Справа № 946/6040/20
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/6040/20
Провадження № 2-а/946/135/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, третя особа - 5 рота 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 580436 від 14.09.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, мотивуючи тим, що вимірювання швидкості руху інспектором було здійснено приладом із функцією фото та відео фіксації, але не у автоматичному, а у ручному режимі, крім цього відповідачем не було надано доказів проведення контролю швидкості руху автомобіля в межах дії дорожнього знаку 5.70 ПДР. Постанова від 14.09.2020 року не містить доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, будь-яких доказів вини позивача не було надано. В постанові не зазначені відомості щодо фіксації правопорушення.Інспектор не надав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а саме: подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою. Також інспектор поліції не мав права розглядати справу безпосередньо на місці вчинення адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву від 16.11.2020 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, крім цього зазначив, що не порушував швидкісний режим і відповідачем не було надано доказів.

В судове засідання представник Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав письмові пояснення на позов з відповідними доказами, просив відмовити в задоволенні позову та зазначив, що позивач рухався у населеному пункті (с. Розселенець) зі швидкістю 78 км./год., що підтверджується даними, які були зафіксовані на лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam № ТС000346. Зазначений пристрій пройшов відповідну повірку та його покази являються належними, допустимими, достовірними доказами.

В судове засідання представник третьої особи - 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши відеозапис, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 14.09.2020 року інспектором 5 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Чичельницьким С.В. відносноОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 580436 від 14.09.2020 року,якою на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

З вищезазначеної постанови від 14.09.2020 року вбачається, що 14.09.2020 року о 13 год. 26 хв. в Одеській області, Біляївський район, траса М-15 (25 км.)ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в населеному пункті з швидкістю 78 км./год. при дозволеній 50 км./год. Порушення зафіксовано на прилад TRUCAM 000346.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України.

Розділом 12 Правил дорожнього руху, врегульовано питання швидкості руху.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, порушення обмеження швидкості руху, встановлено інспектором поліції за допомогою відповідного технічного засобу TruCam № ТС000346.

В матеріалах справи наявний фотознімок, здійснений приладом TruCam № ТС000346 разом з відеозаписом, які підтверджують рух автомобіля Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , на швидкості 78 км/год в межах населеного пункту, що є порушенням п.12.4 ПДР України та тягне за собою відповідальність передбачену ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, на вказаній фотографії зафіксовано координати знаходження зазначеного автомобіля: географічна широта 46*27'58.35N і географічна довгота 30*26'24.87Е, що згідно роздруківки з пристрою, відповідає територіальним межам с. Розселенець, Біляївського району, Одеської області.

Крім цього, з дослідженого відеозапису (файл 003, 14 год. 14 хв.) вбачається, що розгляд адміністративної справи відбувається в межах населеного пункту.

Таким чином, спростовується твердження позивача, щодо відсутності доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, не зазначення відомостей щодо фіксації правопорушення.

Згідно розділу 33. Дорожні знаки Правил дорожнього руху України, знак 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху". Інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Відповідачем був наданий компакт -диск на якому наявний фотоснимок знаку 5.70, який розташований на трасі М-15, де був зупинений автомобіль під керуванням позивача.

Таким чином, спростовується твердження позивача, що контроль швидкості руху автомобіля був проведений не в межах дії дорожнього знаку 5.70 ПДР.

Згідно відповіді ДП «Укрметртестстандарт» від 01.10.2019 року № 16289/41/35/02-19 лазерний вимірювач швидкості TruCamLTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань.

Таким чином, спростовується твердження позивача, що вимірювання швидкості руху може здійснюватися тільки у автоматичному режимі.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 (далі Інструкція).

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17, номер рішення в ЄДРСР №72790884.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що позивач під час розгляду адміністративної справи не заявляв будь - яких клопотань.

Крім цього в матеріалах справи наявні письмові пояснення, які ОСОБА_1 надав 14.09.2020 року інспектору поліції, в яких позивач не зазначає відповідні клопотання.

Таким чином, позивачем не надано доказів, що інспектор не надав йому можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а саме: подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою.

Враховуючи, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП внаслідок порушення пункту 12.4 ПДР України є правомірним, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції(місцезнаходження: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5),третя особа - 5 рота 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 580436 від 14.09.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та стягнення штрафу в розмірі 255 грн. і закриття справи про адміністративне правопорушення необхідно відмовити.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позову ОСОБА_1 , не підлягає стягненню з відповідача сплачена позивачем сума судового збору.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції(місцезнаходження: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5),третя особа - 5 рота 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 580436 від 14 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та стягнення штрафу в розмірі 255 грн. і закриття справи про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 25 листопада 2020 року.

Суддя: О.Я.Присакар