Справа № 320/4221/20
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року справа №320/4221/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Київській області № 10-3541/15-20-сг від 18.03.2020 про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Київській області повторно розглянути клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га та прийняти обґрунтоване рішення в межах повноважень та у спосіб, що встановлені законами України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Київській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Незважаючи на те, що до заяви були додані усі необхідні документи, визначені законом, оскарженим наказом йому відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з таких підстав: бажана до відведення земельна ділянка згідно наявної інформації входить до масиву, який включений до переліку земельних ділянок, право на які буде виставлено на земельні торги.

Позивач вважає, що вказаний наказ є протиправним, оскільки зазначена відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою не міститься в ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України. Крім того, позивач зазначив, що бажана для відведення земельна ділянка не виставлена на торги та не включена до переліку земельних ділянок, право на які виставлені на земельні торги, а отже підстав для відмови у задоволенні його клопотання не існує.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.05.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду.

Головне управління Держгеокадастру у Київській області подало до суду відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. При цьому зазначив, що підстава для відмови у задоволенні клопотання позивача, яка передбачена статтею 118 Земельного кодексу України повністю узгоджується із чинним законодавством України. Відповідно до ч. 3 ст. 136 Земельного кодексу України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

В силу приписів пункту 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), належним чином повідомленого про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Частиною дев`ятою цієї статті передбачено, що у разі, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Беручи до уваги ту обставину, що представником позивача заявлено клопотання про письмове провадження, а відповідач про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився, зважаючи на відсутність підстав для відкладення судового розгляду, передбачених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, судом прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Миронівським РВ ГУ МВС України в Київській області 18.03.1998.

Позивач 11.02.2020 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Київській області із заявою (клопотанням) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, що знаходиться на території Кип`ячківської сільської ради Миронівського району Київської області.

За результатом розгляду цієї заяви відповідач наказом від 18.03.2020 № 10-3541/15-20-сг відмовив у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою з підстав того що земельну ділянку за рахунок якої планується відведення у власність включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які буде виставлено на земельні торги.

Позивач, не погоджуючись з даним наказом, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду із даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 14 Конституції України та статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

У свою чергу правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовані Земельним кодексом України від 25.01.2001 № 2768-III.

Статтею 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 2 статті 22 Земельного кодексу України визначено, що до земель сільськогосподарського призначення належать, зокрема, сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

При цьому пунктом «а» частини 3 статті 22 Земельного кодексу України визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, зокрема, для ведення особистого селянського господарства.

Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто, Земельним кодексом України передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Із системного аналізу вказаних вище норм законодавства вбачається, що підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, зазначена в оскаржуваному наказі від 18.03.2020 № 10-3541/15-20-сг, не передбачена ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Суд наголошує, що в оскарженому наказі відповідачем не зазначено, на підставі якого рішення та згідно якої інформації бажана земельна ділянка входить до масиву, який включено до переліку земельних ділянок, право на які буде виставлено на земельні торги.

Натомість, відповідно до ст. 136 Земельного кодексу України не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування земельні ділянки, які включені до переліку земельних ділянок, які уже виставлені на земельні торги.

Інформації стосовно проведення торгів відносно земельної ділянки на території Кип`ячківської сільської ради Миронівського району Київської області площею 2,0 га, представником відповідача надано не було.

Згідно з ч. 4 ст. 136 Земельного кодексу України підготовку лотів до проведення земельних торгів забезпечує організатор земельних торгів.

Підготовка лотів до проведення земельних торгів включає: а) виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі зміни цільового призначення земельної ділянки та у разі, якщо межі земельної ділянки не встановлені в натурі (на місцевості); б) державну реєстрацію земельної ділянки; в) державну реєстрацію речового права на земельну ділянку; г) отримання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель" у разі продажу на земельних торгах права оренди на неї; ґ) проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до Закону України "Про оцінку земель", крім випадків продажу на земельних торгах права оренди на неї; д) встановлення стартової ціни продажу земельної ділянки, яка щодо земель державної та комунальної власності не може бути нижчою за експертну грошову оцінку земельної ділянки; е) встановлення стартового розміру річної орендної плати, який щодо земель державної та комунальної власності не може бути меншим розміру орендної плати, визначеного Податковим кодексом України; є) встановлення стартової ціни продажу прав емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, яка щодо земель державної чи комунальної власності не може бути нижчою за ринкову вартість відповідного права, визначену шляхом проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок; ж) визначення виконавця земельних торгів, дати та місця проведення земельних торгів.

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що станом на день розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ГУ Держгеокадастру у Київській області було вчинено передбачені ч. 4 ст. 136 Земельного кодексу України дії стосовно спірної земельної ділянки і її вже було включено до переліку земельних ділянок, які виставлені на земельні торги.

Частиною 7 ст. 118 Земельного кодексу України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним.

Враховуючи викладене вище, суд вважає що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Київській області № 10-3541/15-20-сг від 18.03.2020 щодо відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що відповідачем було прийнято рішення про відмову позивачу надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою без наведення (встановлення) вичерпних підстав для відмови, передбачених ст. 118 Земельного кодексу України, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області повторно розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, що знаходиться на території Кип`ячківської сільської ради Миронівського району Київської області та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Враховуючи задоволення позовних вимог, сума судового збору, яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Держгеокадастру у Київській області, становить 840,80 грн.

Керуючись ст. ст.73-78, 139, 205, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Київській області № 10-3541/15-20-сг від 18.03.2020 про відмову у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Київській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 11.02.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га що знаходиться на території Кип`ячківської сільської ради Миронівського району Київської області та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Київській області () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.