Справа № 820/4848/16
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

25 листопада 2020 року м. Київ№ 820/4848/16
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Огурцова О.П., суддів Арсірія Р.О., Кузьменка В.А., під час розгляду в порядку письмового провадження адміністративної справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТЛАС"

до 1) Міністерства енергетики та вугільної промисловості України,

2) Міністерства економічного розвитку і торгівлі України,

3) Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія

"Нафтогаз України"

4) Аукціонного комітету з продажу нафти сирої, газового конденсату власного

видобутку та скрапленого газу

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОТЛАС" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що відображені в протокольному рішенні аукціонного комітету з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу від 13.05.2015 року в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.11.2016, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2017, передано адміністративну справу № 820/4848/16 для подальшого розгляду до Окружного адміністративного суду м. Києва, відповідно до статей, 19, 22 Кодексу адміністративного судочинства України.

До участі у справі в якості відповідача 4 залучено Аукціонний комітет з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку та скрапленого газу.

Позивач у позовній заяві, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що відображені в протокольному рішенні аукціонного комітету з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу від 13.05.2015 в повному обсязі.

Як на обґрунтування відсутності факту порушення шестимісячного строку на звернення до суду позивач посилається на те, що про порушення свого права на об`єктивну стартову ціну продажу нафти сирої на аукціоні №198 він фактично дізналося 29.07.2016 коли йому з офіційного веб порталу судової влади України стало відомо про звернення ПАТ «Укрнафта» до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТЛАС" заборгованості, з огляду на що строк на звернення до суду має обраховуватись з дати порушення Господарським судом Харківської області провадження у справі № 922/2357/16 за позовом ПАТ «Укрнафта» до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТЛАС".

При цьому, як на обґрунтування наявності порушеного права позивач посилається на те що в ході вивчення судової практики в подібних спорах, він на офіційному сайті реєстру судових рішень ознайомився з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.10.2015 по справі № 826/2857/15 (№ К/800/35931/15, №К/800/35932/15, №К/800/37255/15) за позовом ПАТ «Укрнафта» до Мінекономрозвитку, Міненерговугілля та НАК «Нафтогаз України» про визнання протиправними та скасування аналогічних протокольних рішень аукціонного комітету щодо формування та затвердження стартових цін на аукціонах з продажу нафти сирої та газового конденсату, якою було встановлено наявність порушень в протоколах засідання аукціонного комітету з продажу нафти, газового конденсату і скрапленого газу, що полягали у невірному визначенні аукціонним комітетом стартової ціни на аукціонах з продажу нафти сирої та газового конденсату власного видобутку, по причині застосування аукціонним комітетом завищеного коефіцієнту барелізації нафти, що вплинуло на розрахунок стартової ціни.

Відповідачем 2 було подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду з огляду на те, що позивачем порушено шестимісячний строк на звернення до суду оскільки позивач у позовній заяві зазначає про те, що про порушення своїх прав він дізнався з ухвали Вищого адміністративного суду України від 08.10.2015 у справі № 826/2857/15, якою підтверджено необхідність використання Аукціонним комітетом при визначенні стартових цін на аукціонах з продажу нафти сирої та газового конденсату коефіцієнта барелізації 7,28, водночас при цьому направляючи адміністративний позов до суду 07.09.2016 не вказує жодної причини щодо незвернення з даним позовом до суду з моменту, коли він дізнався про порушення його прав, тобто з дня постановлення Вищим адміністративним судом України ухвали на яку позивач посилається. Також відповідач 2 зазначив про те, що посилання позивача на те, що він дізнався про порушення його прав після того як ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.07.2016 було порушено провадження у справі № 922/2357/16 за позовом ПАТ "Укрнафта" до ТОВ "KOTJIAC" про стягнення 2 701 767 110,85 грн. є необґрунтованими, оскільки даний спір виник у зв`язку із невиконанням сторін договірних зобов`язань і не пов`язаний із рішеннями, діями чи бездіяльністю Аукціонного комітету.

Відповідач 3 в наданих суду запереченнях також зазначив про допущення позивачем пропуску на звернення до суд з огляду на те, що на дату проведення аукціону від 20.05.2015 № 198 позивачу було відомо про умови аукціону, у тому числі про умови затвердженої рішенням Аукціонного комітету ціни на нафту сиру, яке на думку позивача є протиправним та підлягає скасуванню.

Частинами першою, другою та третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній станом на вересень 2016 року) було встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у піблічно - правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Отже, дотримання строку звернення з позовом є однією з умов для реалізації права на подання позову у публічно - правових відносинах.

При цьому день, коли особа дізналася про порушення свого права це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Як вбачається з адміністративного позову предметом спору є рішення Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що відображені в протокольному рішенні аукціонного комітету з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку і скрапленого газу від 13.05.2015.

Позивач, як на обґрунтування наявності порушеного права посилається на те в ході вивчення судової практики він на офіційному сайті реєстру судових рішень ознайомився з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.10.2015 по справі № 826/2857/15 (№ К/800/35931/15, №К/800/35932/15, №К/800/37255/15) за позовом ПАТ «Укрнафта» до Мінекономрозвитку, Міненерговугілля та НАК «Нафтогаз України» про визнання протиправними та скасування аналогічних протокольних рішень аукціонного комітету щодо формування та затвердження стартових цін на аукціонах з продажу нафти сирої та газового конденсату, якою було встановлено наявність порушень в протоколах засідання аукціонного комітету з продажу нафти, газового конденсату і скрапленого газу, що полягали у невірному визначенні аукціонним комітетом стартової ціни на аукціонах з продажу нафти сирої та газового конденсату власного видобутку, по причині застосування аукціонним комітетом завищеного коефіцієнту барелізації нафти, що вплинуло на розрахунок стартової ціни.

Водночас позивач зазначає про те, що строк на звернення до суду має обраховуватись з дати порушення Господарським судом Харківської області провадження у справі № 922/2357/16 за позовом ПАТ «Укрнафта» до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТЛАС" про факт подання якого позивач дізнався 29.07.2016

Зазначені посилання позивача на дату, з якої має обраховуватись строк на звернення до суду суд вважає необґрунтованими з огляду на те, що предметом спору в господарській справі № 922/2357/16 є невиконання сторонами договірних зобов`язань та вказаний спір не пов`язаний з рішенням Аукціонного комітету, яке є предметом розгляду даної справи.

Також судом не приймаються до уваги посилання позивача на те, що з ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.10.2015 по справі № 826/2857/15 (№ К/800/35931/15, №К/800/35932/15, №К/800/37255/15) він ознайомився лише після того, як дізнався про факт відкриття провадження в господарській справі № 922/2357/16, оскільки позивачем не наведено жодного обґрунтування щодо наявності поважних причин з яких він не міг дізнатися про вказане рішення та ознайомитися з ним раніше.

Адміністративний позов до Харківського окружного адміністративного суду позивачем було направлено 07.09.2016.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що право на доступ до суду, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, зазвичай, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано протягом строку на оскарження судового рішення копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа «Мушта проти України»); 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру (справи «Рябих проти Росії», «Устименко проти України»); 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справи «Безруков проти Росії», «Брумареску проти Румунії»).

Позивачем не дотримано строків звернення до суду з цим позовом, оскільки його було подано більш ніж через законодавчо визначений шестимісячний строк з дати прийняття Вищим адміністративним судом України ухвали від 08.10.2015 по справі № 826/2857/15 (№ К/800/35931/15, №К/800/35932/15, №К/800/37255/15) на факти встановлені якою позивач посилається, як на підтвердження наявності свого порушеного права.

Слід зазначити, що дотримання строків звернення до суду є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків відносини стають стабільними.

У даному випадку, суд вважає, що такий значний пропуск строку звернення до суду не є пропорційним та порушує принципи верховенства права та правової визначеності, оскільки спірне виконавче провадження є завершеним вже тривалий час, а правовідносини є сталими.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішення суддею питання про можливість продовження процесуального строку в конкретній справі залежить від наведених у клопотанні обставин, підтверджених відповідними засобами доказування, та є правом суду, а не обов`язком.

Водночас, у випадку пропуску строку підставою для його поновлення є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Суд вважає неповажними причини пропуску строку звернення до суду, тому що позивач мав реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав та інтересів, оскільки ухвала Вищим адміністративним судом України від 08.10.2015 по справі № 826/2857/15 (№ К/800/35931/15, №К/800/35932/15, №К/800/37255/15) перебувала у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Таким чином, у даному випадку суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду через байдужість до своїх прав, що не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Вказане положення кореспондується також з пунктом 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на викладене, керуючись статтями 123, пунктом 8 частини першої статті 240, статтями 141, 187 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КОТЛАС" до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", Аукціонного комітету з продажу нафти сирої, газового конденсату власного видобутку та скрапленого газу про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без розгляду.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Згідно з частиною другою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Відповідно до частини третьої статті 240, частини другої статті 293, статті 294 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Головуючий суддя О.П. Огурцов

Судді Р.О. Арсірій

В.А. Кузьменко