Справа № 720/656/19
Суддя: Оленчук І. В.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 720/656/19
Провадження № 2-а/720/9/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Оленчука І.В.,

секретаря Єфтемій М.І.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови до відповідача Управління безпеки міста Львівської міської ради, посилаючись на те, що 20.02.2019 року ОСОБА_2 перебуваючи у м. Львів виявив на лобовому склі автомобіля повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Вказує. що згодом, 06.03.2019 року за адресою реєстрації його місця проживання надійшла постанова по справі про адміністративне правопорушення ЛВ 9599 згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та постановлено накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Вказану постанову позивач вважає незаконною, винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права, тобто таку, що підлягає скасуванню. Вважає, що його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки ним не вчинено адміністративного правопорушення.

На основі викладеного, просить суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення ЛВ 9599 від 20.02.2019 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та провадження по адміністративній справі закрити.

Позивач в судовому засідання не з`явився хоча належним чином був повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, разом з тим надав заяву, відповідно до якої просить позовні вимоги підтримує та просить розглянути справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, разом тим надав відзив згідно якого вважає, що зміст позовної заяви у даній справі не відповідає фактичним обставинам, не погоджується з позовними вимогами у повному обсязі, в зв`язку з чим, просить прийняти відзив на позовну заяву, відмовити у задоволенні позовних вимог та проводити розгляд справи без участі відповідача.

Дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши доводи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно постанови про адміністративне правопорушення ЛВ 9599 від 20.02.2019 року, позивача - ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн.

Як зазначено в постанові, 20.02.2019 року о 16:40 год. в м. Львів, по вул. Гавришкевича, 36, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Volksvagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспорного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34, «Зупинка заборонена» і суттєво перешкоджав дорожньому руху, чим порушив вимоги п. 8.4в, 33.3.34 та 15.10а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП, передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною ч. 1 ст. 283 КУпАП, передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мереж є компетенцією поліції (посадової особи поліції).

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачено, що за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 8.4 (в) Правил дорожнього руху України, дорожні знаки поділяються на групи: в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно 33.3.34 Правил дорожнього руху України, дорожні знаки, «Зупинку заборонено» - забороняють зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Згідно п. 15.10 (а) Правил дорожнього руху України, стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка.

Разом з тим, доказів, які б однозначно свідчили про вину ОСОБА_1 в порушенні зазначених вимог Правил дорожнього руху України суду не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той час, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В постанові зазначено що, 20.02.2019 року о 16:40 год. в м. Львів, по вул. Гавришкевича, 36, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Volksvagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34, «Зупинка заборонена» і суттєво перешкоджав дорожньому руху, чим порушив вимоги п. 8.4в, 33.3.34 та 15.10а Правил дорожнього руху України, однак в ході судового розгляду даної адміністративної справи відповідачем не було надано суду належних доказів підтвердження факту порушення позивачем п. п. 8.4в, 33.3.34 та 15.10а Правил дорожнього руху України, а саме здійснення зупинки в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена».

При цьому, відповідачем на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови суду не було надано жодних доказів на підтвердження власної позиції. В тому числі, суду не було надано безпосередніх доказів, на яких міг би бути відображений факт вчинення ОСОБА_1 вказаного порушення. Тобто, відповідачем, як посадовою особою суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржується, до суду не було надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, доводи позивача відповідачем не спростовані та заслуговують на увагу та мають бути покладені в основу даного рішення суду.

Таким чином, суд вважає, що не доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для її скасування та визнання дій відповідача протиправними.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що під час винесення оспорюваної постанови, інспектором поліції не зібрано достатніх достовірних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів вищенаведеної норми, виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відносно ОСОБА_1 .

За наведених обставин, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, а позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 77, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ЛВ 9599 від 20 лютого 2019 року відносно ОСОБА_1 та провадження по справі закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І.В. Оленчук