Справа № 756/10781/20
Суддя: Андрейчук Т. В.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа пр. №2-а/756/248/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лісовенка О.О.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 23 липня 2020 року постановою інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Геленка Д.С. він був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

В оскаржуваній постанові зазначено, що о 10 год 50 хв 22 червня 2020 року на км 86+100 м - км 87+300 м, км 90 автодороги "Дніпро-Мелітополь" начальник Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , який є відповідальним за експлуатацію автомобільної дороги на вказаних ділянках, не вжив своєчасних заходів з ремонту проїзної частини, а неможливості цього - не вжив своєчасних заходів щодо огородження та позначення відповідними дорожніми знаками або обмеженням руху на ній, чим порушив пп. 3.1.1, 3.1.2 ДСТУ 3587-97, п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 "Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони".

ОСОБА_1 вважає дії інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Геленка Д.С. незаконними, необґрунтованими, а винесену постанову у справі про адміністративне правопорушення такою, що не ґрунтується на реальних фактах.

Так, позивач стверджував, що відсутні будь-які докази вчинення ним інкримінованого йому адміністративного проступку. ОСОБА_1 зазначив, що 22 квітня 2019 року між Службою автомобільних доріг в Дніпропетровській області (замовник) та ТОВ "Автомагістраль-Південь" (виконавець) було укладено договір про надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення в Дніпропетровській області. Цим договором передбачена відповідальність виконавця за незабезпечення безпеки дорожнього руху згідно з діючими нормативами при виконанні послуг, якщо ці порушення виникли з вини виконавця та призвели до дорожньо-транспортної пригоди, а також перед третіми особами, в тому числі щодо відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою. Автомобільна дорога Т-04-10 "Дніпро-Мелітополь" на км 86+100 м - км 87+300 м, км 90 входить до переліку автомобільних доріг, які є предметом зазначеного договору.

З цих підстав ОСОБА_1 просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 23 липня 2020 року серії ДП18 №803687 у справі про адміністративне правопорушення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому зазначив, що на км 86+100 м - км 87+300 м, км 90 автодороги "Дніпропетровськ-Мелітополь" позивач, який є керівником Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області та відповідальним за експлуатацію автомобільної дороги на вказаних ділянках, не вжив своєчасних заходів з ремонту проїзної частини, а неможливості цього - не вжив своєчасних заходів щодо огородження та позначення відповідними дорожніми знаками або обмеженням руху на ній, чим порушив пп. 3.1.1, 3.1.2 ДСТУ 3587-97, п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 "Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони". Отже, на думку відповідача, ОСОБА_1 був правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, у відзиві на позовну заяву просив суд розглянути справу за відсутності його представника.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 23 липня 2020 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Геленком Д.С. винесено постанову серії ДП18 №803687, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 1020,00 грн за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

У постанові поліцейським зазначено, що о 10 год 50 хв 22 червня 2020 року на км 86+100 м - км 87+300 м, км 90 автодороги "Дніпро-Мелітополь" начальник Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , який є відповідальним за експлуатацію автомобільної дороги на вказаних ділянках, не вжив своєчасних заходів з ремонту проїзної частини, а неможливості цього - не вжив своєчасних заходів щодо огородження та позначення відповідними дорожніми знаками або обмеженням руху на ній, чим порушив пп. 3.1.1, 3.1.2 ДСТУ 3587-97, п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 "Про затвердження Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони".

Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Згідно з п. 5.1 Правил дорожнього руху України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно з ч. 1 ст. 140 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, полягає серед іншого у порушенні правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.

Відповідно до ст. ст. ст. 8, 10 Закону України "Про автомобільні дороги" власником автомобільних доріг загального користування є держава в особі уповноваженого органу Державного управління автомобільними дорогами - Державної служби автомобільних доріг України, правонаступником якого є Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор).

Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони (далі - Правила) затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198.

П. 2 Правил визначено, що ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Ст. 9 Закону України "Про дорожній рух" власники автомобільних доріг або уповноважені ними органи у сфері дорожнього руху можуть передавати права на експлуатаційне утримання доріг іншим юридичним особам.

Автомобільна дорога Т-04-01 "Дніпро-Мелітополь" протяжністю 122,7 км від км 17+425 до км 45+363, від км 48+112 до км 126+854, від км 128+418 до км 144+420 знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області.

З метою забезпечення покладених обов`язків щодо утримання автомобільних доріг загального користування Службою автомобільних доріг у Дніпропетровській області укладаються договори підряду з підприємствами на виконання робіт та надання послуг. 22 квітня 2019 року такий договір був укладений Службою автомобільних доріг у Дніпропетровській області з ТОВ "Автомагістраль-Південь".

Відповідно до договору від 22 квітня 2019 року №ЕУ-А-3, укладеного Службою автомобільних доріг у Дніпропетровській області (замовник) та ТОВ "Автомагістраль-Південь" (виконавець), за умовами якого виконавець взяв на себе обов`язок надати послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення у Дніпропетровській області, до яких відноситься, зокрема автомобільна дорога Т-04-01 "Дніпро-Мелітополь" (від км 17+425 до км 45+363, від км 48+112 до км 126+854, від км 128+418 до км 144+420), з 22 квітня 2019 року до 31 грудня 2020 року.

У п. 1.11 договору від 22 квітня 2019 року №ЕУ-А-3 сторони погодили, що на період дії цього договору та протягом гарантійного періоду виконавець відповідно до Закону України "Про дорожній рух", Закону України "Про автомобільні дороги" та норм глави 72 ЦК України у повній мірі відповідає за належне утримання автомобільної дороги, забезпечення умов безпеки руху і несе повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині відшкодування майнової та немайнової шкоди та компенсації витрат власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху, якщо дорожньо-транспортна пригода трапилась з причини незадовільного експлуатаційного утримання, допущеного з вини виконавця.

Отже, на час дії договору від 22 квітня 2019 року №ЕУ-А-3 обов`язок щодо експлуатаційного утримання автомобільної дороги Т-04-01 "Дніпро-Мелітополь" (від км 17+425 до км 45+363, від км 48+112 до км 126+854, від км 128+418 до км 144+420) покладено на ТОВ "Автомагістраль-Південь", а її службові особи відповідають за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні згаданої автомобільної дороги.

Зважаючи на те, що правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_1 , вчинене за час дії договору від 22 квітня 2019 року №ЕУ-А-3, начальник Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області не є особою, відповідальною за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги Т-04-01 "Дніпро-Мелітополь" (від км 17+425 до км 45+363, від км 48+112 до км 126+854, від км 128+418 до км 144+420), а тому не може бути суб`єктом адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на такі обставини.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

За положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Таким чином, у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 140 КУпАП, збирати докази зобов`язані працівники Національної поліції.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів (ст. 280 КУпАП).

П. 3.1 ДСТУ 3587-97 "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану" (далі - ДСТУ 3587-97) визначено вимоги до покриття проїзної частини.

Так, відповідно до пп. 3.1.1 п. 3.1 ДСТУ 3587-97 покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів. Гранично допустимі пошкодження площі покриття, а також терміни ліквідації з моменту їх виявлення повинні відповідати наведеним у таблиці 1.

За приписами пп. 3.1.2 п. 3.1 ДСТУ 3587-97 гранична глибина окремих осідань, вибоїн не повинна перевищувати 4 см для доріг І - III категорій і груп А, Б вулиць і доріг населених пунктів; 6 см - для решти категорій і груп. Гранична висота напливів не повинна перевищувати 2 см для доріг І - III категорій і груп А, Б і В вулиць і доріг населених пунктів; 4 см - для решти категорій і груп. У разі перевищення зазначених розмірів окремих осідань, ям, вибоїн, напливів терміни їх ліквідації не повинні перевищувати зазначені в таблиці 1.

За приписами п. 3 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 07 листопада 2015 року №1395, при складанні постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП до неї необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою про умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху.

Належним доказом доведення інкримінованого позивачеві правопорушення, виходячи з його природи, є фіксація стану покриття проїзної частини автодороги з описом осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів, (замір їх площі, глибини) в акті обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, що і підтверджувало б факт, що стан автомобільної дороги Т-04-01 "Дніпро-Мелітополь" (від км 17+425 до км 45+363, від км 48+112 до км 126+854, від км 128+418 до км 144+420) не відповідає вимогам пп. 3.1.1, 3.1.2 п. 3.1 ДСТУ 3587-97.

Проте акта обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, який би відповідав формі, встановленій у додатку 2 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 07 листопада 2015 року №1395, відповідач суду не надав.

За змістом норм ч. 1, ч. 2 ст. 7, ст. 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності. Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ч. 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Ч. 2 цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи (ч. 3 ст. 77 КАС України).

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг, а отже, і вчинення ним адміністративного проступку, притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, унаслідок чого оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Ч. 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративний проступок - це насамперед дія або бездіяльність, що при наявності певних ознак розглядається законом як порушення встановлених правил поведінки громадян у певних сферах громадського життя. До таких правил, зокрема, належать правила у сфері безпеки дорожнього руху.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.

Зважаючи на те, що відповідачем не доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного проступку провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

П. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 23 липня 2020 року серії ДП18 №803687, винесену інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Геленком Д.С., та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 139 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на користь позивача судовий збір у сумі 420,40 грн, сплачений ним за подання адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 7, 9, 77, 241-247, 268, 271, 286 КАС, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 23 липня 2020 року серії ДП18 №803687, винесену інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Геленком Дмитром Сергійовичем.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Троїцька, 2-А; ідентифікаційний код в ЄДРПОУ - 40108646) на користь ОСОБА_1 (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук