Справа № 540/1355/20
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/1355/20

Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

Дата і місце ухвалення: 27.08.2020р., м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді : Бойка А.В.,

суддів: Єщенка О.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Строй Мир» звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA508040/2020/000047/2 від 14 травня 2020 року.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Чорноморської митниці Держмитслужби №UA508040/2020/000047/2 від 14 травня 2020 року про коригування митної вартості товарів.

Стягнуто з Чорноморської митниці Держмитслужби за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Строй Мир» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2102,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 18.09.2020 року Чорноморська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на повне з`ясування судом обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що декларантом заявлені неповні відомості про митну вартість товарів, надані документи містять розбіжності, а тому в ході виконання митним органом митних формальностей не виявилось за можливе підтвердити заявлену декларантом митну вартість товарів, оскільки складові митної вартості (фактурна вартість) достовірно документально не підтверджені. Додатково подані позивачем документи не спростували сумніви щодо достовірності заявленого рівня митної вартості.

Апелянт посилається на те, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням митного органу на те, що у наданому товариством до митного оформлення рахунку-фактурі від 06.04.2020 року №SG043 відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця. Серед документів, наданих для підтвердження заявленого рівня митної вартості, відсутні страхові документи. Додатково наданий ТОВ «Строй Мир» прайс-лист має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних покупців.

Також, апелянт зазначає, що здійснивши порівняння рівня заявленої митної вартості задекларованого товару з рівнем митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких здійснювалося у Херсонській та інших митницях ДФС, було встановлено, що заявлений рівень митної вартості товарів не відповідає наявній у митного органу інформації. Окрім того, перевіркою автоматизованою системою аналізу та управління ризиками підтверджено можливе заниження митної вартості за даною поставкою.

У зв`язку з цим, Чорноморська митниця Держмитслужби просить скасувати рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «Строй Мир».

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06.03.2018 року між компанією SHUNDЕ HUАNRUN ІМP& ЕХР СО,. LTD OF FOSHAN, як Продавцем, та ТОВ «Строй Мир», як Покупцем, укладено контракт №CH-UA-18/03/06 (далі - Контракт №CH-UA-18/03/06), предметом якого є поставка побутової техніки та запасних частин до неї, в кількості та за ціною визначених у супровідних документах.

Пунктом 3.1 Контракту №CH-UA-18/03/06 передбачено, що поставка товару здійснюється на умовах CIF ODESSA / CHORNOMORSK / YUZHNIY відповідно до Міжнародних правил роз`яснення торгових термінів «Інкотермс» (Публікація МТП в редакції 2010 року).

Для здійснення митного оформлення товару, поставленого за вказаним контрактом, позивачем до сектору митного оформлення митного поста «Херсон Центральний» Чорноморської митниці Держмитслужби 13.05.2020 року було подано митну декларацію №UA508040/2020/003940, відповідно до якої митна вартість товару визначена за ціною контракту, зокрема:

- щодо товару №1 «Вентилятори підлогові з вмонтованим електродвигуном потужністю 40Вт МІДАС», код товару , 9600 шт., торгівельна марка MIDAS, призначені для подавання великої кількості повітря - 31200 доларів США;

- щодо товару №2 «Запасні частини до вентиляторів підлогових з пластику: кришка на двигун 60 шт., кришка на решітки 60 шт., кнопка 60 шт., лопасті 60 шт.», код товару 2,4000 доларів США;

- щодо товару №3 «картонні коробки 60 шт.», код товару 481910000 0,6000 доларів США.

Загальна митна вартість імпортованого товару 31 200 доларів США.

Разом із митною декларацією №UA508040/2020/003940 позивачем до митного оформлення були подані наступні документи: пакувальний лист від 06.04.2020 року; рахунок-фактуру (інвойс) від 06.04.2020 року за №SG043; коносамент від 06.04.2020 року QFL20040669; автотранспортні накладні від 12.05.2020 року №644 та №806; декларацію про походження товару від 06.04.2020 року за №SG043; доповнення до зовнішньоекономічного договору від 06.04.2020 року №8; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 06.03.2018 року №CH-UA-18/03/06.

При здійсненні перевірки вказаної митної декларації за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками виявлено ризики, а саме: сформовано перелік попереджень щодо декларанта та обов`язкових митних процедур, які полягали у ретельному опрацюванні поданих документів для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 Митного кодексу України.

У зв`язку з цим, відповідачем, на підставі ч.3 ст.53 Митного кодексу України, запропоновано ТОВ «Строй Мир» надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: договір (угоду, контракт) третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних з виконанням умов договору (угоди, контракту); платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; каталоги, специфікації, прайс-листи виробника товару; якщо здійснювалося страхування страхові документи; митну декларацію країни експортера; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Декларанта повідомлено, що згідно п.6 ст.53 Митного кодексу України, він або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, ТОВ «Строй Мир» додатково були надані наступні документи: прайс-лист від постачальника та комерційну пропозицію.

14.05.2020 року Чорноморською митницею Держмитслужби за митною декларацією №UA508040/2020/003940 прийнято рішення №UA508040/2020/000047/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якого митна вартість товару відкоригована за другорядним методом визначення митної вартості товару резервним.

В рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем зазначено, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено неповні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, витрати на страхування) достовірно документально не підтверджені. Декларантом подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а надані документи містять розбіжності. Зокрема, за результатами проведеного митного огляду було встановлено, що товар №3 картонні коробки спаковані у кіпи по 20 шт. Вага 1 кіпи з картонними коробками складає 14,5 кг, що не відповідає зазначеному в пакувальному листі без номера до рахунку фактури від 06.04.2020 року №SG043 та заявленому у графах 35 та 38 митної декларації (графах 35 -1,2 кг та 38- 1,0 кг). У наданому до митного оформлення рахунку-фактурі від 06.04.2020 року №SG043 відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця. Поставка товарів здійснюється на умовах поставки CIF «PIVDENNYI», відповідно до ІНКОТЕРМС 2010. Згідно ч.2 ст.53 МК України документами, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, є, зокрема, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо здійснювалося страхування). Відповідно до умов поставки CIF згідно з Інкотермс 2010 продавець зобов`язаний за власний рахунок застрахувати вантаж, при цьому страхування має бути оформлено у вигляді контракту (договору) та продавець повинен надати покупцю страховий поліс чи інше підтвердження страхового покриття. Разом з тим, страхових документів та документів, які б містили відомості про вартість страхування, не надано. Додатково наданий прайс-лист має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних покупців. Також, у додатково наданих прайс листі та комерційній пропозиції пункт доставки, зазначений в умовах поставки товару CIF ODESSA відрізняється від того, куди фактично було доставлено товар «PIVDENNYI». Зважаючи, на спрацювання Автоматизованої системи з оцінки ризиків зі змістом «По товару можливе заниження митної вартості» було здійснено порівняння митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну, що міститься в ЄАІС Держмитслужби. Встановлено, що рівень вартості товару значно нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну.

За результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу:

товар №1 - МД від 06.05.2020 року №UA500150/2020/203171, а саме: 5,359 дол.США/шт (числове значення митної вартості товару становить: 9600 * 5,359 = 51446,4 дол. США):

товар №2 - МД від 04.03.2020 року №UA500020/2020/206879, а саме: 1,51 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 8* 1,51 = 12,08 дол. США);

товар №3 - МД від 21.04.2020 року №UA500020/2020/211083, а саме: 0,32 дол.США /кг (числове значення митної вартості товару становить: 43,5 * 0,32 = 13,92 дол. США).

Не погоджуючись з правомірністю вказаного рішення про коригування митної вартості товарів ТОВ «Строй Мир» звернулося з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов товариства, дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, що заявлений ТОВ «Строй Мир» метод визначення митної вартості товарів документально не підтверджено або надані позивачем документи містять розбіжності, які впливають на правильність визначення митної вартості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо організації та здійснення митної справи в Україні, економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України врегульовані положеннями Митного кодексу України (далі МК України).

Згідно ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом зокрема, у постановах від 13 лютого 2020 року (справа №812/1325/17), від 11 лютого 2020 року (справа №520/9544/18), від 12 лютого 2019 року (справа №808/1801/18), від 26 червня 2018 року (справа №814/1996/15), від 22 травня 2018 року (справа №808/178/16), від 23 жовтня 2018 року (справа №820/1761/17), постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року (справа №21-127а15), від 30 червня 2015 року (справа № 21-591а15), в яких зазначено, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як встановлено колегією суддів, обґрунтовуючи свої сумніви у правильності зазначеної позивачем митної вартості товару, заявленому у спірному випадку до декларування, апелянт послався на те, що в поданих декларантом документах, які підтверджують заявлену митну вартість, містяться розбіжності.

Зокрема, підставою для висновку, що надані ТОВ «Строй Мир» документи містять розбіжності та не містять інформації щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті, Чорноморською митницею Держмитслужби в п.33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів №UA508040/2020/000047/2 від 14 травня 2020 року зазначено те, що товариством не надано страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування.

На вказану обставину посилається апелянт і в обґрунтування вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність таких посилань відповідача, оскільки згідно п. 3.1 Контракту, поставка товару здійснювалась на умовах CIF-ODESSA/CHERNOMORSK/YUZHNIY згідно міжнародних правил Інкотермс-2010.

Відповідно до умов поставки CIF (Cost, Insurance and Freight), згідно міжнародних правил Інкотермс-2010, термін «вартість, страхування та фрахт» означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення. З наведеного вбачається, що витрати і фрахт для доставки товари до порту України оплачені продавцем товару згідно застосованого терміну «CIF», яким відповідне передбачено.

Правила Інкотермс-2010 також не передбачають обов`язкового надання Покупцю (декларанту) документів щодо страхування товару, а лише на його вимогу. Перелік витрат, що одразу не включені до вартості товару, та які необхідно додати до фактурної вартості для визначення митної вартості товару зазначено у ч.10 ст.58 МК України. Під час декларування митної вартості, відповідно до ч.2 ст.53 МК України декларант повинен надати документи, що підтверджують розраховану митну вартість (тобто складові митної вартості). Більше того, надання цих документів митним органам України не передбачено жодним міжнародним документом з митної справи.

З огляду на визначені зовнішньоекономічним контрактом №CH-UA-18/03/06 від 06.03.2018р. умови поставки витрати на страхування товару вже є включеними продавцем у фактурну вартість товару, а тому додаткові витрати на страхування товару до порту, згідно з вимогами частини десятої статті 58 МК України, ТОВ «Строй Мир» не понесло.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 18 липня 2019 року (справа №821/829/18), від 14 серпня 2018 року (справа №821/1617/17).

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що пунктом 4.2 зовнішньоекономічного контракту №CH-UA-18/03/06 від 06.03.2018р. передбачено, що витрати на страхування не включені до вартості товару. Дослідивши вказаний пункт контракту колегія суддів встановила відсутність таких умов у ньому.

Також, в п.33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів від №UA508040/2020/000047/2 від 14 травня 2020 року зазначено, що у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі від 06.04.2020р. №SG043 відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказана обставина не може впливати на визначення митної вартості товарів.

Комерційні документи - це документи, які дають вартісну, якісну та кількісну характеристику товару. Вартісна характеристика товару надається в рахунку-фактурі та у рахунку-проформі. Рахунок-фактура є видом комерційного рахунка, в якому зазначено суму, що повинна бути сплачена за товар.

З матеріалів справи вбачається, що зазначена в рахунку-інвойсі ціна товару повністю співпадає з ціною товару, вказаною в інших супровідних документах, та з ціною, яка була заявлена позивачем до декларування.

Колегія суддів зазначає, що не зазначення у наданому до митного оформлення рахунку від 06.04.2020р. №SG043 реквізитів контракту, на виконання якого він виданий, не впливає на числові значення складових митної вартості, оскільки затвердженої форми рахунку-фактури та вимог щодо їх заповнення законодавством України не передбачено, при цьому надані до митного органу документи містять відомості щодо ціни, що фактично сплачена, а рахунок фактуру та інвойс можна ідентифікувати з поставкою оцінюваного товару.

Крім того, вказані обставини не виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості товарів. При цьому колегія суддів враховує правову позицію, викладену, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05 березня 2019 року (справа №815/5852/17).

Окрім того, відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 17 квітня 2018 року (справа №815/329/17), навіть відсутність оплати за товар не впливає на митну вартість такого з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

В рішенні про коригування митної вартості товарів жодним чином не обґрунтовано, яким чином відсутність посилань на контракт в інвойсі, при наявності того, що товари вказані у інвойсі повністю збігаються з контрактом та іншими документами, наданими для митного оформлення, впливає на митну вартість товару.

Щодо посилань апелянта на те, що додатково наданий прайс-лист має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних покупців, то колегія суддів зазначає, що прайс-лист це документ інформаційного характеру, який містить список цін та слугує способом для продавця розповсюджувати інформацію про товар, та за жодних умов не може бути первинним документом для визначення митної вартості товару.

Що ж до посилань апелянта на те, що дані про товар №3 картонні коробки не відповідають даним, заявленим у пакувальному листі та митній декларації, що впливає на митну вартість товару, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до пп. «в» п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

За умовами п.п. 1, 4 Контракту, продавець продає, а покупець купує побутову техніку та запасні частини до неї, в кількості та за ціною, визначених у супровідних документах. Ціна за товар визначається в доларах США.

Згідно п. 7.1 Контракту, товар повинен бути упаковано таким чином, щоб виключити пошкодження або втрату його на період постачання до отримання товару покупцем.

Відповідно 4.2 Контракту, ціни зазначені в даному контракті включають в себе вартість упаковки товару.

Тобто, Контрактом визначено, що вартість упаковки входить у вартість товару.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, нормами чинного законодавства не передбачено виділення ціни вказаних складових в ціни товару або подачі до митного органу калькуляції собівартості товару, крім випадку передбаченого ч. 4 ст. 53 МК України, якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість. Проте, відносно обґрунтованості зв`язку між покупцем і продавцем, яка вплинула на формування ціни, митним органом не зазначалось.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання митного органу на те, що невідповідність даних щодо упаковки товару, впливає на числові значення митної вартості товарів.

Колегія суддів вважає, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість та її складові. Натомість, контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу.

Що стосується посилань Митниці на відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини, слід зазначити, що вказані документи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 53 МК України, не є основними та обов`язковими документами, які підтверджують митну вартість товарів. Слід зауважити, що висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, надаються на письмову вимогу митниці виключно у випадку їх наявності у декларанта.

Крім того, відсутність таких додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено. Так само й інших юридичних фактів, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.

Варто зазначити, що пункт 33 рішення про коригування митної вартості товарів, яке є предметом спору у даній справі, не містить інформації, який саме товар було використано в якості джерела інформації, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Крім того, у рішенні №UA508040/2020/000047/2 від 14 травня 2020 року відсутня вказівка на товар, інформація щодо митної вартості за яким взята відповідачем за основу при коригуванні митної вартості товарів позивача.

Колегія суддів зазначає, що навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення митного органу є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Натомість, митним органом не доведено правомірності оскаржуваного рішення, не спростовано дійсність поданих до митного оформлення документів, достовірність і об`єктивність зазначених відомостей, не доведено наявності підстав для витребування від позивача (декларанта) додаткових документів, а також застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів, не надано доказів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не дотримано передбаченого ст. 57 МК України порядку визначення митної вартості товару.

Отже, позовні вимоги ТОВ «Строй Мир» про визнання протиправним та скасування рішення Чорноморської митниці Держмитслужби №UA508040/2020/000047/2 від 14 травня 2020 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги Чорноморської митниці Держмитслужби та скасування рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа, у відповідності до п.6 ч.6 ст.12 КАС України, є справою незначної складності, тому рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду 27 серпня 2020 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Бойко А.В.
Судді Єщенко О.В. Шевчук О.А.