Справа № 640/18514/20
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

з питань заміни сторони виконавчого провадження

24 листопада 2020 року м. Київ № 640/18514/20

Суддя Окружного адміністративного суду м. Києва Шулежко В.П., розглянувши заяву про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу від 31.05.2013 №584 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра»,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (далі - ТОВ «Укрдебт Плюс», заявник) із заявою про заміну сторони виконавчого провадження №52491106, яке відкрито на підставі виконавчого напису від 31.05.2013 №584, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобєлєвою А.М., про стягнення з ОСОБА_1 (боржник) на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» (стягувач) заборгованості.

Постановою старшого державного виконавця Мілоцького О.Л. від 04.10.2016 відкрито виконавче провадження №52491106.

Ухвалою окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2020 у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №584 від 31.05.2013 з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (04073, м. Київ, пр-т Степана Бандери, буд. 28-А, ) у зв`язку з переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» прав кредитора, відповідно до Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №GL3N216868 від 23.04.2020 відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2020 скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2020, а справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2020 призначено судове засідання з розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

В судове засідання заявник та заінтересовані сторони не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що в силу положень статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає судовому розгляду.

Вивчивши заяву про заміну сторони виконавчого провадження, дослідивши додані до неї матеріали, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконанні перебувало виконавче провадження №52491106 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №97/МК/49/2008-840 від 11.06.2008 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра».

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобєлєвою А.М. вчинено виконавчий напис №584 від 31.05.2013, відповідно до якого запропоновано звернути стягнення 1 146 522,49 грн. для задоволення кредиторських вимог.

Правовою підставою для вчинення виконавчого напису став іпотечний договір/нерухомого майна, у вкладений в якості забезпечення зобов`язань згідно договору про надання споживчого кредиту №97/МК/49/2008-840 від 11.06.2008 - передане в іпотеку ПАТ «КБ «Надра» (), в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором.

В подальшому між ПАТ «КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Білої І.В. та ТОВ «Укрдебт Плюс» укладено договір про відступлення права вимоги №GL3N216868 від 23.04.2020.

Відповідно до умов договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги №GL3N216868 від 23.04.2020, ТОВ «Укрдебт Плюс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «КБ «Надра».

Заявник вважає, що у зв`язку з відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, в результаті чого ТОВ «Укрдебт Плюс», як зазначено у заяві, набуло статус нового кредитора/стягувача за виконавчим написом №584 від 31.05.2013 про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості, а тому просить суд замінити сторону виконавчого провадження, а саме стягувача.

Згідно з ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 204 Цивільного кодексу України гарантується презумпція правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Так, приписами ч.1 ст.1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч.1 ст.1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 №6-122цс13 зазначено, що відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, визначених статті 515 Цивільного кодексу України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги), а згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (надалі - Закон № 1404-VІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник (ч.1 ст.15 Закону №1404-VІІІ).

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону № 1404-VІІІ стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив (ч.5 цієї статті).

Відповідно до ч.1 ст.379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд враховує, що ні норми Закону України "Про виконавче провадження", ні норми інших процесуальних кодексів не встановлюють, що такі справи підлягають розгляду у порядку іншого судочинства.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.01.2019 у справі №826/7941/17 дійшла висновку, що в порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, винесених місцевим судом. В свою чергу, спори, пов`язані з виконанням рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) мають бути вирішені адміністративним судом в силу прямих приписів статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 287 КАС України.

Отже, нормами Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного та господарського судочинства. Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи в сукупності норми статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" та статей 264 (в редакції КАС України до 15.12.2017), 379 КАС України (в редакції КАС України після 15.12.2017), зазначила, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного та застосовуючи аналогію закону суд приходить до висновку про наявність правових підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №584 від 31.05.2013 з Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Надра" на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРДЕБТ ПЛЮС" (04073, м. Київ, пр-т Степана Бандери, буд. 28-А, ) у зв`язку з переходом до Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРДЕБТ ПЛЮС" прав кредитора, відповідно до Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №GL3N216868 від 23.04.2020.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 241, 248, 379 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису №584 від 31.05.2013 з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» (04073, м. Київ, пр-т Степана Бандери, буд. 28-А, ) у зв`язку з переходом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс» прав кредитора, відповідно до Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №GL3N216868 від 23.04.2020.

Копію ухвали надіслати учасникам виконавчого провадження та приватному виконавцю.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст.256 КАС України. Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 379 КАС України у порядку та строки, встановлені статтями 293-297 КАС України.

Суддя В.П. Шулежко