Справа № 280/584/20
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 280/584/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Іванова С.М.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2020р. у справі №280/584/20
за позовом:Комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Запоріжжя»
до: про:Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області визнання протиправними та скасування податкових повідомлень -рішень,
ВСТАНОВИВ:

24.01.2020р. Комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Запоріжжя» (далі КП «Міжнародний аеропорт Запоріжжя») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (далі ГУ ДПС у Запорізькій області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень / а.с. 2-10 том 1/ .

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 27.01.2020р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №280/584/20 та справа призначена до судового розгляду /а.с. 221 том 1/.

Позивач, посилаючись у позовній заяві, на те, що податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку підприємства з питання достовірності нарахування від`ємного значення з податку на додану вартість за лютий 2019р., за результатами якої складено акт №289/08-01-12-02/01130561 від 17.05.2019р., у якому податковим органом за результатами перевірки зроблено висновок про порушення підприємством вимог податкового законодавства, оскільки на його думку підприємство декларувало придбання у ТОВ «АЛЬТІС - КОНСТРАКШН» товарів, які фактично являються товарами невідомого походження, так як відсутнє їх придбання в ланцюгах постачання, що призвело до порушення позивачем вимог пп. 14.1.136, пп. 14.1.181, пп.14.1.231, п.14.1 ст. 14, п. 198.1, п.198.2, п.198.3 ст. 198, п.200.1, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у результаті чого підприємством завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, (р. 2.2.1), за лютий 2019р. на суму 7000000 грн.; від`ємне значення з ПДВ за лютий 2019р., яке включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21), на суму 1006086,28 грн. Не погодившись з висновками акту №289/08-01-12-02/01130561 від 17.05.2019р. позивач подав заперечення, за результатом розгляду яких податковим органом у період з 02.10.2019р. 08.10.2019р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку підприємства з питань достовірності нарахування від`ємного значення з податку на додану вартість за лютий 2019 року, за результатами якої складено акт № 59/08-01-04-02/01130561 від 16.10.2019р., у якому відповідачем за результатами перевірки зроблено висновок про порушення позивачем вимог пп. 14.1.136, пп. 14.1.181, пп.14.1.231, п.14.1 ст. 14, п. 198.1, п.198.2, п.198.3 ст. 198, п.200.1, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у результаті чого підприємством завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, (р. 2.2.1), за лютий 2019р. на суму 7000000 грн.; від`ємне значення з ПДВ за лютий 2019р., яке включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21), на суму 1006086,28 грн., та за результатами перевірки відповідачем на підставі цього акту 23.10.2019р. податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення: - №, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 7000000 грн. за звітний період та визначено суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 3500000 грн.; - №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 1006086 грн. Позивач вважає висновки податкового органу та прийняті за результатами перевірки податкові повідомлення-рішення необґрунтованими та безпідставними з огляду на те, що господарські операції позивача з ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» протягом перевіряємого періоду виконано, у позивача наявні усі первинні документи, які підтверджують факт виконання сторонами за договором своїх зобов`язань, позивач сплатив вартість товару, а його контрагент - ТОВ «АЛЬТІС - КОНСТРАКШН», поставив позивачу товар, який у подальшому був використаний позивачем у власній господарській діяльності, тому позивач мав підстави для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, тому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення відповідача № та № від 23.10.2019р.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2020р. у справі №280/584/20 адміністративний позов КП «Міжнародний аеропорт Запоріжжя» задоволено у повному обсязі /а.с. 26-30 том 2/.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції від 09.06.2020р., подав 30.06.2020р. апеляційну скаргу / а.с. 35-41 том 2/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 09.06.2020р. у цій справі та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Адміністративна справа №280/584/20, разом з матеріалами вищезазначеною апеляційною скаргою відповідача, надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 13.08.2020р. / а.с. 34 том 2/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.08.2020р. у справі №280/584/20 апеляційну скаргу ГУ ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2020р. у справі №280/584/20 була залишена без руху, та заявнику апеляційної скарги було надано строк для усунення зазначених судом недоліків апеляційної скарги /а.с. 46 том 2/.

25.08.2020р. на адресу суду апеляційної інстанції від відповідача надійшла заява про усунення недоліків та платіжне доручення №893 від 20.07.2020р. про сплату судового збору у розмірі 31530 грн. /а.с. 49,50 том 2/.

У зв`язку з тим, що суддя Чередниченко В.Є., який входить до складу колегії суддів, що розглядає справу №280/584/20, перебував у відпустці здійснено заміну складу колегії суддів у судовій справі №280/584/20 відповідно до положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу у справі №280/584/20 від 08.09.2020р. визначено склад колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя Коршун А.О., судді Панченко О.М., Іванов С.М. /а.с. 55 том 2/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 08.09.2020р. у справі №280/584/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення суду першої інстанції від 09.06.2020р. /а.с. 56 том 2/ та апеляційний розгляд справи у судовому засіданні призначено на 16-00 годин 20.10.2020р. /а.с. 57 том 2/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строк було повідомлено учасників справи / а.с. 60,61 том 2/.

Позивач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу /а.с.62-65 том 2/, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було повно з`ясовано усі обставини справи, які мали значення для її вирішення, надано оцінку усім письмовим доказам, що були надані суду учасниками справи під час її розгляду, та постановлено у справі рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 09.06.2020 р. залишити без змін.

19.10.2020р. на електрону адресу суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від представника відповідача Ванюшаніка Г.С., про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з находженням Куранової С.Г. працівника, що здійснює супроводження даної справи у суді у щорічної відпустці /а.с. 68 том 2/, розгляд цієї адміністративної справи було відкладено на 13-30 годин 17.11.2020р. /а.с. 73 том 2/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строк було повідомлено учасників справи / а.с. 76, 77 том 2/.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 09.06.2020р. скасувати, постановити у справі нове рішення, яким відмовити у задоволені заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив суд апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 09.06.2020р. залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши у судових засіданнях представників позивача та відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та прийняте судом першої інстанції рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що у період з 06.05.2019р. по 15.05.2019р. посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку КП «Міжнародний аеропорт Запоріжжя» з питань достовірності нарахування від`ємного значення з податку на додану вартість за лютий 2019р., за результатами якої складено акт №289/08-01-12-02/01130561 від 17.05.2019р. /а.с.12-35 том 1/.

Позивач, не погодившись з висновками акту №289/08-01-12-02/01130561 від 17.05.2019р. подав заперечення вих..№667/06-2019 від 04.06.2019р. /а.с. 51-60 том 1/, відповідач листом про результати розгляду заперечень на акт позапланової виїзної перевірки від 17.05.2019р. №289/08-01-12-02/01130561 №34059/10/08-01-12-02-08 від 13.06.2019р. повідомив позивача про те, що при розгляді заперечень з`ясовано, що матеріали перевірки потребують додаткового дослідження та проведення відповідно до п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) позапланової документальної перевірки КП «Міжнародний аеропорт Запоріжжя» з питань, викладених в запереченнях /а.с. 61/.

У період з 02.10.2019р. по 08.10.2019р. посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку КП «Міжнародний аеропорт Запоріжжя» з питань достовірності нарахування від`ємного значення з податку на додану вартість за лютий 2019р., за результатами якої складено акт №59/08-01-04-02/01130561 від 16.10.2019р. (далі - акт перевірки).

З наданої суду ксерокопії вищезазначеного акту перевірки /а.с.62-82 том 1/ вбачається, що у ході проведеної перевірки посадовими особами податкового органу, відповідача у справі, зроблено висновок про порушення підприємством вимог п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.3, п.198.6 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), в результаті чого завищено від`ємне значення з податку на додану вартість (р.20.2.1), за лютий на суму ПДВ 7000000 грн.; від`ємне значення з ПДВ за лютий 2019р., яке включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.21) на суму 1006086,28 грн.

У подальшому, на підставі вищезазначеного акту перевірки податковим органом відповідачем у справі було прийнято, а саме 23.10.2019р. податкові повідомлення-рішення:

- форми «В1» № , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 7000000 грн. та визначено суму штрафних (фінансових ) санкцій у розмірі 3500000 грн. /а.с. 96 том 1/;

- форми «В4» №, яким зменшено суму від`ємного значення , що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 1006086 грн.

Позивачем, висновки акту перевірки та прийняті відповідачем за результатами перевірки податкові повідомлення-рішення, були оскаржені в порядку адміністративного оскарження, але рішенням ДПС України від 09.01.2020р. за №939/6/99-00-08-05-03-06 прийняті відповідачем податкові повідомлення- рішення було залишено без змін, а скарга позивача залишена без задоволення / а.с. 107-110 том 1/, і позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом свого порушеного права

З наданої суду ксерокопії акту перевірки вбачається, що висновок про порушення позивачем вимог чинного податкового законодавства, при здійсненні позивачем у справі фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» у період січень березень 2018р. зроблено податковим органом з огляду на нереальність господарських операцій між позивачем та цим контрагентом через відсутність підтвердження наявності товарів та наданих послуг.

Щодо господарських взаємовідносин позивача у справі з вищезазначеним контрагентом, які стали підставою для формування позивачем показників податкової звітності у відповідних звітних періодах, за які відповідачем у справі проведено перевірку та складено акт перевірки, на підставі якого прийнято спірні податкові - повідомлення рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Під час розгляду справи судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» у перевіряємий період існували господарські відносини, на підтвердження яких позивачем у справі під час проведення перевірки податковому органу, а під час розгляду справи, суду, були надані копії: договору підряду № 73 від 14.11.2017 з ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН», предметом якого є будівництво пасажирського терміналу та обслуговуючих споруд КП «Міжнародний аеропорт Запоріжжя» /а.с. 126-136 том 1/, додаткових угод до договору підряду № 73 від 14.11.2017 р. /а.с. 140-159 том 1/; акту прийому передачі майданчику під будівництво від 14.12.2017 між КП «Міжнародний аеропорт Запоріжжя» та ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН», при цьому позивачем під час проведення перевірки було надано податковому органу відповідачу у справі, та суду під час судового розгляду даної адміністративної справи, усі первинні документи за цим договором, які характерні для такого роду господарських взаємовідносин та обов`язковість ведення яких передбачена нормами законодавства України, які у розумінні положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є належними первинними документами, які засвідчують факт виконання певних господарських операцій, і є підставою для ведення бухгалтерського обліку та формування фінансової звітності, та які, у свою чергу, також свідчать про фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цими договорами і використання отриманих позивачем послуг від цього контрагента у власній господарський діяльності, які були досліджені судом у судовому засіданні та долучені до матеріалів справи /а.с. 160-202 том 1/.

Щодо посилань відповідача згідно баз даних ЄРПН, що будівельні матеріали, вироби та конструкції, вказані в податкових накладних, виписаних підприємствами - постачальниками на адресу ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» (Підрядник), ТОВ «СКАЙБІЛД» (Субпідрядник) не співпадають з номенклатурою та кількістю будівельних матеріалів вказаних в актах КБ-2, КБ-3 та відомостях ресурсів за квітень 2018 р., виписаних ТОВ АЛЬТІС-КОНСТРАКШН на адресу КП «Міжнародний аеропорт Запоріжжя» та відображених у документі «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за Формою № КБ-3 з квітень 2018 р. від 17.04.2018 р.» на загальну суму 40 030 431,42 грн., ПДВ 8 006 086,28 грн. , і саме з огляду на ці обставини відповідач прийшов до висновку, що наявність такої інформації свідчить про нереальність здійснення фінансово-господарських операцій між позивачем та КП «Міжнародний аеропорт Запоріжжя» та ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» в перевіряємому періоді та документів, якими оформлено операції між даними підприємствами в період січень березень 2018р., що свідчить про дефектність первинних документів та не підтвердженням факту придбання ідентифікованих товарів (невідповідність номенклатури придбаного товару) та внесенням в ці документи даних, які не відповідають дійсності, що і стало підставою для висновку про порушення позивачем п.п.14.1.36, п.п.14.1.181, п.п.14.1.231 п.14.1 ст. 14, п.198.1, п.198.3, ст. 198, п.201.1, п.201.4 ст. 201 Податкового кодексу України та призвело до завищення податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» у перевіряємому періоді на загальну суму 1006086 грн. необхідно зазначити наступне.

Сукупний аналіз норм чинного податкового законодавства дає можливість зробити висновок про те, що норми Податкового кодексу України не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності, і порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними, і правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом та висловлено ним у постановах від 12.06.2018р. у справі № 826/11879/13-а, від 08.05.2018р. у справі № 815/3526/17 та від 23.05.2018р. у справі №804/2551/13-а.

Щодо встановлених у ході перевірки взаємовідносин позивача у справі протягом перевіряємого періоду з контрагентом-постачальником ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» внаслідок яких позивачем у справі було віднесено до складу податкового кредиту перевіряємого періоду суму ПДВ 1006086,28 грн , то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом під час розгляду справи встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» (підрядник) було укладено договір підряду на будівництво пасажирського терміналу та обслуговуючих споруд КП «Міжнародний аеропорт Запоріжжя» №73 від 14.11.2017р., умовами якого, з урахуванням додаткових угод до договору, які є його невід`ємною частиною, передбачено, що підрядник приймає на себе обов`язкі по виконанню будівельних робіт обслуговування та будівництву пасажирського терміналу відповідно до укладеного між ними договору підряду, при цьому під час розгляду цієї справи встановлено, що сторонами за цим договором свої зобов`язання виконано , так підрядником виконано перелік робіт визначений умовами укладеного договору у рахуванням додаткових угод до нього, а підрядником було прийнято виконані роботи та сплачено їх вартість, а виконані підрядником роботи використано у власній господарській діяльності в межах укладеного позивачем, при цьому позивачем під час проведення перевірки було надано податковому органу відповідачу у справі, та суду під час судового розгляду даної адміністративної справи, усі первинні документи за цим договором, які характерні для такого роду господарських взаємовідносин та обов`язковість ведення яких передбачена нормами законодавства України, які у розумінні положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є належними первинними документами, які засвідчують факт виконання певних господарських операцій, і є підставою для ведення бухгалтерського обліку та формування фінансової звітності, та які, у свою чергу, також свідчать про фактичне виконання сторонами своїх зобов`язань за цими договорами і використання отриманих позивачем послуг від цього контрагента у власній господарський діяльності, які були досліджені судом у судовому засіданні та долучені до матеріалів справи /а.с. 126-218 том 1, /.

Крім цього колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з огляду на складений відповідачем акт перевірки позивача, викладені у цьому акті обставини щодо порушень ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН» податкового законодавства, які зроблені податковим органом лише на підставі аналізу зібраної податкової інформації щодо контрагентів позивача або з огляду на не можливість проведення звірки цих контрагентів позивача по усьому ланцюгу постачання (тобто с суб`єктами підприємницької діяльності з якими позивач не мав господарських взаємовідносин протягом перевіряємого періоду), то така інформація не може бути визнана єдиною та достатньою підставою для висновку про неможливість реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами і підприємство не може автоматично бути правопорушником лише на тій підставі, що його контрагентів (та підприємства по усьому ланцюгу постачання) не вдалось перевірити, або ними були допущені певні порушення через отримання податковим органом податкової інформації, у якій містяться висновки про відображення ними у звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, оскільки навіть наявність такої інформації не звільняє такий податковий орган від виконання покладеного на нього нормами закону обов`язку щодо самостійного встановлення та доведення факту вчинення платником податків порушення закону, і зібрана податкова інформація щодо контрагента певного суб`єкта господарювання, у даному випадку позивача у справі, не має преюдиціального значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджує обставини фактичної дійсності.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами у цій адміністративній справі, з приводу здійснення податковим органом, який у цих відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, збільшення розміру податкових зобов`язань з податку на прибуток, ПДВ та коригування суми від`ємного значення цього податку за попередній період, суб`єкта господарювання, позивача у справі, врегульовано нормами Конституції України та Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Сукупний аналіз наведених норм дає можливість зробити висновок про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством, тому для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Також статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, при цьому вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Отже, колегія суддів вважає, шо факт реальності виконання контрагентом позивача ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН», які протягом перевіряємого періоду були у встановлений чинним законодавством спосіб зареєстровані у якості юридичних осіб та були платниками податків, у тому числі ПДВ, своїх зобов`язань перед позивачем у справі на підставі укладеного між ними фінансово-господарського договору щодо постачання товарів на надання послуг, підтверджується вищенаведеними первинними документами, копії яких були досліджені судом та долучені до матеріалів справи, які також є належним підтвердження реального характеру спірних операцій, оскільки спричинили реальні зміни майнового стану платника податків позивача у справі, внаслідок використання позивачем отриманих за цими договорами товарів та послуг у власній господарській діяльності .

Аналіз норм чинного на момент виникнення спірних відносин податкового законодавства дає можливість зазначити, що жодним нормативно-правовим актом України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов`язання іншої юридичної особи, яка є його контрагентом у тих чи інших господарських зобов`язаннях, при цьому це стосується і податкових зобов`язань, оскільки відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, тому при придбанні товару (отриманні послуги) покупець зобов`язаний сплатити вартість товару (послуги) продавцю, до складу якої входить ПДВ, а продавець зобов`язаний внести цю суму ПДВ до бюджету у відповідному звітному періоду, і у разі невиконання продавцем товару (роботи, послуги) цього обов`язку саме на нього за це покладається відповідальність, і на покупця товару (роботи, послуги), який є платником податку, нормами чинного законодавства не покладено обов`язку здійснення контролю за дотриманням усіма постачальниками у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення ними господарської діяльності та сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), що у даному випадку свідчить про те, що несплата продавцем товару (роботи послуги) ПДВ до бюджету в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем товару (послуги).

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи первинні документи, колегія суддів робить висновок про те, що в результаті господарських операцій з контрагентом ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН», протягом відповідних звітних періодів, які були предметом перевірки, у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, оскільки у даному випадку для позивача у справі визначальним є саме факт отримання робіт та послуг від цих контрагента і подальше їх використання у власній господарській діяльності, що знайшло своє підтвердження під час розгляду справи, а ці обставини у свою чергу свідчать про наявність в таких діях суб`єкта господарювання позивача у справі, ділової мети одержання економічного ефекту у результаті господарської діяльності, і при цьому позивач не зобов`язаний та не має об`єктивної можливості відслідковувати дотримання його контрагентами (по всьому ланцюгу постачання) вимог чинного законодавства України.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що на тому, що відповідачем у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України під час розгляду цієї справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом, не було надано суду належних доказів правомірності зроблених ним за результатами перевірки висновків, як і не надано належних доказів правомірності прийняття ним рішень, які є предметом оскарження у справі.

З урахуванням вищезазначених фактичних обставин справи, які були встановлені судом під час розгляду даної справи та підтверджені належними письмовими доказами, колегія суддів вважає, що податковим органом зроблено безпідставний та неправомірний висновок щодо не підтвердження реальності проведених позивачем господарських операцій по всьому ланцюгу постачання та щодо завищення позивачем протягом перевіряємого періоду від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду та зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ з ТОВ «АЛЬТІС-КОНСТРАКШН», протягом перевіряємого періоду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог у цій справі, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 09.06.2020р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2020р. у справі №280/584/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Постанова виготовлена та підписана 23.11.2020р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов