Справа № 140/16044/20
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року ЛуцькСправа № 140/16044/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Аланд", про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни (далі - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова М.В, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Аланд" (далі - третя особа, ТзОВ "Фінансова компанія Аланд"), про визнання протиправними та скасування постанов від 19.10.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП № 63329481 та від 23.10.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 63329481.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувані постанови винесені всупереч приписам вимог, передбачених частиною другою статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки місцем її реєстрації та постійного проживання є АДРЕСА_1 , на яке не розповсюджується компетенція приватного виконавця виконавчого округу міста Києва щодо прийняття до виконання виконавчого документу. Вказує, що в АДРЕСА_2 , ніколи не проживала та будь-якого майна на території міста Києва не має.

На підставі наведеного просить визнати протиправними та скасувати оскаржувані постанови.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 17.11.2020 було відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У відзиві на позов від 24.11.2020 відповідач зазначив, що право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу, як це визначено частиною першою статті 24 Закону України "Про виконавче провадження". При цьому, відповідно до частини другої статті 24 цього Закону приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавче провадження було відкрите на підставі виконавчого напису № 24475 від 04 вересня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., заяви стягувача ТзОВ "Фінансова компанія Аланд", яких місце проживання боржника визначено: м. Київ, вул. Левадна (Бортничі), буд. 1, кв. 22. Зауважує, що Законом України "Про виконавче провадження", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Міністерством юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, чи будь-яким іншим нормативно-правовим актом, не передбачено обов`язку приватного виконавця проводи виконавчі дії, спрямовані на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження. Вказує на те, що аналогічна позиція висловлена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2019 року у справі № 511/1342/17.

Крім того, вказує на те, що постанову про відкриття виконавчого провадження направлено позивачу рекомендованою кореспонденціє, яку позивач отримала особисто 26 жовтня 2020 року, що підтверджується витягом з офіційного сайту "Укрпошта", а відтак просить у заяві від 24.11.2020 залишити позов без розгляду у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду.

Керуючись наведеним, просить у задоволенні позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Аланд" письмових пояснень щодо позову не подала.

В судове засідання учасники справи не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, від позивача надійшла заява від 25.11.2020 про розгляд справи за її відсутності.

Приписами статті 268 КАС України визначено особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ, в тому числі у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Так частиною третьою вказаної норми встановлено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною дев`ятою статті 205 КАС України передбачено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відтак, зважаючи, що учасники справи були належним чином повідомленні про дату час та місце розгляду справи та враховуючи наведені норми КАС України, судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 19.10.2020 відповідачем на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 24475 від 04.09.2020 було винесено постанову ВП № 63329481 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з позивача на користь ТзОВ "Фінансова компанія Аланд" заборгованості в розмірі 27240,43 грн.

23.10.2020 відповідачем в межах вказаного виконавчого провадження винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 63329481.

Крім того, з доданої до позовної заяви копії паспорту позивача та довідки відділу ведення Реєстру територіальної громади департаменту державної реєстрації Луцької міської ради від 12.11.2020 №57744 слідує, що з 01.08.1984 зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 №1403-VIII (далі - Закон №1403-VIII).

Пунктом першим частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частин 2, 4 статті 24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Згідно з частинами першою, другою статті 25 Закону №1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відтак, враховуючи наведені вище вимоги закону, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на який розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Як встановлено судом та підтверджується інформаційною довідкою з Єдиного реєстру приватних виконавців України, відповідач здійснює свою діяльність у виконавчому окрузі, який поширюється на місто Київ.

Отже, відповідач вправі приймати до виконання лише ті виконавчі документи, за якими боржник зареєстрований чи проживає в місті Києві, або ж у якого наявне майно в даному окрузі.

Як слідує із заяви ТзОВ "Фінансова компанія Аланд" від 30.09.2020 про примусове виконання рішення та виконавчого напису № 24475 від 04 вересня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., адресою місця реєстрації боржника ОСОБА_1 вказано: АДРЕСА_3 , а місцем проживання: АДРЕСА_4 .

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що позивач з 01.08.1984 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та отримує доходи у вигляді пенсії в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області, що зареєстроване за адресою: АДРЕСА_5 . При цьому, жодних доказів та їх документального підтвердження того, що ОСОБА_1 проживає чи має майно в місті Києві матеріали справи не містять.

Крім того. у постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23 жовтня 2020 року приватний виконавець зазначив, що боржник ОСОБА_1 отримує дохід - пенсію у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області.

Суд зазначає, що в постановах від 19.10.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП № 63329481 та від 23.10.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 63329481, які наявні в матеріалах справи, відповідач зазначив дві адреси боржника, а саме: АДРЕСА_3 , яка є адресою реєстрації позивача, та АДРЕСА_4 , за якою, як зазначає позивач, вона не проживає та не має майна.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку про те, що приватний виконавець при відкритті виконавчого провадження не перевірив дійсне місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та знаходження її майна в межах виконавчого округу м. Київ.

Відтак, судом установлено, що станом на день відкриття виконавчого провадження у відповідача, як у суб`єкта владних повноважень, не було достатніх підстав вважати, що боржник за виконавчим написом № 24475 від 04 вересня 2020 року ОСОБА_1 проживає або перебуває у АДРЕСА_2 .

При цьому, суд вважає безпідставним посилання відповідача на частину першу статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" щодо вибору місця відкриття виконавчого провадження, оскільки вказана норма урегульовує місце виконання рішення у випадку вчинення виконавчих дій державним виконавцем. З наведених підстав суд також вважає безпідставним посилання на ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2019 року у справі № 511/1342/17, оскільки обставини у справах не є тотожними (у справі № 511/1342/17 виконавчі дії провадились державним виконавцем на підставі частини першої статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", а у справі, що розглядається примусове виконання здійснюється приватним виконавцем відповідно до вимог частини другої статті 24 цього Закону).

Оскільки у спірних правовідносинах приватний виконавець діє як суб`єкт владних повноважень відповідно до зазначених вище норм чинного законодавства, з`ясовуючи наявність в нього повноважень на відкриття виконавчого провадження стосовно певного боржника, він має діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На переконання суду, з метою встановлення наявності повноважень на вчинення виконавчих дій, приватний виконавець зобов`язаний оцінити подані йому документи разом із заявою про відкриття виконавчого провадження, зокрема у частині з`ясування обставин щодо місця проживання (перебування) боржника.

Суд не вважає доведеними обґрунтування відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки на підтвердження отримання позивачем 26.10.2020 року ухвали про відкриття виконавчого провадження не надано відповідачем поштового повідомлення про вручення ОСОБА_1 рекомендованого відправлення з даною постановою. Витяг з офіційного сайту "Укрпошта" про вручення 26.10.2020 поштового повідомлення 701 суд не вважає належним доказом підтвердження вручення позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки таким доказом про вручення рекомендованого відправлення є саме поштове повідомлення, у якому зазначається одержувач, дата та його підпис про отримання поштової кореспонденції.

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас приписами частини четвертої статті 159 КАС України встановлено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відтак, неподання відповідачем відзиву у даній справі без наведення жодних причин такої бездіяльності судом розцінюється саме як визнання позову.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що спірні постанови приватного виконавця від 19.10.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП № 63329481 та від 23.10.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 63329481 є протиправними та підлягають скасуванню, а позов - задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати квитанцією №0.0..1 від 17.11.2020 судового збору у розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 129, 139, 194, 229, 243-246, 268, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження від 19 жовтня 2020 року ВП № 63329481 та від 23 жовтня 2020 року ВП № 63329481 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесені приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни (02094, місто Київ, вулиця Поправки Юрія, будинок 6, офіс 14, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя В.Д. Ковальчук