Справа № 607/2830/20
Суддя: Дзюбановський Ю. І.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2020 Справа №607/2830/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі судового засідання: Гончаренко Л.С.

за участю сторін та представників:

позивача: Недошитка О.І.,

представника відповідача-2: Климчук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в порядку спрощеного провадження з викликом сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача-1 поліцейського роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП НП України сержанта поліції Мельничук Ірини Степанівни, відповідача-2 УПП в Тернопільській області ДПП, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , надалі позивач. звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача-1 поліцейського роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП НП України сержанта поліції Мельничук Ірини Степанівни, відповідача-2 УПП в Тернопільській області ДПП, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 30 січня 2020 року серії ДП18 №646086 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У заявленому адміністративному позові позивач в його обґрунтування посилається на те, що постанова не відповідає вимогам закону, у ній не викладено суть адміністративного правопорушення та не підтверджено факту вчинення адміністративного правопорушення, він не рухався по вул. Подільська і не здійснював повороту ліворуч, а рухався по вул. Микулинецькій, оскільки рухатися по вул. Подільській в нього не було ніякої потреби, поліцейські не з`ясували марку автомобіля, якого не могли в силу погодних умов побачити із далекої відстані, не зафіксували нібито вчинене ним порушення та винесли неправомірну постанову. Також вказує на те, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення винесена службовою особою не за місцем вчинення, тобто, не у відділі патрульної поліції. Долучені представником співвідподівача докази є недопустимими, оскільки зібрані із порушенням вимог законодавства. Представником УПП не долучено та не підтверджено наявність того факту, що автомобіль, який зафіксований на відеозаписі, виїжджав саме із вулиці Подільської, оскільки біля вулиці Микулинецької є ще інша другорядна дорога, виїзд із якої ліворуч дозволений, а також не подано доказів наявності при виїзді із вул. Подільської дорожнього знаку, який дозволяє рух лише праворуч.

Ухвалою суду від 17.02.2020р. відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та надано відповідачам 15-денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позов або заяви про визнання позову.

Ухвалою суду від 12.03.2020р. постановлено залучити до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача УПП в Тернопільській області ДПП і вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні 14.08.2020р. судом було постановлено залучити співвідповідачем до справи УПП в Тернопільській області у зв`язку із відмовою позивача замінити неналежного відповідача.

Відповідач-1 поліцейський роти №3 УПП в Тернопільській області Мельничук І.С. в судове засідання не з`являлася, відзиву на позовну заяву не подавала.

У поданому відзиві на позову заяву відповідач-2 УПП в Тернопільській області заявлений ОСОБА_1 адміністративний позов не визнає та представник в судовому засіданні просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що інспекторами поліції було виявлено вчинення водієм ОСОБА_1 порушення ПДР України, його автомобіль був зупинений, додержана процедура, яка передбачена вимогами КУпАП та ЗУ «Про Національну поліцію» в частині встановлення доказів та інспектором поліції винесена постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Окрім, того відповідачем разом із відзивом долучено DVD диск з відеозаписом правопорушення та процес спілкування з водієм після зупинення автомобіля та оформлення адмінматеріалів, посилання на який міститься в оскаржуваній постанові як на доказ.

У поданому ОСОБА_1 відповіді на відзив, останній зазначає, що наведені УПП в Тернопільській області заперечення проти позову не ґрунтуються на вимогах законодавства, не спростовані його обґрунтування щодо незаконності прийняття поліцейським постанови, недопустимість поданих співвідповідачем доказів та наполягає на задоволення його позову.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує з мотивів, що наведенні у позові та у відповіді на відзив, а також доповнень, наданих під час розгляду справи і просить їх задовольнити.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши позивача та представника співвідповідача, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 30 січня 2020 року о 01 год. 30 хв. поліцейським роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП сержантом поліції Мельничук І.С. винесена постанова серії ДП18 №646086, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Із змісту постанови від 30.01.2020р. №646086 інспектор поліції встановив, що водій ОСОБА_1 30.01.2020р. о 01 год. 10 хв. в м. Тернополі, по вул. Подільська, керуючи автомобілем не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» та здійснив поворот ліворуч в забороненому напрямку, чим порушив вимоги п. 8.4 (ґ) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з п. 1.3, 1.9. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпункт 8.4 (ґ) ПДР України вказує, що дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

За ч. 1 ст. 122 КУпАП настає адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису із відеореєстратора службового автомобіля і про наявність якого йдеться посилання в постанові від 30.01.2020р. №646086 чітко встановлено, що водій автомобіля, як з`ясувалося потім ОСОБА_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», а саме при виїзді із вул. Подільська на вул. Микулинецька здійснив рух ліворуч, де в подальшому був зупинений працівниками поліції у відповідності з вимогам Закону України «Про Національну поліцію» та згідно положень КУпАП інспектором поліції проведений розгляд справи про адміністративне правопорушення, наслідком чого була винесена інспектором поліції законна постанова від 30.01.2020р. серії ДП18 №646086.

Відповідно до ч. 9 ст. 79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи крім випадку, якщо такі докази подані до суду в електронній формі. В розумінні ч. 1 ст. 99 КАС України DVD диск з відеофайлом, на якому зафіксовано факт правопорушення, є електронним доказом.

Таким чином, долучений відповідачем до відзиву DVD диск з відеофайлом, на якому зафіксовано факт правопорушення, суд вважає належним, допустимим, достовірним і достатнім доказом, відеозапис події із реєстратора службового автомобіля із моменту виїзду автомобіля на вул. Микулинецьку та його зупинки є постійним і послідовним, на ньому зафіксований автомобіль та водій ОСОБА_1 , отриманий згідно вимог чинного законодавства і який підлягає оцінці судом та враховується під час ухвалення рішення.

Наявність дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч» в день вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується листомвідповіддю КПЕЗО «Тернопільміськсвітло» від 05.11.2020р. №362, який виданий на запит УПП в Тернопільській області.

Крім того, у своєму позові позивач вказує на порушення суб`єктом владних повноважень положень закону, щодо місця винесення постанови, звертаючи увагу на те, що інспектором справа розглядалась на місці зупинки транспортного засобу.

Однак, варто звернути увагу на те, що словосполучення «на місці вчинення правопорушення», яке містяться у статті 258 КУпАП та словосполучення «за місцем вчинення правопорушення», вжитого у статті 276 КУпАП мають різний правовий зміст.

Зазначену проблему аналізував Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, у зазначеному рішенні Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення; однак вже після прийняття Конституційним Судом зазначеного рішення, норми КУпАП, зокрема, ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, аналіз законодавчих норм дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення Правил дорожнього руху України, зокрема ч. 1 ст. 122 КУпАП, на місці вчинення такого правопорушення.

Невизнання позивачем вини за спірною постановою суд розцінює як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При встановлених вище обставинах суд прийшов до висновку, що обґрунтування позивача ОСОБА_1 є надуманими, не ґрунтуються на вимогах законодавства та не підтвердженні доказами, а дії поліцейського по виявленню порушення, його фіксування, розгляду адміністративної справи є правомірними. Прийнята постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення відповідає вимогам чинного законодавства і правові підстави для її скасування відсутні, а тому, в задоволенні позовних вимог до співвідповідача УПП в Тернопільській області ДПП слід відмовити за недоведеністю та необґрунтованістю заявлених вимог.

Також, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача-1 поліцейського роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП сержанта поліції Мельничук І.С. про визнання протиправною та скасування постанови від 30.01.2020р. №646086 про накладення адміністративного стягнення слід відмовити, оскільки поліцейський Мельничук І.С. як службова особа УПП в Тернопільській області не є належним відповідачем у даній справі, виходячи із наступного.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

З наведеної норми слідує, що суб`єктом владних повноважень, який розглядає справу про адміністративне правопорушення і виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, є відповідний Орган в особі конкретної посадової особи.

Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а не від свого імені.

Таким чином, належним відповідачем у справі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, повинен бути відповідний орган Національної поліції, який є юридичною особою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 77, 242, 244, 250, 251, 252, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 33, 77, 251, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до відповідача-1 поліцейського роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП НП України сержанта поліції Мельничук Ірини Степанівни, до відповідача-2 УПП в Тернопільській області ДПП, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 30.01.2020р. серії ДП18 №646086 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмий апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідент номер НОМЕР_1 ;

Відповідач-1: поліцейський роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Мельничук І.С., вул. Котляревського,24, м. Тернопіль;

Відповідач-2: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24, .

Рішення суду складено «26» листопада 2020 року.

Головуючий суддяЮ. І. Дзюбановський