Справа № 520/7514/2020
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 р.Справа № 520/7514/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Русанової В.Б. , П`янової Я.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного агентства рибного господарства України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 14.09.20 року по справі № 520/7514/2020

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Корсар"

до Державного агентства рибного господарства України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аква Корсар" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Державного агентства рибного господарства України, яке зазначене у листі № 10-4.1-17/1877-20 від 24.03.2020, про відмову у затвердженні ТОВ Аква Корсар режиму рибогосподарської експлуатації ділянки акваторії Червонооскільского (Оскільського) водосховища в межах Ізюмського району Харківської області; зобов`язати Державне агентство рибного господарства України повторно розглянути у відповідності до вимог Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України 15.01.2008 № 4, та затвердити ТОВ Аква Корсар режим рибогосподарської експлуатації ділянки акваторії Червонооскільского (Оскільського) водосховища в межах Ізюмського району Харківської області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 частково задоволено позов.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державного агентства рибного господарства України, яке зазначене у листі № 10-4.1-17/1877-20 від 24.03.2020, про відмову у затвердженні ТОВ Аква Корсар режиму рибогосподарської експлуатації ділянки акваторії Червонооскільского (Оскільського) водосховища в межах Ізюмського району Харківської області та зобов`язано Державне агентство рибного господарства України повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Корсар" від 18.11.2019 про погодження режиму експлуатації рибогосподарської водного об`єкту відповідно до вимог Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України 15.01.2008 № 4.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з таким рішенням, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення Держрибагентства щодо непогодження позивачу проекту Режиму, зазначене у листі від 24.03.2020 № 10-4.1-17/1877-20, є законним, адже воно прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вважає, що Держрибагентство зобов`язане було застосовувати той закон, нормативно-правовий акт, який діяв на час прийняття відповідного рішення Держрибагентством.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 24.02.2020 ТОВ Аква Корсар надано відповідь щодо зауважень, зазначених Державним агентством рибного господарства України у листі № 10-10-17/648-20 від 30.01.2020, та просило повторно розглянути проект режиму з іншими документами, який було повторно погоджено управлінням Державного агентства рибного господарства Харківської області.

Листом Державного агентства рибного господарство України № 10-4.1-17/1877-20 від 24.03.2020 позивача повідомлено про відмову у погодженні проекту режиму й повернуто проект режиму разом із науково-біологічним обґрунтуванням. При цьому, вказано, що починаючи з 01.01.2020 набули чинності Тимчасовий порядок реалізації експериментального проекту із запровадження здійснення штучного розведення, вирощування водних біоресурсів та їх використання у спеціальних товарних рибних господарствах і Тимчасовий порядок реалізації експериментального проекту із запровадження проведення аукціонів з продажу режимів рибогосподарської експлуатації водного об`єкта шляхом електронних торгів, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2019 № 1138 Про реалізацію експериментального проекту із запровадження порядку здійснення штучного розведення, вирощування водних біоресурсів та їх використання у спеціальних товарних рибних господарствах та проведення аукціонів з продажу режимів рибогосподарської експлуатації водного об`єкта шляхом електронних торгів. Відтак, Державне агентство рибного господарства України відмовило у погодженні проекту Режиму і повернуло проект Режиму на науково-біологічне обґрунтування. Крім того, вказано, що з метою отримання режиму рибогосподарської експлуатації водного об`єкта необхідно дотримуватись процедури визначеної в Тимчасових порядках.

Позивач, не погодившись із вказаною відмовою, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи в частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення підприємства позивача до відповідача за погодженням режиму, що відбулось у листопаді 2019 року, зазначені правовідносини регулювалися Інструкцією про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженою Наказом Державного комітету рибного господарства України 15.01.2008 №4.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Основні засади діяльності та державного регулювання в галузі рибного господарства збереження та раціонального використання водних біоресурсів, порядок взаємовідносин між органами державної влади, місцевого самоврядування і суб`єктами господарювання, які здійснюють рибогосподарську діяльність у внутрішніх водних об`єктах України, внутрішніх морських водах і територіальному морі, континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні України та відкритому морі визначені Законом України Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів від 08.07.2011 року № 3677-VI (далі Закон № 3677-VI).

Згідно із приписами ч.1 ст. 6 Закону № 3677-VI державне управління та регулювання у галузі рибного господарства здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства, та інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх повноважень, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації.

Пунктом 1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року №895 (із змінами), (далі Положення №895) передбачено, що Державне агентство рибного господарства України (Держрибагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства.

Відповідно до пункту 7 Положення №895 Держрибагентство (орган рибоохорони) здійснює свої повноваження безпосередньо, а також, зокрема, через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони).

Пунктом 1 Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у Харківській області, затвердженого наказом Держрибагентства від 15.07.2016 № 229, передбачено, що Управління Державного агентства рибного господарства у Харківській області (далі - Харківського рибоохоронного патруля) є територіальним органом Держрибагентства, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується.

Згідно з абз.29 ст.1 Закону № 3677-VI режим рибогосподарської експлуатації водного об`єкта - це установлена на відповідний термін сукупність вимог, умов та заходів щодо обсягів робіт з відтворення водних біоресурсів за їх віковими та видовими характеристиками, строків лову, типів і кількості знарядь та засобів лову, обсягів вилучення, регламентації любительського і спортивного рибальства, ощадливого використання водних біоресурсів рибогосподарського водного об`єкта (його частини).

Відповідно до приписів статей 9, 10 Закону № 3677-VI до повноважень центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства та посадових осіб органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства, зокрема, належать погодження режиму рибогосподарської експлуатації водних об`єктів та забезпечення державного контролю (нагляду) за їх дотриманням.

Підпунктом 44 пункту 4 Положення № 895 передбачено, що Держрибагентство відповідно до покладених на нього завдань, погоджує режими рибогосподарської експлуатації водних об`єктів та контролює діяльність спеціальних товарних рибних господарств.

Основним завданням Харківського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагентства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності.

В межах своєї компетенції Харківський рибоохоронний патруль має право погоджувати режими рибогосподарської експлуатації водних об`єктів та забезпечувати державний нагляд (контроль) за їх дотриманням.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 31 Закону № 3677-VI визначено, що з метою забезпечення охорони, раціонального використання окремих видів водних біоресурсів, а також для доповнення, уточнення або зміни зазначених правил можуть розроблятися режими для окремих рибогосподарських водних об`єктів (їх частин). Режими затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості.

Згідно із положеннями абз. 37 ст. 1 Закону № 3677-VI визначено, що спеціальне товарне рибне господарство (далі - СТРГ) - діяльність, яка включає комплекс заходів, основною метою яких є підвищення рибопродуктивності рибогосподарського водного об`єкта шляхом штучного відтворення водних біоресурсів, а також шляхом збереження та раціонального використання видів водних біоресурсів, які раніше перебували у рибогосподарському водному об`єкті (його частині).

Відповідно до абз. 3 пп. 1.1 п.1 Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.01.2008 за № 64/14755, (далі Інструкція №4) штучне розведення, вирощування водних живих ресурсів, їх використання здійснюються з метою підвищення рибопродуктивності рибогосподарських водних об`єктів (їх ділянок) шляхом спрямованого формування видового складу (відтворення риб та інших водних живих ресурсів) та запасів водних живих ресурсів без скидання води з цих об`єктів з метою їх вилову.

Згідно із абз. 3 пп. 1.3 п.1 Інструкції № 4 режим рибогосподарської експлуатації водного об`єкта (далі - Режим) - установлена на відповідний термін сукупність вимог, умов та заходів щодо обсягів робіт з відтворення водних живих ресурсів за їх віковими та видовими характеристиками, строків лову, типів і кількості знарядь та засобів лову, обсягів вилучення, регламентації любительського і спортивного рибальства, ощадливого використання водних видів, виконання якого забезпечує раціональне використання водних живих ресурсів рибогосподарського водного об`єкта або його ділянки.

Відповідно до абз. 5 пп. 1.3 п. 1 Інструкції № 4 рибогосподарські водні об`єкти - озера, річки, моря з лиманами та естуаріями, водосховища, ставки, а також окремі технологічні водойми, які використовуються або можуть використовуватися для розведення, вирощування, відтворення та (або) вилову риби та інших водних живих ресурсів, де господарська діяльність усіх учасників водогосподарського комплексу обмежується в інтересах рибного господарства.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Інструкції №4 передбачено, що для здійснення штучного розведення, вирощування водних живих ресурсів (риби та інших водних живих ресурсів) та їх використання користувач подає до спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань рибного господарства України:

- заяву (додаток 1 до Інструкції), погоджену з територіальним органом рибоохорони, у зоні контролю якого перебуває рибогосподарський водний об`єкт (його ділянка);

- режим (додаток 2 до Інструкції), погоджений з територіальним органом рибоохорони та територіальним органом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, у зоні діяльності яких є рибогосподарський водний об`єкт, який розробляється на підставі науково-біологічного обґрунтування;

- науково-біологічне обґрунтування щодо рибогосподарського водного об`єкта (його ділянки), на якому створюється СТРГ, повинне містити таку інформацію: загальна характеристика; гідрологічний та гідрохімічний режими; видовий, віковий, розмірно-ваговий склад водних біоресурсів; обсяги запасів, визначені за даними проведених досліджень; рибопродуктивність за видами водних біоресурсів; строки заборони лову (добування) водних біоресурсів; видовий склад водних рослин, зоопланктону, фітопланктону, бентосу, їх біомаса, ефективність використання кормової бази; розрахунки обсягів вселення цінних видів водних біоресурсів та проведення рибоводно-меліоративних робіт; розрахунки обсягів (лімітів) вилову туводних водних біоресурсів та планові показники з вилову видів - вселенців; наявність чи відсутність видів рослин і тварин, занесених до Червоної книги України, та ендемічних видів; заходи з недопущення погіршення екологічного стану, а також запобіжні заходи з недопущення зменшення чисельності або знищення цінних та рідкісних видів туводних водних біоресурсів; регламентація ведення любительського та спортивного рибальства, яка повинна включати виділення ділянок для любительського та спортивного рибальства на умовах загального та спеціального використання водних біоресурсів та не суперечити чинним нормативно-правовим актам у галузі регулювання любительського та спортивного рибальства; для мідійно-устричних господарств - характеристика технології та технічних засобів для вирощування (носії, спеціалізація, установка);

- карту-схему розташування СТРГ;

- документи (засвідчені у встановленому законодавством порядку копії): свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності (для фізичної особи); статут, свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності (для юридичної особи); при розробці Режиму на водні об`єкти об`ємом більше 1 млн куб. м (водосховища) - ліцензію на право господарської діяльності, пов`язаної з промисловим виловом риби на промислових ділянках рибогосподарських водойм, крім внутрішніх водойм (ставків) господарств.

При розробці Режиму на водні об`єкти, де вже здійснювалась рибогосподарська діяльність, відносини між користувачами, які традиційно (3 і більше років) здійснюють спеціальне використання водних біоресурсів, та суб`єктом господарювання, що подає Режим на затвердження, урегульовуються шляхом згоди всіх користувачів щодо участі в створеному СТРГ або затвердженням спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань рибного господарства України Режимів на окремі ділянки водного об`єкта.

Згідно із пп. 2.3 п.2 Інструкції № 4 режим погоджується територіальним органом рибоохорони, у зоні якого здійснюватимуть діяльність, та територіальним органом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України протягом місяця з дня його отримання. Якщо Режим не погоджується, то в місячний термін він надсилається користувачу з мотивованим повідомленням та відправляється на доопрацювання.

Спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань рибного господарства України відповідно до підпункту 2.4 пункту 2 Інструкції №4 протягом місяця після отримання розглядаються надіслані користувачем документи і приймається відповідне рішення щодо затвердження Режиму.

Відповідно до пп. 2.5 п. 2 Інструкції № 4 передбачено, що у разі відмови в затвердженні Режиму спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань рибного господарства України в триденний термін надсилає користувачу мотивоване рішення та відправляє Режим на доопрацювання.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що Держрибагентство розглянуло наданий ТОВ Аква Корсар на погодження проект режиму рибогосподарської експлуатації ділянки акваторії Червонооскільського (Оскільського) водосховища в межах Ізюмського району Харківської області, розроблений ТОВ НДО Укрекопроект для підприємства позивача.

Зі змісту наданих представником відповідача пояснень та заперечень встановлено, що під час розгляду наданого підприємством позивача на погодження проекту було встановлено, що в зазначеному проекті режиму було порушено вимоги пункту 2.1.3 Інструкції №4, а саме відсутня регламентація ведення любительського та спортивного рибальства, яка повинна включати виділення ділянок для любительського та спортивного рибальства на умовах загального та спеціального використання водних біоресурсів та не суперечити чинним нормативно-правовим актам у галузі регулювання любительського та спортивного рибальства. Також представником відповідача вказано, що у наданому на погодження проекті режиму не було виділено ділянки для любительського та спортивного рибальства на умовах загального та спеціального використання водних біоресурсів.

Вказані обставини відповідачем було викладено у листі від 30.01.2020 № 10-10-17/648-20, яким позивачу відмовлено у погодженні проекту режиму і повернуло проект режиму та НБО для доопрацювання.

При цьому, під час розгляду справи встановлено, що підприємством позивача було повторно подано до відповідача проект режиму.

Водночас, судовим розглядом встановлено, що листом відповідача від 24.03.2020 № 10-4.1-17/1877-20 за результатами повторного розгляду проекту режиму підприємство позивача було повідомлено про відмову у погодженні зазначеного проекту із посиланням на обставини зміни нормативного регулювання та набуття чинністю з 01.01.2020 року Тимчасовим порядком реалізації експериментального проекту запровадження здійснення штучного розведення, вирощування водних біоресурсів та їх використання у спеціальних товарних рибних господарствах та Тимчасовим порядком реалізації експериментального проекту із запровадження проведення аукціонів з продажу режимів рибогосподарської експлуатації водного об`єкта шляхом електронних торгів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2019 № 1138 Про реалізацію експериментального проекту із запровадження порядку здійснення штучного розведення, вирощування водних біоресурсів та їх використання у спеціальних товарних рибних господарствах та проведення аукціонів з продажу режимів рибогосподарської експлуатації водного об`єкта шляхом електронних торгів. При цьому, позивачу наголошено на необхідності дотримання процедури, визначеної в зазначених Тимчасових порядках.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що на момент звернення підприємства позивача до відповідача за погодженням режиму, що відбулось у листопаді 2019 року, зазначені правовідносини регулювалися Інструкцією про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженою Наказом Державного комітету рибного господарства України 15.01.2008 № 4.

При цьому, зазначена Інструкція № 4 не була скасована, проте Тимчасові порядки набули чинності з 01.01.2020.

Вказане свідчить на обставини того, що станом на час складення та направлення на адресу підприємства позивача листа Державного агентства рибного господарства України № 10-10-17/648-20 від 30.01.2020 зазначені зміни набули вже чинності, натомість відповідач відмовляючи у погодженні проекту режиму послався лише на обставини невідповідності режиму положенням Інструкції №4.

При цьому, у листі № 10-4.1-17/1877-20 від 24.03.2020 відповідач, відмовляючи підприємству позивача, навів іншу підставу для відмови, а саме: набуття чинності з 01.01.2020 Тимчасовими порядками.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до ст. 58 Конституції України, Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до тлумачення вказаної норми, наведеної Конституційним судом України в рішенні від 26.01.2011 року по справі № 1-5/2011, вказані положення Основного Закону України передбачають загальновизнані принципи дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, а саме: принцип їх безпосередньої дії, тобто поширення тільки на ті відносини, які виникли після набуття чинності законами чи іншими нормативно-правовими актами, та принцип зворотної дії в часі, якщо вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, за умови, якщо вони скасовують або пом`якшують відповідальність особи.

Як встановлено судом, заява про погодження Режиму рибогосподарської експлуатації водного об`єкта подана позивачем до Державного агентства рибного господарства України через Центр надання адміністративних послуг 18.11.2019 та надійшла до останнього 19.11.2019, тобто саме в цей період часу виникли правовідносини між позивачем та відповідачем стосовно узгодження проекту Режиму рибогосподарської експлуатації водного об`єкта ділянки акваторії Червонооскільского (Оскільського) водосховища в межах Ізюмського району Харківської області.

Відтак, з огляду на наведені обставини справи, застосування відповідачем до спірних правовідносин положень Тимчасового порядку реалізації експериментального проекту із запровадження порядку здійснення штучного розведення, вирощування водних біоресурсів та їх використання у спеціальних товарних рибних господарствах та Тимчасового порядку реалізації експериментального проекту із запровадження проведення аукціонів з продажу режимів рибогосподарської експлуатації водного об`єкта шляхом електронних торгів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2019 № 1138 є безпідставним, оскільки положення останніх підлягають застосуванню до правовідносин, які виникли з 31.12.2019.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що в листах відповідачем було змінено причини відмови у погодженні проекту режиму.

Як передбачено приписами ч. 5 ст. 4-1 Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності, при повторному розгляді документів не допускається відмова у видачі документа дозвільного характеру з причин, раніше не зазначених у письмовому повідомленні заявнику (за винятком неусунення чи усунення не в повному обсязі заявником причин, що стали підставою для попередньої відмови).

Таким чином, зазначені дії відповідача є протиправними, враховуючи обставини зміни відповідачем підстав для відмови у погодженні проекту режиму.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст. 8 Конституції України та ст. 6 КАС України, суд на підставі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини, аналізуючи поняття якість закону, у пункті 111 рішення у справі Солдатенко проти України (№ 2440/07) зробив висновок, що це поняття, вимагаючи від закону відповідності принципові верховенства права, означає, що у випадку, коли національний закон передбачає можливість обмеження прав особи, такий закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні - для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини закон має відповідати якісним вимогам, насамперед, вимогам доступності, передбачуваності та зрозумілості; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатися як закон, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість - у разі необхідності за належної правової допомоги - передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія; у внутрішньому праві повинні існувати загороджувальні заходи від довільного втручання влади в здійснення громадянами своїх прав (рішення у справах Сєрков проти України, заява № 39766/05, пункт 51; Редакція газети Правоє дело та Штекель проти України, заява № 33014/05, пункт 51, 52; Свято-Михайлівська Парафія проти України, заява №77703/01, пункт 115; Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom), №18139/91, пункт 37; Санді Таймс проти Об`єднаного Королівства (№ 1) (Sunday Times v. The United Kingdom (№1) 6538/74 пункти 48-49); Мелоун проти Об`єднаного Королівства (Malone v. The United Kingdom), № 8691/79, пункт 66); Маргарета і Роджер Андерссон проти Швеції (Margareta and Roger Andersson v. Sweden), заява № 12963/87, п. 75; Круслен проти Франції (Kruslin v. France), № 11801/85, п. 27; Ювіг проти Франції (Huvig v. France), № 42921/09, пункт 26; Аманн проти Швейцарії (Amann v. Switzerland), заява № 27798/95, пункт 56).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування рішення Державного агентства рибного господарства України, яке зазначене у листі № 10-4.1-17/1877-20 від 24 березня 2020 року, про відмову у затвердженні ТОВ Аква Корсар режиму рибогосподарської експлуатації ділянки акваторії Червонооскільского (Оскільського) водосховища в межах Ізюмського району Харківської області.

Отже, враховуючи обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Державного агентства рибного господарства України повторно розглянути у відповідності до вимог Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України 15.01.2008 № 4.

Колегія суддів також зазначає, що тривале неприйняття рішення за заявою підприємства позивача, листи про доопрацювання в контексті конкретних обставин справи справді свідчать про протиправність дій відповідача, але при цьому не означають, що підприємство вправі відразу вимагати в судовому порядку затвердити режим рибогосподарської експлуатації ділянки акваторії Червонооскільского (Оскільського) водосховища в межах Ізюмського району Харківської області, оминаючи рішення суб`єкта владних повноважень, до компетенції (обов`язку) якого належить затвердження режиму рибогосподарської експлуатації відповідної ділянки.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 02.09.2020 по справі № 807/127/18.

Отже, позовна вимога про зобов`язання Державного агентства рибного господарства України затвердити ТОВ Аква Корсар режим рибогосподарської експлуатації ділянки акваторії Червонооскільского (Оскільського) водосховища в межах Ізюмського району Харківської області, не підлягає задоволенню, оскільки в даному випадку заява позивача про затвердження режиму рибогосподарської експлуатації водного об`єкта фактично не була розглянута відповідачем у встановленому законодавством порядку, а саме: у відповідності до положень Інструкції про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженої наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 року № 4, що свідчить про передчасність задоволення зазначених вимог.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності власних дій, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час її апеляційного перегляду не довів належними та допустимими доказами правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують з наведених вище підстав.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для його скасування.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного агентства рибного господарства України - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року по справі № 520/7514/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді В.Б. Русанова Я.В. П`янова
Повний текст постанови складено 26.11.2020