Справа № 816/2501/15
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року

м. Київ

справа №816/2501/15

адміністративне провадження №К/9901/19317/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Лубенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області, Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Лубенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2016 року (головуючий суддя - Макаренко Я.М., судді: Мінаєва О.М., Шевцова Н.В.) у справі №816/2501/15,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У липні 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Лубенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - відповідач-1, контролюючий орган), Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-2), Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - відповідач-3), в якому просив визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19.12.2014 №, №, №, №, №000242102, №, №, №, №, рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 03.04.2015 №104/Ш/16-31-10-04-11 «Про результати розгляду скарги», рішення Державної фіскальної служби України від 03.06.2015 №5097/Ш/99-99-10-01-02-25 «Про результати розгляду скарги».

2. Обґрунтовуючи позов, позивач послався на безпідставність висновків викладених контролюючим органом у актах фактичних перевірок від 21.11.2014 господарських одиниць: магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за твердженням відповідача належать ФОП ОСОБА_1 та, як наслідок, неправомірність застосування до останнього суми штрафних (фінансових) санкцій за встановлені під час здійснення торгівельної діяльності порушення. Позивач стверджує, що ФОП ОСОБА_1 немає відношення до об`єктів торгівлі, в яких було проведено фактичну перевірку та наголошує, що відповідно до договору оренди нерухомого майна від 01.04.2014, орендарем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , згідно договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12.12.2013, власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » є фізична особа-підприємець ОСОБА_2 . За викладеного, позивач вказує, що оскільки відповідачем не доведено факт здійснення торгівельної діяльності у магазинах « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 » безпосередньо ФОП ОСОБА_1 , підстави для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень відсутні.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.10.2015, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано правомірністю прийняття спірних податкових повідомлень-рішень від 19.12.2014 №, №, №, №, №000242102, №, №, №, №; рішень Головного управління ДФС у Полтавській області від 03.04.2015 №104/Ш/16-31-10-04-11 та Державної фіскальної служби України від 03.06.2015 №5097/Ш/99-99-10-01-02-25 «Про результати розгляду скарги» відповідно з огляду на встановлений факт порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства у сфері обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

4. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12.10.2015 скасовано та прийнято нову постанову, якою позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано податкові повідомлення-рішення Лубенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області від 19.12.2014 №, №, №, №, №, №, №, №, №. У задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та приймаючи нову постанову про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з безпідставності застосування до позивача суми штрафних (фінансових) санкцій за оскаржуваними податковим повідомленнями-рішеннями, з огляду на недоведеність контролюючим органом у встановленому законом порядку порушення безпосередньо позивачем законодавства у сфері обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів та здійснення ним діяльності у сфері торгівлі. Суд зауважив, що відповідачем не надано будь-яких доказів у підтвердження факту здійснення позивачем господарської діяльності у магазинах « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а доводи контролюючого органу про порушення позивачем положень податкового законодавства не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління ДФС у Полтавській області від 03.04.2015 №104/Ш/16-31-10-04-11 «Про результати розгляду скарги», Державної фіскальної служби України від 03.06.2015 №5097/Ш/99-99-10-01-02-25 «Про результати розгляду скарги» суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки вказані рішення прийнято за наслідками вирішення податкового спору в досудовій процедурі, вони не є актами реалізації контролюючим органом повноважень у сфері управлінської діяльності та не породжують для суб`єкта господарювання жодних правових наслідків, а тому підстави для визнання їх протиправними та скасування відсутні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, Лубенська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

6. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 14.11.2014 Головним управлінням Міндоходів у Полтавській області було видано накази №19 та №17 про проведення фактичних перевірок платника податків ФОП ОСОБА_1 за місцем фактичного провадження діяльності, а саме: магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: Полтавська область, Пирятинський район, с. Верхоярівка відповідно

Так, 21.11.2014 о 10:40 посадовими особами Головного управління Міндоходів у Полтавській області на підставі наказу від 14.11.2014 №19 та направлень від 14.11.2014 №1055, №1056 було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , а саме господарської одиниці - магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової торгівлі і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами якої складено Акт 21.11.2014 №16-310-21-.

Вказаною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог частини дванадцятої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що виявилося у здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без відповідної ліцензії; пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» зі змінами та доповненнями (у редакції постанови від 11.06.2014 №177), що виявилося у здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями за ціною нижчою мінімальних роздрібних цін, а саме реалізації пляшки горілки «Люботин пшенична», місткістю 0.5 літра, міцністю 40%, виробник ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари», дата розливу 15.11.2014, за ціною 36,50грн замість мінімально встановленої 39.90грн; абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що виявилося у здійсненні роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності відповідних марок акцизного податку, а саме під час перевірки встановлено факт зберігання в магазині цигарок «Прима класична» в кількості 19 пачок на загальну суму 85,50грн без марок акцизного податку, також переписані всі марки акцизного податку, якими були марковані наявні тютюнові вироби; за результатами аналізу інформаційної бази АІС «Акцизні марки» частина марок акцизного податку з такими реквізитами не виготовлялись (на загальну суму 925,00грн).

Факт порушення позивачем вищенаведених норм законодавства, контролюючий орган обґрунтовує наявністю письмових пояснень продавця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - ОСОБА_3 , відповідно до яких в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відбулась реалізація пляшки горілки «Люботин пшенична», місткістю 0.5 літра, міцністю 40%, виробник ПрАТ «Люботинський завод «Продтовари», дата розливу 15.11.2014, за ціною 36,50грн, довідкою про алкогольні напої, які знаходилися в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з зазначенням вартості продажу вказаних у довідці напоїв, переліком марок акцизного податку наклеєних на алкогольні напої та тютюнові вироби.

На підставі висновків викладених у вказаному акті перевірки Лубенською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Полтавській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 19.12.2014 №, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 10000,00грн; №, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00грн; №, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00грн; №, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00грн.

Також, 21.11.2014 о 14:30 посадовими особами Головного управління Міндоходів у Полтавській області на підставі наказу від 14.11.2014 №17 та направлень від 14.11.2014 №1053, №1054 було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , а саме господарської одиниці - магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: Полтавська область, Пирятинський район, с. Верхоярівка, з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової торгівлі і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за результатами якої складено Акт від 21.11.2014 №16-311-21-.

Вказаною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог частини тридцять четвертої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що виявилося у зберіганні тютюнових виробів в місці зберігання тютюнових виробів, не внесеному до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання; частини дванадцятої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що виявилося у здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без відповідної ліцензії; абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що виявилося у здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності відповідних, марок акцизного податку, а саме під час перевірки переписані всі марки акцизного податку, якими були марковані наявні алкогольні напої та тютюнові вироби; за результатами аналізу інформаційної бази АІС «Акцизні марки» марки акцизного податку з такими реквізитами не виготовлялись; пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» зі змінами та доповненнями (у редакції постанови від 11.06.20147 №177), що виявилося у здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями за ціною нижчою мінімальних роздрібних цін, а саме - реалізація пляшки горілки «Пшенична», місткістю 0.5 літра, міцністю 40%, виробник ТОВ «Олександрія Бліг», дата розливу 21.01.2014 за ціною 36,00грн замість мінімально встановленої 39,90грн.

Факт порушення позивачем вищенаведених норм законодавства, контролюючий орган обґрунтовує наявністю письмових пояснень продавця магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_4 , відповідно до яких відбулася реалізація пляшки горілки «Пшенична», місткістю 0.5 літра, міцністю 40%, виробник ТОВ «Олександрія Бліг», дата розливу 21.07.2014 за ціною 36,00грн, довідки про алкогольні напої, які знаходилися в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2» з зазначенням вартості продажу вказаних у довідці напоїв, переліком марок акцизного податку наклеєних на алкогольні напої та тютюнові вироби.

На підставі висновків викладених у вказаному акті перевірки Лубенською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Полтавській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 19.12.2014 №, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 10000,00грн; №, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00грн; №, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00грн; №, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00грн; №, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17000,00грн.

За результатом адміністративного оскарження, рішенням Головного управління ДФС у Полтавській області від 03.04.2015 №104/Ш/16-31-10-04-11 «Про результати розгляду скарги», спірні податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга ФОП ОСОБА_1 - без задоволення.

За результатом адміністративного оскарження, рішенням Державної фіскальної служби України від 03.06.2015 №5097/Ш/99-99-10-01-02-25 «Про результати розгляду скарги», спірні податкові повідомлення-рішення та рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 03.04.2015 №104/Ш/16-31-10-04-11 «Про результати розгляду скарги» прийняте за розглядом первинної скарги, залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно інформації, яка міститься у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, станом на 24.07.2013 одним із основних видів економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » є ОСОБА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу магазину від 12.12.2013, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , який посвідчений нотаріально.

З трудового договору, укладеного 06.05.2014 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрованого в Пирятинському районному центрі зайнятості, вбачається, що ОСОБА_4 на момент проведення перевірки перебувала у трудових відносинах з ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 нараховувалася заробітна плата ОСОБА_4 , що підтверджується Відомістю про нарахування заробітної плати (доходу) застрахованим особам. Згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку (за формою 1ДФ), наданого представником відповідача, вбачається, що ФОП ОСОБА_2 нараховувався дохід на користь ОСОБА_4 .

Також, згідно видаткових накладних про приймання товару по магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » покупцем товару за вказаними накладними значиться ОСОБА_2 .

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги Лубенська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено позивачем при фактичному провадженні діяльності, у магазинах « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». На думку відповідача, суд апеляційної інстанції дійшов помилкових висновків про відсутність у контролюючого органу підстав для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки, як стверджує відповідач у касаційній скарзі, контролюючим органом у встановленому законом порядку було доведено порушення безпосередньо ФОП ОСОБА_1 законодавства у сфері обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Касаційна скарга є дослівним цитуванням заперечення на апеляційну скаргу, а її доводи не місять жодних аргументів, які б відповідали по суті або спростовували фактичні обставини справи.

9. у свою чергу ФОП ОСОБА_1 не скористався своїм правом та не подав заперечення на касаційну скаргу відповідача, що не перешкоджає її подальшому розгляду.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Конституція України:

10.1. Частина друга статті 19.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

11. Податковий кодекс України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин):

11.1. Підпункт 19-1.1.16 пункт 19.1-1 статті 191-1

Однією із функцій органів доходів і зборів, є здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

11.2. Пункт 75.1 статті 75

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

11.3. Підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

11.4. Пункт 80.1 статті 80

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

11.5. Пункт 109.1 статті 109

Податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

11.6. Пункту 110.1 статті 110

Платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Підставою для притягнення до відповідальності є вчинення конкретним платником податків податкового правопорушення.

12. Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин):

12.1. Частина перша статті 16

Контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

12.2. Частини перша - друга статті 17

За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів.

13. Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час розгляду справи судами попередніх інстанцій):

13.1. Частина перша статті 69

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

13.2. Частини перша - четверта статті 70

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

13.3. Частина друга статті 71

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свою рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

14. У посадової особи контролюючого органу виникає право приступити до проведення фактичної перевірки лише за наявності підстав для її проведення, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених Податковим кодексом України, направлення на проведення перевірки та копії наказу про її проведення.

Одним із обов`язкових реквізитів направлення та наказу є зазначення суб`єкта господарювання, щодо якого призначається перевірка.

15. Підставою для притягнення платника до відповідальності є вчинення конкретним платником податків податкового правопорушення.

16. Фінансові санкції, передбачені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення вимог цього Закону застосовуються до суб`єктів господарювання, які його вчинили.

17. При вирішенні спорів суди повинні враховувати, що відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, що платником податків допущено порушення вимог податкового чи іншого законодавства, контроль за яким здійснює фіскальний орган, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

18. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).

Відповідно до частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

19. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у запереченні на апеляційну скаргу та з урахуванням яких суд апеляційної інстанції вже надавав оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судом було надано належну оцінку доказам, представлених позивачем та зібраних судом на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України.

20. Скасовуючи рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову та приймаючи нову постанову про задоволення позовних вимог в частині скасування податкових повідомлень-рішень від 19.12.2014 №, №, №, №, №, №, №, №, №, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про безпідставність застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства у сфері обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів, з огляду на відсутність в діях позивача факту порушення основних засад державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, а також недоведеність контролюючим органом реалізації в магазинах « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та «ІНФОРМАЦІЯ_2» тютюнових та алкогольних виробів саме ФОП ОСОБА_1 .

Зокрема, судом апеляційної інстанції під час розгляду справи встановлено, що підставою для застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій згідно з спірних податкових повідомлень-рішень стали висновки актів фактичної перевірки від 21.11.2014 №16-310-21- та №16-311-21-. Порушення, які зафіксовано у вказаних актах, контролюючим органом встановлено під час перевірки, що проводилася у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: с. Верхоярівка, Пирятинського району, Полтавської області, власником якого є ОСОБА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу магазину від 12.12.2013, укладеного між останньою та ОСОБА_5 , який посвідчений нотаріально й у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 на праві власності, в яких ОСОБА_2 , будучи фізичною особою-підприємцем провадить свою господарську діяльність.

На підставі належних та допустимих доказів, досліджених з дотриманням норм процесуального права, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з інформації, яка міститься у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ФОП ОСОБА_1 здійснює такі види економічної діяльності, а саме: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

Факт здійснення господарської діяльності у вказаних магазинах ФОП ОСОБА_1 заперечує.

В той же час, відповідно до трудового договору, укладеного 06.05.2014 між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_2 , зареєстрованого в Пирятинському районному центрі зайнятості, вбачається, що ОСОБА_4 на момент проведення перевірки перебувала у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 , основним видом економічної діяльності якої, серед іншого є 47.24 Роздрібна торгівля хлібобулочними виробами, борошняними та цукровими кондитерськими виробами в спеціалізованих магазинах.

Заробітна плата ОСОБА_4 нараховувалася ФОП ОСОБА_2 , що підтверджується Відомістю про нарахування заробітної плати (доходу) застрахованим особам, а згідно податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку (за формою 1ДФ), наданого представником відповідача, вбачається, що ФОП ОСОБА_2 нараховувався дохід на користь ОСОБА_4 .

Також, як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідно до видаткових накладних про приймання товару по магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », покупцем товару за вказаними накладними значиться ФОП ОСОБА_2 .

Таким чином, за встановлених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що на час проведення перевірки, особи, що здійснювали торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами перебували у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 , а не з позивачем.

Посилання контролюючого орган на письмові пояснення ОСОБА_3 (продавець магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») та ОСОБА_4 (продавець магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») обґрунтовано не взято судом апеляційної інстанції, як достатній та належний доказ у підтвердження перебування продавця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 та продавця магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» ОСОБА_4 в трудових відносинах з позивачем, оскільки будь-яких доказів укладання ФОП ОСОБА_1 трудових договорів з вказаними особами, доказів нарахування їм заробітної плати або будь-яких інших доказів, які б свідчили про провадження господарської діяльності у вказаних магазинах саме позивачем контролюючим органом надано не було.

Належних доказів, які б свідчали про виявлений факт правопорушення, на який посилається відповідач в акті фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи. Будь-яких доказів в підтвердження факту здійснення позивачем господарської діяльності у магазинах « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 » податковим органом також надано не було.

21. Враховуючи положення частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції вважає, що оскільки відповідачем не підтверджено висновків актів перевірки щодо здійснення господарської діяльності у магазинах « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 » саме позивачем та не доведено факт порушення останнім вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», суд апеляційної інстанцій дійшов правильного висновку щодо наявності правових підстав для скасування спірних податкових повідомленнями-рішеннями від 19.12.2014 №, №, №, №, №, №, №, №, №.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

22. Суд апеляційної інстанції встановив обставини у справі з дотриманням вимог статей 71-72, 86 Кодексу адміністративного судочинства України щодо доказів та їх оцінки в адміністративному судочинстві.

23. Верховний Суд вважає, що відповідно до встановлених у справі обставин та досліджених доказів, суд апеляційної інстанції, у зв`язку з недоведенням суб`єктом владних повноважень належними та допустимими доказами ведення господарської діяльності в магазинах « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та « ІНФОРМАЦІЯ_2 » безпосередньо ФОП ОСОБА_1 , дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

24. В частині відмови у задоволенні позову щодо визнання нечинними та скасування рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 03.04.2015 №104/Ш/16-31-10-04-11 «Про результати розгляду скарги» та рішення Державної фіскальної служби України від 03.06.2015 №5097/Ш/99-99-10-01-02-25 «Про результати розгляду скарги», постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 в цій частині особами, які беруть участь у справі, не оскаржується, а тому відсутні підстави для надання правового аналізу відповідним доводам суду у рамках даного касаційного провадження.

25. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, враховуючи норми Податкового кодексу України та Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Верховний Суд дійшов висновку, що при постановленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, що свідчить про необхідність залишення касаційної скарги Лубенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанцій - без змін.

26. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

27. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Лубенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 у справі №816/2501/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді І.Я. Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова