Справа № 640/11268/19
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року м. Київ № 640/11268/19

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектконструкція»

до Головного управління ДФС в м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Державне підприємство «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектконструкція» з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати повністю податкові повідомлення-рішення від 06.03.2019 року № , яким Інститут «НДІпроектконструкція» зобов`язано сплатити штраф у сумі шістсот вісімдесят дві тисячі двісті тридцять грн. 12 копіок за затримку сплати податку на додану вартість у сумі 3411 150, 60 грн. та штраф у сумі сто двадцять дві тисячі сімсот чотири грн. 13 копійок за затримку сплати податку на додану вартість у сумі 1227 041, 30 грн., а всього на суму 804 934, 25 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ним за спірний період (з жовтня 2018 року по грудень 2018 року) здійснено своєчасну сплату податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 18 209 680, 43 грн. станом на 29.12.2018 року, що підтверджується даними особистого кабінету платника податків. Проте, на думку позивача, контролюючий орган, рішення якого оскаржується, навпаки дійшов безпідставного висновку, що позивач в досліджуваний період несвоєчасно сплатив 3411 150, 60 грн. та 1227 041, 30 грн., зокрема з затримкою сплати суми податку за окремими платежами від 27 днів до 55 днів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 27.06.2019 року відкрито провадження у справі № 640/11268/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

25.07.2019 року до суду надійшов відзив відповідача, у якому відповідач зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки на підставі аналізу даних інтегрованої картки платника податків позивача відповідачем встановлено, що на порушення вимог податкового законодавства позивачем несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов`язання з ПДВ у розмірі 1227 041, 30 грн., із затримкою до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання та в розмірі 3411 150, 60 грн., із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, на підставі чого, за розглядом акту перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 06.03.2019 року № про застосування штрафу у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу у сумі 682 230, 12 грн. та № про застосування штрафу у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу у сумі 122 704, 13 грн.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

14.02.2019 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, в порядку пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету Інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ», за результатом якої складений акт №3932/26-15-12-13-20 (далі - акт перевірки).

З акту перевірки вбачається, що дані камеральної перевірки свідчать про порушення Інститутом «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість за період жовтень - грудень 2018 року, передбачених пунктом 50.1 статті 50, пунктом 57.1 статті 57, пунктом 57.3 ст. 57, ст..203 Податкового кодексу України.

На підставі акту перевірки Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві прийнято податкові повідомлення-рішення від 06.03.2019 року №, яким на підставі статті 126 Податкового кодексу України за затримку до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу у сумі 122 704, 13 грн. та затримку більше 30 календарних днів у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу у сумі 682 230, 12 грн.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 27.05.2019 року № 23821/6/99-99-11-06-01-25 скаргу Інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» від 25.03.2019 року №101/К на податкові повідомлення-рішення від 06.03.2019 року залишено без задоволення.

Незгода позивача із вказаним податковими повідомленнями-рішенням від 06.03.2019 року зумовила його звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п.п. 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.31.1. ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п. 38.1. ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Крім того, відповідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених ст.102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Базові звітні (податкові) періоди для подання податкових декларацій з ПДВ визначені п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України.

За загальним правилом нарахування та сплати податків, визначеним в абзаці першому п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Між тим, п.п. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що ПДВ - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Питання, пов`язані з обчисленням, нарахуванням і сплатою ПДВ, врегульовані розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 203.1. ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 203.2. ст. 203 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п. 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Дана норма пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України кореспондується з нормою абзацу 1 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, відповідно до якої, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.п.14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 31.1, пункту 31.3 статті 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом встановлено, що до матеріалів справи не надано платіжні доручення, відповідно до яких би вбачалася сплата за податковими зобов`язаннями відповідно до поданих податкових декларацій за відповідний період, а саме жовтень-грудень 2018 року. Твердження позивача про своєчасну сплату податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 18 209 680, 43 грн. станом на 29.12.2018 року та про підтвердження зазначеного даними особистого кабінету платника податків судом вважає такими, що не підтверджуються наявними даними в матеріалах справи.

Визначальним для притягнення платника податків до відповідальності у вигляді штрафу за ч.1 ст. 126 Податкового кодексу України є факт несплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання, тобто наявність податкового боргу, протягом певного строку, а розмір такого штрафу залежить від кількості днів такої несплати.

Водночас сплата податкового зобов`язання перед погашенням податкового боргу, тобто з порушенням приписів п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, внаслідок чого податковий орган здійснював зарахування коштів на погашення податкового боргу замість платника податків, не може вважатися належною сплатою податкового зобов`язання та тягне за собою відповідальність, передбачену п.126.1 ст. 126 Податкового кодексу України.

Таким чином, контролюючим органом правомірно застосовано штраф у відповідних розмірах, а відтак правові підстави для скасування податкових повідомлень-рішень від 06.03.2019 року відсутні.

З огляду на викладене, судом встановлено, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІпроектконструкція» (01133, м. Київ, бул. Л. Українки, 26, ) до Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.А. Качур