місяців.
Виплатити щомісячну премію відповідно до телеграмного розпорядження від №2704/з та від "29" грудня 2018 р. №248/9240 за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 35% від посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% з урахуванням окладу за військовим званням посадового окладу та надбавки за вислугу років.
Матеріальну допомогу для вирішення соціально - побутових питань відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, не отримував.
Постійним або службовим житлом не забезпечувався. На обліку військовослужбовців, і які потребують поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання не знаходився.
Припинити доступ до роботи з відомостями, що містять державну таємницю.
Звільняється з правом носіння військової форми одягу.
Підстава: наказ командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від "03" січня 2019 року № 8, довідка № 72 речової служби військової частини НОМЕР_2 , акт прийому здавання посади від "02" квітня 2019 року № 62, рапорт підполковника ОСОБА_3 .
В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 до Командира Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_4 про надання довідки з помісячним розрахунком розміру грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 р. по 02.04.2019 р. із зазначенням розміру нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення; надання довідки з помісячним розрахунком індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 р. по 02.04.2019 р.; нарахування та виплати ОСОБА_1 , індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 р. по 02.04.2019 р. (у разі, якщо індексацію грошового забезпечення за період проходження мною військової служби в межах строку з 01.01.2016 р. по 02.04.2019 р. не було нараховано та/або не було виплачено).
02.12.2019 р. Військовою частиною НОМЕР_1 було направлено на адресу ОСОБА_1 лист від 02.12.2019 р. № №608, в тексті якого зазначено наступне.
Військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 став та приступив до виконання обов`язків за посадою першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 лише з 23.08.2016 р. відповідно до наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 16 червня 2016 р. №236 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.08.2016 р. №18.
За період з 23.08.2016 р. до 28.02.2017 р. (включно) військова частина НОМЕР_1 стояла на повному забезпеченні, в тому числі і на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 на підставі розпорядження Начальника управління оборонного планування заступника начальника штабу Командування ПС ЗС України від 17.05.2016 р. №350/106/2/1051/дск, тобто грошове забезпечення ОСОБА_1 нараховувалось та виплачувалось в військовій частині НОМЕР_2 .
Військова частина НОМЕР_1 вимоги пункту 11.3 (умови для зарахування військової частини на фінансове забезпечення) «Положення про фінансове господарство військової частини ЗС України», введеного в дію наказом МО України від 12.11.2010 р. №590 (зі змінами) виконала і відповідно до розпорядження командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 14.03.2017 р. №350/147/1/902 відкрила самостійне фінансове господарство з 01.04.2017 р.
Грошове забезпечення ОСОБА_1 у військові частині НОМЕР_1 почало нараховуватись з квітня 2017 р. (за березень 2017 року) і до виключення зі списків частини, а саме: до 02.04.2019 р. включно відповідно до розпорядження командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 14.03.2017 р. №350/147/1/902, абзацу 5 розділу 3 «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», введеного в дію наказом МО України від 07.06.2018 р. №260 та грошовим атестатом серія ЗУ №302562, виданого військовою частиною НОМЕР_2 .
В грошовому атестаті серія ЗУ №302562, виданого військовою частиною НОМЕР_2 вказано, що всі основні та додаткові види грошового забезпечення були виплачені до 28.02.2017 р. включно. Також, в розділі 8 грошового атестата серія ЗУ №302562, виданого Вам військовою частиною НОМЕР_2 , а саме в розділі інформації виплачено індексацію грошового забезпечення до 28.02.2017 р. в сумі 0,00 гривень та визначено базовий місяць для нарахування та виплати індексації серпень 2016 р.
У відповіді від 02.12.2019 р. №608 також зазначено, що відповідно до заяви позивача в додатку 1 до даної відповіді надано довідку з помісячним розміром грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження служби в військовій частині НОМЕР_1 , а саме: за період отримання грошового забезпечення з 01.04.2017 р. по 02.04.2019 р. із зазначенням розміру нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення.
В додатку 2 до відповіді, а саме: в довідці з помісячним розрахунком індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження служби в військовій частині НОМЕР_1 , а саме: за період отримання грошового забезпечення з 01.04.2017 р. по 02.04.2019 р. надано повний розрахунок індексації в пункті 8 та надано розрахунок фактично виплаченої індексації в пункті 9. Також зазначено, що виплата індексації Вам не здійснювалась за період з 01.04.2017 р. по 30.11.2018 року включно.
Стосовно надання позивачу довідок про виплату грошового забезпечення, а також нарахованої та виплаченої індексації за періоди проходження служби з 01.01.2016 р. по 28.02.2017 р. та викладено прохання звертатись до командування військової частини НОМЕР_2 .
Виплата за періоди з 01.04.2017 р. по 30.11.2018 р. включно не здійснювалась у зв`язку з нормативно-правовими документами, а саме: ст. 51 Бюджетного Кодексу України встановлено, що керівники бюджетних установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення.
На підставі наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 03 січня 2019 р. № 8 ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас за пунктом "б" (за станом здоров`я). Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02 квітня 2019 року № 71 останнього виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
У відповіді зазначено, що ОСОБА_5 мав достатньо часу з 01.04.2017 р. по 02.04.2019 р., перебуваючи ще у статусі військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , отримати роз`яснення щодо виплати індексації військовослужбовцям за відповідний період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 шляхом відповідного звернення.
Суд зазначає, що в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 17.01.2020 р. адресована командиру Військової частини НОМЕР_2 полковнику ОСОБА_6 , в прохальній частині якого позивач просив надати довідку з помісячним розрахунком розміру грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 р. по 28.02.2017 р. (включно) із зазначенням розміру нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення.
Нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2016 р. по 28.02.2017 р. включно (у разі, якщо індексацію грошового забезпечення за період проходження мною військової служби в межах строку з 01.01.2016 р. по 28.02.2017 р. не було нараховано та/або не було виплачено).
В матеріалах справи міститься довідка Військової частини НОМЕР_2 від 14.11.2019 р. №233, в тексті якого зазначено наступне.
За період з 10.05.2011 р. по 31.03.2017 р. з нарахованого грошового забезпечення ОСОБА_1 утримувались та сплачувались страхові внески, згідно чинного законодавства. Заборгованість по сплаті внесків відсутня.
В матеріалах справи міститься довідка від 02.12.2019 р. №606 Військової частини НОМЕР_1 з помісячним розрахунком індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження служби та перебування на фінансовому (грошовому забезпеченні) у військовій частині НОМЕР_1 з тексту якої судом встановлено, що дійсно з 01.03.2017 р. по 30.11.2018 р. індексація грошового забезпечення не нараховувалась.
Також, в матеріалах справи міститься довідка від 02.12.2019 р. №607 Військової частини НОМЕР_1 про отримане грошове забезпечення з 01.04.2017 р. по 02.04.2019 р. з тексту якої судом встановлено, що індексація грошового забезпечення за період з квітня 2017 р. по листопад 2018 р. не нараховувалась, а з грудня 2018 р. по квітень 2019 р. здійснювалась, що складає в загальній сумі 485,06 грн.
Правовідносини сторін, що виникають у сфері правових засад формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, правових, економічних та організаційних основ підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, правил обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників регулюються нормами Конституції України, ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ЗУ «Про державні стандарти та державні соціальні гарантії», ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ від 17 липня 2003 р. № 1078 тощо.
У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.
Відповідно до ч.1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження Військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до ч.9 ст.2 У «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України в добровільному порядку можуть проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України або інших військових формувань. Порядок відбору та прийняття на службу у військовому резерві, строки, умови та порядок її проходження, а також підстави та порядок звільнення із служби визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження громадянами України служби у військовому резерві, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.
Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.
Соціальні виплати, що мають цільовий і разовий характер (допомога при народженні дитини, допомога на поховання, матеріальна допомога, одноразова допомога при виході на пенсію тощо), а також допомога у зв`язку з вагітністю і пологами індексації не підлягають. Підтримка купівельної спроможності провадиться шляхом підвищення розміру зазначених виплат.
Підтримка купівельної спроможності соціальних виплат, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму, здійснюється шляхом перегляду їх розміру у зв`язку із зростанням прожиткового мінімуму відповідно до законодавства.
Індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Відповідно до ст.18 ЗУ «Про державні стандарти та державні соціальні гарантії», Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо: рівня життя населення, що постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС; стипендій учням професійно-технічних та студентам вищих державних навчальних закладів; індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін; надання гарантованих обсягів соціально-культурного, житлово-комунального, транспортного, побутового обслуговування та обслуговування у сфері освіти, охорони здоров`я, фізичної культури та спорту, торгівлі та громадського харчування; забезпечення пільгових умов задоволення потреб у товарах та послугах окремим категоріям громадян, які потребують соціальної підтримки.
Відповідно до ст.9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
За військовослужбовцями, які тимчасово проходять військову службу за межами України, зберігається виплата грошового забезпечення в національній валюті та виплачується винагорода в іноземній валюті за нормами і в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.
За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців:
дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини
У разі індексації грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів грошове забезпечення членам сімей військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, виплачується з урахуванням такої індексації - з дня прийняття рішення про проведення такої індексації. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовцям Сил спеціальних операцій Збройних Сил України встановлюється спеціальна надбавка, що входить до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078 (далі - Порядок №1078).
Відповідно до п.11 Порядку №1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Відповідно до п.2 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер; грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі; допомога по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей.
Індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Індексація страхових виплат від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Сума індексації пенсій та щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей у разі підвищення їх розмірів розраховується як різниця між сумою індексації, визначеною до 11 жовтня 2017 р., та сумою підвищення цих виплат до повного погашення суми індексації відповідно до пункту 5 цього Порядку.
Пунктом 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1 1 цього Порядку.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Відповідно до абз.5 п.4 Порядку №1078, сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Відповідно до абз.5 п.5 Порядку №1078, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
При цьому, суд зауважує, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Стаття 2 КАС України зазначає, що основними завданнями (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.
Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. ст.8, 9 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, а розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом частин 4 ст. 9 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів. Суд прийшов до висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Здійснивши системний аналіз як зазначених вище норм чинного законодавства України, так і доказів, наведених як позивачем в позовній заяві, так і відповідачем у відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне.
Доводи позивача ОСОБА_1 щодо невиплати Військовою частиною НОМЕР_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.03.2017 р. по 30.11.2018 р. включно підтверджуються наступним.
Відповідно до абз. 5 п. 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Абз. 4 п. 5 Порядку №1078 передбачено, що якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації^ що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
01 березня 2018 року вступила в дію постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі Порядок №704), якою було затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців.
Пунктом 2 Порядку №704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних .(підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового, забезпечення.
Суд зазначає, що в лютому 2018 р. прожитковий, мінімум складав 1762,00 грн, а величина приросту індексу споживчих цін 241,70% (розрахунок додається), то відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку №1078 сума індексації за лютий рахується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 лютого 2018 року помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 (1762,00 грн. * 241,70% /100), що становить 4258,75 грн.
Тобто, відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку №1078, сума належної індексації в березні 2018 р. розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4258,75 грн. - 948,64 грн. = 3310,11 грн.
Відтак, єдиним визначеним законодавством методом визначення чи належите позивачу індексація грошового забезпечення в березні 2018 року є визначення суми, яка була 6 належна позивачу до виплати за мінусом суми збільшення грошового доходу.
На підставі викладеного вище, в супереч абз. 6 пункту 5 Порядку №1078, відповідач починаючи з 01 березня 2018 року не п. індексацію грошового забезпечення в розмірі 3310,11 грн. в місяць, а у разі коли величина індексу споживчих цін перевищить поріг в розмірі 103 відсотка, то в підвищеному розмірі відповідно до чинного законодавства.
В розрахунку індексації грошового забезпечення не вказано грошового доходу, що індексується (грошове забезпечення), а вказано прожитковий мінімум, так як індексація грошових доходів проводиться в межах прожиткового мінімуму.
Всупереч ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», Постанові Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" відповідачем за період з 01.03.2018 р. по 01.11.2018 р. не було виплачено позивачу індексації грошового забезпечення.
Водночас суд зазначає, що відповідач обмежився лише посиланням на ст. 51 Бюджетного кодексу України, якою визначено, що керівники бюджетних установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення, ст. 5 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», п. 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, яким визначено, що індексація грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, із зазначенням, що механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям за попередні періоди немає. При цьому, що відповідно до роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 26.03.2018 №248/1485 в період з 01.03.2017 р. по 30.11.2018 р. у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Міністерства оборони України не було.
Суд зазначає, що відповідач, складаючи відзив на позовну заяву, позовні вимоги даної позовної заяви фактично визнав, та при цьому обмежився по суті формальною відмовою від заявленого позову, фактично переклавши тягар доказування у справі на суд.
Доводи позивача ОСОБА_1 щодо невиплати Військовою частиною НОМЕР_2 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2013 р. по 28.02.2017 р. включно підтверджуються наступним.
Відповідно до абз. 5 п. 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Абз. 4 п. 5 Порядку №1078 передбачено, що якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
01 березня 2018 року вступила в дію постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі Порядок №704), якою було затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців.
Пунктом 2 Порядку №704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних .(підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового, забезпечення.
Індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Факт не нарахування та не виплати позивачу з 01.01.2013 року по 28.02.2017 року індексації грошового забезпечення відповідачем не заперечується.
Судом встановлено, що у вказаний період індексація грошового забезпечення позивачу не виплачувалась.
Відтак, всупереч ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», Постанові Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" відповідачем Військовою частиною НОМЕР_2 за період з 01.01.2013 р. по 01.11.201828.02.2017 р. не було виплачено позивачу індексації грошового забезпечення
Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, колегія суддів дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку №1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17.
Також необхідно наголосити, що такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 6 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, оскільки питання індексації не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі №522/2738/17.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про наявність правових підстав для включення індексації до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні позивача.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відтак, здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи задоволення позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, та зважаючи на той факт, що позивач у відповідності до норм ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_9 , а саме, судового збору.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.
Визнати бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ), індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.03.2017 року по 30.11.2018 року протиправною.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ), індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.03.2017 року по 30.11.2018 року.
Визнати бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ), індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2013 року по 28.02.2017 року протиправною.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ), індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2013 року по 28.02.2017 року.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова