Справа № 9901/282/20
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 листопада 2020 року

Київ

справа №9901/282/20

адміністративне провадження №Зі/9901/169/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Хохуляка В`ячеслава Віссаріоновича, розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду Желєзного Ігоря Вікторовича від розгляду адміністративної справи №9901/282/20 за позовом ОСОБА_1 до Президента України про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Президента України, в якому просить суд:

визнати протиправним неналежний розгляд звернень ОСОБА_1 від 09.09.2019 та 17.06.2020 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича враховуючи завдання адміністративного судочинства;

зобов`язати Президента України Зеленського Володимира Олександровича повторно розглянути скарги ОСОБА_1 від 09.09.20219 та 17.06.2020, вжити інших заходів, які б унеможливлювали повторення вищевикладеної ситуації та сприяти відновленню порушених конституційних прав позивача.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 для розгляду цієї справи визначено такий склад колегії суддів: суддя-доповідач Берназюк Я.О., суддя Бевзенко В.М., суддя Желєзний І.В., суддя Мороз Л.Л., суддя Рибачук А.І.

Ухвалою Верховного Суду від 22.10.2020 відкрито провадження у справі №9901/282/20 за позовом ОСОБА_1 до Президента України в частині визнання протиправним неналежний розгляд звернення ОСОБА_1 від 17.06.2020 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, враховуючи завдання адміністративного судочинства та зобов`язання Президента України Зеленського Володимира Олександровича повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 17.06.2020, вжити інших заходів, які б унеможливлювали повторення вищевикладеної ситуації та сприяння відновленню порушених конституційних прав позивача.

До суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання, де позивач, зокрема, заявив відвід суддів Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду: Желєзного І.В., Чиркіна С.М. та Шарапи В.М.

Ухвалою Верховного Суду від 16.11.2020 заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду Желєзного Ігоря Вікторовича від розгляду адміністративної справи №9901/282/20 визнано необґрунтованою. Заяву передано для проведення автоматичного розподілу для визначення судді, що здійснить розгляд заяви про відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 24.11.2020 суддю Хохуляка В.В. визначено для розгляду заяви про відвід судді Верховного Суду Желєзного І.В.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду Желєзного Ігоря Вікторовича від розгляду адміністративної справи №9901/282/20, суд не вбачає підстав для її задоволнення.

Частиною першою статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно з частиною восьмою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя, якому передано заяву про відвід, вирішує питання про відвід у порядку письмового провадження.

Обґрунтовуючи відвід судді Желєзному І.В. позивач посилається на те, що постановою у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого судді Желєзного І.В., суддів: Чиркіна С.М., Шарапи В.М. від 26.05.2020 у справі №205/8712/16-а (2-а/205/223/16) за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Дніпрі, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення шкоди - касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.06.2017 про відмову у задоволенні позову та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2017 - без змін. Зазначене, на думку ОСОБА_1 є підставою не залучати до розгляду цієї справи суддю Касаційного адміністративного суду Желєзного І.В.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначено статтею 36 КАС України.

Частиною першою статті 36 КАС України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Відповідно до частини третьої статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Частина тертя статті 40 КАС України встановлює, що питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. У вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді ("Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних ("Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду ("Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

Як на підставу про відвід судді позивач посилається на наявність рішення Касаційного адміністративного суду від 26.05.2020 у справі № 205/8712/16-а (2-а/205/223/16), яке прийнято колегією суддів Касаційного адміністративного суду, у складі якої перебував Желєзний І.В. Вказаним рішенням касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Згідно з частиною четвертою статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При розгляді заяви позивача про відвід судді Желєзного І.В. не встановлено будь-яких передбачених законом обставин, які б давали підстави для відводу судді у даній справі. Проаналізувавши викладені в заяві доводи, суд приходить до висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу судді. На переконання суду, досліджені в сукупності обставини не впливають на об`єктивність і неупередженість судді Желєзного І.В. при розгляді цієї справи. Також, у заяві про відвід не наведено жодного факту прояву суддею поведінки, яка б свідчила про упередженність чи беззсторонність.

Розглянувши заяву позивача про відвід судді Желєзного І.В., суд вважає, що у задоволенні заяви про відвід слід відмовити, оскільки обставини, на які вказує позивач у якості підстав для відводу зазначеного судді, не є такими, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Суд звертає увагу на відсутність інших підстав, передбачених статтями 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали участь у розгляді справи судді Желєзного І.В. та викликали необхідність його відводу.

Відповідно до положень статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження (частина восьма). Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частини одинадцята, дванадцята).

На підставі викладеного, керуючись статтями 22, 36, 39, 40, 243, 256, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви заяву ОСОБА_1 про відвід судді Касаційного адміністративного суду Желєзного Ігоря Вікторовича від розгляду адміністративної справи №9901/282/20 за позовом ОСОБА_1 до Президента України про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

----------------------

В.В. Хохуляк

Суддя Верховного Суду