Справа № 466/4954/20
Суддя: Луців-Шумська Н. Л.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/4954/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Луців Шумської Н.Л.

секретар Балковий Н.Д.

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача Кутаса А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції 6 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Васильчика О.О., Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора 6 взводу 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Васильчика О.О., Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності серії ДПО18 №982881 від 22.06.2020р., закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього.

Свої вимоги мотивує тим, що 22.06.2020р. інспектором УПП у м. Львівській області Васильчиком О.О. відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП018 №982881 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, яке полягало в тому, що 22.06.2020 р. поблизу будинку №2 по вул. Сяйво у м. Львові о 02.25 він керував транспортним засобом без ввімкнених фар ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 19.1 Правил дорожнього руху.

Позивач вважає, що постанова підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, 22.06.2020 р. він рухався по Левандівському мосту у м. Львові на автомобілі ВАЗ 21121 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з включеними фарами ближнього світла. Несподівано з`явилася поліцейська машина та включила проблискові маячки. Він зупинився біля заправки на вул. Сяйво, заглушив двигун і виключив фари ближнього світла, оскільки в цей момент не рухався. До нього під`їхали працівники поліції, оглянули машину і вказали, що він рухався по проїжджій частині без ввімкнутих передніх фар. На що позивач заперечив та вказав, що фари були виключені тільки після того, як він заглушив мотор своєї машини.

Після цього інспектор поліції Васильчик О.О. виніс відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення - штрафу в сумі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.

Крім цього зазначає, що прав, передбачених КУпАП та Конституцією України, працівниками поліції не роз`яснено. Інспектором поліції не забезпечено йому, як особі яка притягається до адміністративної відповідальності, право надати письмові пояснення з приводу вищенаведених обставин. Крім цього, не роз`яснено право на правову допомогу адвоката при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, суб`єктом владних повноважень не дотримано вимог ст. 268 КУпАП, що порушило його законні права та інтереси, а в постанові про адміністративне правопорушення не наведено, на підставі яких доказів позивача визнано винним у вчиненні правопорушення.

У справі відкрито спрощене позовне провадження.

Відзиву на позов відповідачем не подано. Направлено в суд клопотання про зменшення заявлених позивачем витрат на правову допомогу.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Кутас А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення, в судове засідання не з`явився.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши наявні докази у їх сукупності, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку.

22.06.2020р. інспектором УПП у м. Львівській області Васильчиком О.О. відносно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП018 №982881 про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно цієї постанови ОСОБА_1 22.06.2020 р. поблизу будинку №2 по вул. Сяйво у м. Львові о 02.25 керував транспортним засобом без ввімкнених фар ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 19.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Частиною 1 ст.251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В порушення вимог ст.251 КУпАП України працівниками поліції не надано в розпорядження суду жодних доказів винуватості ОСОБА_1 .

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Однак, всупереч вказаним вимогам закону під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 поза увагою поліцейського залишились обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

Так, в оскаржуваній постанові зазначено про порушення позивачем: п.19.1 ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла.

Відповідно до ч. 2 статті 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Проте, інспектором поліції в оскаржуваній постанові не наведені докази, що підтверджують вчинення позивачем такого правопорушення. Такі докази не надані і суду.

Крім цього, позивачем долучено до матеріалів справи фотографії камер зовнішнього відеоспорстереження, на яких 22.06.2020р. о 02:09:17, 02:10:24, 02:15:36 зафіксовано рух автомобіля д.н.з. НОМЕР_1 з ввімкненими фарами ближнього світла.

Згідно ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ст.72 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідачем не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із вищенаведеного, суд дійшов висновку про необхідність скасувати постанову серії ДПО № 982881 від 22.06.2020 року про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП.

Щодо вимоги позивача про закриття справи про адміністративне правопорушеня, суд враховує позицію КАС Верховного Суду, викладену в постанові КАС ВС від 13.02.2020р. у справі №201/243/17. Так, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене статті 122 КУпАП, органи Національної поліції виносять постанову (частина 1 статті 283 КупАП). Відповідно до частини 1 статті 284 КупАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Таким чином, виключне право виносити одну із вищевказаних постанов по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП належить органам Національної поліції та належить до дискреційних повноважень останніх.

Тому, суд, розглядаючи спір у порядку адміністративного судочинства, у справах, про адміністративні правопорушення, перелік яких зазначений у статті 222 КУпАП, не вправі перебирати на себе повноваження органів Національної поліції з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу та виносити одну з постанов, визначених статтею 284 КУпАП замість вказаного суб`єкта владних повноважень, що виключатиме втручання суду у дискреційні повноваження останнього.

Вказане знаходить своє відображення в постанові Верховного Суду від 16.07.2018 у справі № 214/2517/17.

Відтак, ця вимога задоволенню не підлягає.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, ненаданням відповідачем відзиву на позовну заяву, встановлених обставин справи, аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

У зв`язку із частковим задоволенням позову, з Управління патрульної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 слід стягнути частково судові витрати в розмірі 1021грн. з яких 421,00грн. судового збору та 600,00грн. в часткове відшкодування витрат на правову допомогу.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись, ст.9,72,77, 241 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Постанову інспектора 6 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Васильчика Олександра Олександровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДПО18 №982881 від 22 червня 2020р. про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати.

В частині вимог про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - відмовити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1021грн. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 09.11.2020р.

Суддя Н. Л. Луців-Шумська