Справа № 240/11933/19
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/11933/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернова Ганна Валеріївна

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

19 листопада 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Граб Л.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Стаднік Л. В.,

представника відповідача: Коршак Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року (місце ухвалення рішення - м.Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області, у якому просив, зокрема, визнати протиправною та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.09.2019 року №0-0611.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Від представника позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Також просить суд розглянути справу без участі позивача та його представника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ТЗ НОМЕР_1 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «BMW», модель «X6», 2018 року випуску, об`єм двигуна 2993, тип пального D (дизель), дата реєстрації транспортного засобу 12.06.2019.

Згідно інформації офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку "Транспортні засоби": розрахунок вартості, середньоринкова вартість транспортного засобу марки «BMV», модель «X6», об`єм двигуна 2993, тип пального D (дизель), 2018 року випуску - становить 1291117,35 грн.

Головним управлінням ДПС у Житомирській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.09.2019 № 0-0611, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2019 рік у розмірі 14 583,33 грн.

Вважаючи, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є таким, що підлягає скасуванню, оскільки було направлене йому з порушенням визначеного пп. 267.6.2 п. 267.6 статті 267 ПК України граничного строку та автомобіль не підпадає під параметри об`єкту оподаткування, визначеного п. 267.2.1 статті 267 ПК України, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 23.09.2019 №0-0611 не керувався інформацією Міністерства економічного розвитку і торгівлі України щодо автомобілів, середньоринкова вартість яких розрахована на основі даних ДП «Держзовнішінформ», внаслідок чого дійшов до необґрунтованого висновку, що автомобіль позивача відносився до об`єктів оподаткування транспортним податком у 2019 році.

Колегія суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками суду першої інстанції. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року № 71-VIII. Згідно вказаного нормативно-правового акту статтею 267 Податкового кодексу України запроваджено транспортний податок.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 статті 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

При цьому, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" №1797-VІІІ, який набрав чинності 01.01.2016 року, внесено зміни до Податкового кодексу України, у зв`язку з чим п.п. 267.2.1 п. 267.1 статтю 267 Податкового кодексу України доповнено абзацом третім.

Згідно з пп. 267.2.1 п. 267.1 статті 267 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно з п. 267.4 статті 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до пп. 267.5.1, п. 267.5 статті 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Таким чином, фізичні та юридичні особи - власники легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, у 2019 році - повинні сплатити транспортний податок з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль.

Згідно з пп. 267.6.2 п. 267.6 статті 267 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об`єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Водночас, положеннями пп. 12.3.2, пп. 12.3.4. п. 12.3 статті 12 ПК України передбачено, що при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Місцеві податки і збори у м. Коростені встановлені рішенням Коростенської міської ради від 24 травня 2018 року № 1055 «Про податок на майно на території міста Коростеня та встановлення ставок податку на 2019 рік»».

Відповідно до пункту 7 Рішення №1055 від 24.05.2018 встановити на 2019 рік ставку транспортного податку по м. Коростеню з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, з року випуску якого минуло не більше п`яти років (включно) та середньо ринкова вартість якого становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Законом України "Про державний бюджет України на 2019 рік" встановлено розмір мінімальної заробітної, який станом на 01.01.2019 становив 4173,00 грн.

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2019 році є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років та середньоринкова вартість яких становить понад 1564875, 00 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - Методика №66), яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.

Згідно з положеннями п.п.2, 4, 13 Методики № 66 середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 № 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу (п.2).

Відтак, перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2019 році (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році.

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (пункт 14 Методики).

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п.13).

Отже, повноваження та обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку.

Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення повинна була бути отримана від Мінекономрозвитку інформація.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 23.09.2019 №0-0611 не керувався інформацією Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, щодо автомобілів, середньоринкова вартість яких розрахована на основі даних ДП «Держзовнішінформ». А тому дійшов необґрунтованого висновку, що автомобіль позивача відносився до об`єктів оподаткування транспортним податком у 2019 році.

При цьому, колегія суддів враховує, що ГУ ДПС у Житомирській області не виконано вимогу суду першої інстанції та не надано розрахунок вартості автомобіля, який став підставою для прийняття спірного податкового повідомлення рішення.

Станом на 01.01.2019 року 375 розмірів заробітної плати становить 1 564 875,00 грн (375 х 4173,00 грн).

Згідно інформації офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку "Транспортні засоби": розрахунок вартості, середньоринкова вартість транспортного засобу марки «BMW», модель «X6», об`єм двигуна 2993, тип пального D (дизель), 2018 року випуску - становить 1 291 117, 35 грн.

Отже, середньоринкова вартість автомобіля позивача станом на 2019 рік не перевищує 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2019 року, тому вказаний автомобіль не є об`єктом оподаткування відповідно до п.п. 267.2.1 п.267.1 ст. 267 ПК України.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для нарахування позивачу податкового зобов`язання з транспортного податку за 2019 рік відсутні, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення від 23.09.2019 № 0-0611.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 24 листопада 2020 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Сторчак В. Ю. Граб Л.С.