Справа № 344/13462/16-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 листопада 2020 року

Київ

справа №344/13462/16-а

адміністративне провадження №К/9901/28496/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж. М.,

суддів Мартинюк Н. М., Шишова О. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 344/13462/16-а за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області про визнання протиправними та скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Івано-Франківської області (далі - відповідач, КДКА Івано-Франківської області) про визнання протиправними та скасування рішень від 14.07.2014 № д/с 23 та від 06.08.2014 № д/с 23/12.

Івано-Франківській міський суд Івано-Франківської області рішенням від 18.07.2019 в задоволенні позову відмовив.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 02.10.2019 рішення суду першої інстанції залишив без змін.

16.10.2019 позивач подав касаційну скаргу до Верховного Суду, в якій просив рішення Івано-Франківського міського суду від 18.07.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2019 скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Постановою Верховного Суду від 13.02.2020 касаційну скаргу скаргою ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.07.2019 і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2019 скасовано та направлено справу на новий розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду, з врахуванням положень статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України. У зв`язку з тим, що суд касаційної інстанції за наслідками касаційного перегляду вказаної справи не приймав рішення по суті позовних вимог, а ухвалив рішення, яким направив справу на новий розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду, витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи у касаційній інстанції не розподілялися.

21.07.2020 на адресу Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі, яким вирішити питання про судові витрати, пов`язані з розглядом справи в Верховному Суді.

Розглянувши подану заяву, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що подана заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Порядок розподілу понесених учасниками адміністративного процесу судових витрат урегульовано главою 8 розділу I Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), загальний аналіз якої свідчить про те, що вирішення питання щодо розподілу вказаних витрат вирішується під час ухвалення судового рішення, яким закінчено розгляд справи, та у відповідних випадках - після його ухвалення в порядку статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Таким чином, підставою для ухвалення додаткового судового рішення є невирішення судом при ухваленні основного судового рішення питання про судові витрати.

В силу статті 132 КАС України cудові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За загальними правилами розподілу судових витрат, передбаченими статтею 139 КАС України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, компенсуються понесені у зв`язку з розглядом справи судові витрати за рахунок іншої сторони. У разі часткового задоволення адміністративного позову судові витрати розподіляються за принципом пропорційності.

Частиною шостою статті 139 КАС України встановлено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що судове рішення про направлення справи на новий розгляд не є рішенням, прийнятим на користь однієї із сторін у справі, оскільки передбачає повторну передачу справи до суду відповідної інстанції для нового розгляду по суті.

Системний аналіз викладених положень дає підстави для висновку про те, що у випадках передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання касаційної скарги, здійснює адміністративний суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Таким чином, при ухваленні судового рішення про повернення справи на новий розгляд розподіл судових витрат не здійснюється.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалах від 23.06.2020 у справі № 808/3013/16, від 13.10.2020 у справі № 540/474/19, від 04.11.2020 у справі № 806/2686/18.

З огляду на те, що рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.07.2019 і постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.10.2019 скасовані, а справу направлено на новий розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду, та як встановлено зі змісту рішення суду касаційної інстанції, ухваленого 13.02.2020 за результатами касаційного перегляду, останнє містить вирішення питання про судові витрати, тому розподіл судових витрат повинен здійснюватися за результатами нового судового розгляду справи.

За таких обставин, підстави для ухвалення судом касаційної інстанції додаткового рішення у зазначеній справі про стягнення судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 344/13462/16-а.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко

Н.М. Мартинюк

О.О. Шишов ,

Судді Верховного Суду