Справа № 158/2850/20
Суддя: Польова М. М.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/2850/20
Провадження № 2-а/0158/115/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2020 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Польової М.М.,
з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,
представника позивача Баброцяка Л.О.,
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Самолюка В.В.,
перекладача Тарасінгам Раджкумар,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ківерці в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Соціалістичної Республіки Шрі- ОСОБА_2 про продовження терміну затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України,
В С Т А Н О В И В:
Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до суду з позовом до громадянина Соціалістичної Республіки Шрі- ОСОБА_2 про продовження терміну затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.08.2020 відповідача примусово видворено за межі території України. На підставі даного рішення відповідач поміщений до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України з місцем розташування: АДРЕСА_1 . 02.09.2020 у зв`язку з закінченням строку дії свідоцтва про повернення посольством Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка в Туреччині відповідачеві оформлено нове свідоцтво про повернення серії НОМЕР_2 з терміном дії до 02.12.2020. Водночас видворити до країни громадянської належності відповідача з України виявилося не можливим у зв`язку з карантинними обмеженнями.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.11.2020 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, у зв`язку з відсутністю підстав, визначених частиною тринадцятою статті 289 КАС України.
Відповідач у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Так, судом встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.06.2020 відповідача затримано з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.08.2020 примусово видворено відповідача за межі території України.

02.09.2020 у зв`язку з закінченням строку дії свідоцтва про повернення посольством Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка в Туреччині відповідачеві оформлено нове свідоцтво про повернення серії НОМЕР_2 з терміном дії до 02.12.2020.

В судовому засіданні встановлено, що особа відповідача ідентифікована, він має діюче свідоцтво на повернення до країни громадянської належності.

Відповідач не звертався із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на території України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Частина тринадцята статті 289 КАС України встановлює, що умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

З наведених норм слідує, що видворення іноземного громадянина, який не має жодних документів, за межі України обумовлює необхідність встановлення його особи, тобто, чіткої ідентифікації компетентними органами країни походження та наявність офіційної відповіді з дипломатичних/консульських органів відповідної країни для належного виконання рішення суду про видворення іноземця.

При цьому частиною тринадцятою статті 289 КАС України регламентовано дві умови, наявність хоча б однієї з яких надає підстави для прийняття адміністративним судом рішення про продовження затримання такої особи в межах максимально можливого строку (18 місяців).

Разом з тим, у судовому засіданні не встановлено підстав, визначених частиною тринадцятою статті 289 КАС України, за наявності яких неможливо виконати судове рішення про примусове видворення іноземця, особа якого ідентифікована.

Суд звертає увагу на те, що, у даному випадку, особу відповідача вже було належним чином ідентифіковано, однак через карантинні обмеження не було виконано рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.08.2020 про видворення відповідача за межі території України.

Разом з тим, посилання позивача на карантинні обмеження та закриття державного кордону на час пандемії коронавірусу не є підставою для продовження строку затримання відповідача, оскільки наведене не відноситься до обставин, передбачених статтею 289 КАС України, які є вичерпними.

Крім того, продовження строку затримання відповідача без належних та вичерпних на те підстав не відповідає статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, адже покладає на відповідача додаткові обов`язки, що мають наслідком обмеження свободи пересування, які відповідно до законодавства, мають забезпечуватись саме з боку держави - відповідним міграційним органом.

Так, пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в недопущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків стосовно права на свободу, яке гарантує пункт 1 статті 5, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті цього положення.

Європейський суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» (рішення від 25.06.1996) та у справі «Дугуз проти Греції» (рішення від 06.03.2001) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

З огляду на вказані обставини, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Таким чином, враховуючи, що чинним законодавством наведено вичерпний перелік підстав, які передбачають неможливість примусового видворення особи, а продовження строку затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, можливе лише за їх наявності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог про продовження строку затримання громадянина Соціалістичної Республіки Шрі-Ланка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись статтями 9, 72-77, 268-272, 289 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова