Справа № 200/13779/19-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2020 р. Справа№200/13779/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А.,

за участі:

секретаря судового засідання Перерви Д.В.,

представника позивача Макєєва О.В.,

представника відповідача Вовченка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 19 листопада 2019 року отримала поштою вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску в сумі 185945,53 грн. від 12 листопада 2019 року №0-, податкове повідомлення-рішення від 12 листопада 2019 року № Форма «Р» про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 201980,70 грн. та за штрафними санкціями в сумі 50495,17 грн., податкове повідомлення-рішення від 12 листопада 2019 року № Форма «Р» про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору в сумі 16129,22 грн. та за штрафними санкціями в сумі 4032,31 грн., податкове повідомлення-рішення від 12 листопада 2019 року № Форма «Р» про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість в сумі 868304,98 грн. та за штрафними санкціями в сумі 217076,24 грн., які прийняті на підставі акта про результати документальної позапланової невиїзної перевірки №115/05-99-33-06/ НОМЕР_1 від 22 жовтня 2019 року. Всього зобов`язань разом зі штрафами на суму 1 543 964,12 грн.

Вважає, що зазначені рішення прийняті з порушенням закону та перевищенням повноважень, є протиправними і порушують принципи рівності суб`єктів господарської діяльності, об`єктивності та неупередженості суб`єкта владних повноважень, оскільки при призначенні перевірки, проведенні перевірки, прийнятті рішень за результатами перевірки було порушено законодавство та процедура проведення перевірки.

Вказує, що документальна позапланова перевірка здійснювалась відповідачем на підставі Наказу ГУ ДФС у Донецькій області №1514 від 12.08.2019 року, який оскаржений до Донецького окружного адміністративного суду. Проте орган ДФС не зупинив перевірку, а навпаки орган ДПС своїм наказом її продовжив та проводив без наявності первинних документів, хоча позивач письмово просила відтермінувати строк початку перевірки до вирішення питання в суді по суті, зазначивши, що всі первинні документи збережені, є в наявності і позивач їх надавала на першу перевірку.

Позивач звертає увагу на те, що орган ДПС продовжив проведення перевірки, не як правонаступник органу ДФС, оскільки на той момент це були дві окремі юридичні особи та не складався передавальний акт. Позивача не повідомили, не внесли зміни до наказу, не замінили правонаступником - якщо такий вже був на той момент, а лише вислали наказ про продовження перевірки, вже виданий органом ДПС.

Позивача було позбавлено права бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок. У посадових осіб ГУ ДПС у Донецькій області ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був приватний інтерес, що впливав на їх неупередженість, оскільки вони проводили першу перевірку (акт від 15.07.2019 року), готували і підписували відповідь на заперечення по першій перевірці на акт від 31.07.2019 року, а потім проводили другу перевірку (акт від 22.10.2019 року), готували наказ про продовження перевірки, відповідь на заперечення від 07.11.2019 року, вони ж готували рішення по акту перевірки.

Також позивач заявляє про порушення строку давності проведення перевірки та визначенні податкових зобов`язань. Контролюючий орган мав можливість в межах строку давності дослідити перевищення обсягу доходів в 1 мільйон гривень камерально, але за 2014, 2015, 2016 роки не проводив перевірку. Тобто, відповідач не визначав податкові зобов`язання, то весь цей період незаконно досліджується в перевірці.

В порушення вимог Податкового кодексу досліджувалась книга обліку доходів, якої не було, та робили на підставі неї висновки про помісячне заниження чистого доходу, а не дослідження первинних документів. Висновок про незаконність донарахування єдиного соціального внеску є необґрунтованим, так як ФОП не веде бухгалтерський облік. Також немає висновку про правильність чи неправильність відображення сум в річних звітах Форма-5 по ЄСВ.

Висновки щодо заниження ПДВ з листопада 2015 року до червня 2018 року ґрунтуються на не декларуванні податкових зобов`язань, проте обов`язок подавати декларацію виникає лише у зареєстрованого платника ПДВ.

З наведених підстав позивач просила визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Донецькій області, які прийняті на підставі акта про результати документальної позапланової невиїзної перевірки №115/05-99-33-06/ НОМЕР_1 від 22 жовтня 2019 року, а саме:

вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску в сумі 185945,53 грн. від 12 листопада 2019 року №Ф-,

податкове повідомлення-рішення від 12 листопада 2019 року № Форма «Р» про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб в сумі 201980,70 грн. та за штрафними санкціями в сумі 50495,17 грн.,

податкове повідомлення-рішення від 12 листопада 2019 року № Форма «Р» про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору в сумі 16129,22 грн. та за штрафними санкціями в сумі 4032,31 грн.,

податкове повідомлення-рішення від 12 листопада 2019 року № Форма «Р» про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість в сумі 868304,98 грн. та за штрафними санкціями в сумі 217076,24 грн.

Ухвалою від 02 грудня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по справі.

Ухвалою суду від 17 грудня 2019 року провадження по справі зупинено до набрання законної сили судового рішення у справі № 200/10570/19-а.

Відповідно до ухвали суду від 23 червня 2020 року провадження у справі поновлено.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши про таке.

Відповідно до висновків акту документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 від 22.10.2019 року № 115/05-99-33-06/ НОМЕР_1 встановлено такі порушення:

заниження суми остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету, від здійснення господарської діяльності за період з 01.01.2015 по 30.06.2018 на загальну суму 201 980,70 грн., у тому числі за 2015 рік на суму 139 458,60 грн., за 2016 рік на суму 56 400,37 грн., за 2017 рік на суму 6 121,73 грн.;

заниження загального оподатковуваного доходу на загальну суму 1644348,45 грн., у тому числі за 2015 рік 420 206,69 грн., за 2016 рік на суму 988 188,89 грн., за 2017 рік на суму 235 952,87 грн., за рахунок перекручення даних по отриманим доходам та невірного їх відображення у податкових деклараціях про майновий стан і доходи, непідтвердження даних уточнюючих податкових декларації первинними документами, невключення до складу доходів у повному обсязі сум проведених взаємозаліків з ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" (код за ) та сум за послуги з організації харчування, які надійшли на рахунок № НОМЕР_2 ;

встановлено завищення витрат по господарській діяльності, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом за 2015 рік на загальну суму 307 729,54 грн. за рахунок непідтвердження даних уточнюючих податкових декларації первинними документами та їх заниження на загальну суму 876 796,76 грн., у тому числі за 2016 рік на суму 674 853,50 грн., за 2017 рік на суму 201 943,26 грн., за рахунок непідтвердження даних уточнюючих податкових декларації первинними документами, перекручення даних по витратам на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 , по сплаченим сумам єдиного внеску ФОП ОСОБА_1 «за себе» та невірного їх відображення у податкових деклараціях про майновий стан і доходи, невключення до складу витрат у повному обсязі сум проведених взаємозаліків з ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" (код за ), включення до складу витрат сум акцизного податку, авансових платежів податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, військового збору від господарської діяльності, невключення до складу витрат плати за розрахунково-касове обслуговування та витрат по придбаним товарам і послугам від контрагентів, які є фізичними особами-підприємцями.

Порушення з визначення оподатковуваного доходу вплинуло на формування військового збору та єдиного внеску ФОП ОСОБА_1 .

Зокрема, встановлено заниження єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 26.06.2014 по 31.12.2018 на загальну суму 185 945,53 грн., у тому числі за 2014 рік на суму 7 063,70 грн., за 2015 рік на суму 77 444,52 грн., за 2016 рік на суму 49 853,48 грн., за 2017 рік на суму 34 471,40 грн., за 2018 рік на суму 17 112,43 грн., за рахунок заниження бази нарахування єдиного внеску, на яку нараховується єдиний внесок, з урахуванням мінімальної та максимальної величини.

Вказані порушення стали підставами прийняття оскаржених рішень, через що відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

ФОП ОСОБА_1 , зареєстрована як самозайнята особа в Добропільській ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області.

Наказом Головного управління ДФС у Донецькій області від 12.08.2019 року № 1514 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 " на підставі пп. 20.1.4, п.20.1 ст.20, пп.75.1.2, п.75.1 ст.75, пп. 78.1.5, п.78.1, ст.78, ст. 79, п. 82.2, ст.82, п. 102.1 ст.102 Податкового кодексу України, встановлено провести документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з 24.09.2019 року тривалістю 10 робочих днів. Перевірку провести за період діяльності з 01.01.2015 року по 31.12.2018 року з метою перевірки питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, та за період з 26.06.2014 року по 31.12.2018 року з метою перевірки питань правильність нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (т.1 а.с.24).

На підставі наказу складено повідомлення від 12.08.2019 року № 364/10/05-99-13-02. Підставою перевірки в повідомленні зазначено пп. 20.1.4, 20.1.6 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2, п.75.1 ст.75, пп. 78.1.1, п.78.1, ст..78, ст. 79, п. 82.2, ст.82, п. 102.1 ст.102 Податкового Кодексу України, та наказ від 12.08.2019 року № 1514 (т.1 а.с.26).

20 серпня 2019 року позивач отримала наказ Головного управління ДФС у Донецькій області № 1514 від 12.08.2019 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та повідомлення № 364/10/05-99-13-02 від 12 серпня 2019 року, що не заперечується позивачем.

За результатами перевірки ГУ ДФС у Донецькій області був складений акт від 15.07.2019 року № 722/05-99-13-02/ НОМЕР_1 .

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області, Головного управління ДПС у Донецькій області, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ про проведення позапланової невиїзної перевірки від 12.08.2019 року № 1514.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року у справі №200/10570/19-а позовні вимоги задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Донецькій області № 1514 від 12.08.2019 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 р. у справі № 200/10570/19-а скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволені позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області, Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу про проведення позапланової невиїзної перевірки від 12.08.2019 року № 1514.

Факти та обставини, встановлені постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року у справі № 200/10570/19-а суд враховує при розгляді цієї справи відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, як такі, що не потребують повторному доказуванню.

22.10.2019 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області складений акт № 115/05-99-33-06/ НОМЕР_1 (т.1 а.с.27-99).

Заперечення позивача на вказаний акт перевірки (т.1 а.с.142-144) Головним управлінням ДПС у Донецькій області залишені без задоволення (т.1 а.с.122-133).

На підставі акту перевірки від 22.10.2019 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийняті оскаржені рішення:

податкове повідомлення-рішення від 12.11.2019 року № з ПДФО на загальну суму 252 475,87 грн. (т.1 а.с.135-136);

податкове повідомлення-рішення від 12.11.2019 року № з військового збору на загальну суму 20 161,53 грн. . (т.1 а.с.137-138);

податкове повідомлення-рішення від 12.11.2019 року № з ПДВ на загальну суму 1 085 381,22 грн. (т.1 а.с.139-140);

вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 12.11.2019 року №Ф- на загальну суму 185 945,53 грн.(т.1 а.с.134).

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення процедури проведення перевірки, зокрема, її початок Головним управлінням ДФС у Донецькій області, натомість, закінчення та прийняття оскаржених рішень - Головним управлінням ДПС у Донецькій області за відсутності оформленого правонаступництва.

Також позивач вказує на наявність конфлікту інтересів у одних й тих самих працівників податкового органу, які проводили перевірки та були переведені з ГУ ДФС у Донецькій області до ГУ ДПС у Донецькій області.

Стосовно нарахування податків та зборів оскарженими рішеннями позивач посилається на встановлену податковим органом інформацію, яку позивач для перевірки не надавала.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам з урахуванням встановлених обставин справи, суд зазначає про таке.

Щодо підстав проведення перевірки суд враховує також висновки, викладені у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року у справі № 200/10570/19-а.

Зокрема, згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Статтею 78 ПК України встановлено особливості проведення документальної позапланової перевірки.

Відповідно до підпункту 78.1.5. пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Згідно з пунктом 79.1 статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. З огляду на зміст вищенаведених правових норм колегія суддів зауважує, що оцінка правомірності наказу про проведення документальної перевірки, у тому числі позапланової невиїзної, повинна надаватися з урахуванням достатності змісту наказу для висновків про фактичну підставу проведення відповідної перевірки.

Зміст вказаних норм свідчить про те, що законодавцем передбачено право платника податків надати контролюючому органу документи, які були відсутні під час перевірки. При цьому, якщо платник податків у запереченнях на акт перевірки посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, й надсилає відповідні документи контролюючому органу до прийняття рішення за результатами такої - це є підставою для призначення позапланової перевірки. Підставою для проведення позапланової виїзної перевірки є виключно подання платником податку заперечення до акта перевірки з вимогою перегляду результатів перевірки і підстави викладені в них потребують додаткового дослідження з встановленням певних обставин. При цьому, перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Аналіз зазначеного дозволяє дійти висновку, що проведення документальної позапланової перевірки на цій підставі є законним лише у випадку дотримання сукупності умов, а саме: подання заперечень до акта перевірки, або скарги на прийняте податкове повідомлення-рішення, наявність вимог про повний або частковий перегляд результатів перевірки або скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, вказівка платником податків на обставини, які не були досліджені під час перевірки, неможливість перевірки таких обставин без проведення перевірки.

Як було встановлено судом, відповідачем проведено перевірку щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2018 року, правильність нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 26.06.2014 року по 31.12.2018 року, за результатами якої складено акт від 15.07.2019 року № 722/05-99-13-02/ НОМЕР_1 .

Позивачем було подано заперечення на зазначений акт перевірки, в якому вказало, що твердження в акті перевірки не відповідають дійсності. Зокрема, висновки щодо неподання позивачем декларації за 2018 рік, спростовуються деклараціями наявними в кабінеті платника та квитанціями про їх прийняття, у зв`язку з чим позивач просив надати належну правову оцінку цьому факту при розгляді заперечень і прийнятті рішення за результатами перевірки. Висновки щодо заниження остаточного розрахунку в податкових декларація за 2016-2018 роки, надані без запропонування позивачу надати пояснення, запити які надсилались позивачу не стосувались цих питань, копії документів не запитувались. Висновки щодо незаконності нарахування ЄСВ, зроблені без врахування вимог статті 44 пункту 44.3 ПК України щодо строку зберігання первинних документів, а тому вимоги щодо надання документів поза межами строку необґрунтованими, не враховано час перебування на загальній системі оподаткування та часу, як платником єдиного податку 2 групи. Щодо перевірки ПДВ, позивач, зокрема зазначає, що висновки стосуються 2015 року, тобто усього року, отже, поза межами періоду щодо якого здійснено перевірку. Складені перевіряючими данні не відповідають дійсності та первинній документації. Позивач просив переглянути висновки перевірки з врахуванням доводів, що спираються на законодавство. Позивач не погоджується з висновками щодо не відображення в 1-ДФ ознаки доходу 157 при розрахунку з ОФП, оскільки в розумінні вимог законодавства він не зобов`язаний нараховувати, утримувати і перераховувати податку у джерела виплати відносно ФОП, форма 1-ДФ з ознакою 101 позивачем подавалась своєчасно. Щодо виписки руху коштів по особистим рахункам фізичної особи ОСОБА_1 вимога надати виписки незаконна, оскільки позивач як самозайнята особа не використовує особисті рахунки громадян для підприємницької діяльності. Позивач вважає незаконними вимоги надання документів, які ФОП вести не зобов`язаний. Висновки щодо оподаткування процентів по банківському депозиту не відповідають діючому законодавству.

Отже, у запереченнях позивач ставить під сумнів висновки контролюючого органу.

При цьому, позивач зазначив, що висновки перевірки та факти і данні, викладені в акті перевірки не дають підстав для притягнення його до відповідальності, зокрема, що в самому акті зазначено, що позивачем не подано декларації, проте, відповідачем не враховано подання ним декларацій, які у висновках помилково вважались неподаними.

Отже, позивачем подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акту перевірки, при цьому позивач вимагав перегляду результатів відповідної перевірки і послався на обставини, що не були досліджені під час перевірки. Зі змісту оскаржуваного наказу випливає, що перевірка проведена з питань, що стали предметом оскарження висновків акту від 15.07.2019 року № 722/05-99-13-02/ НОМЕР_1 .

Таким чином, оскільки позивачем повідомлено про обставини, які не досліджувалися, адже в акті перевірки вони не згадувалися або спростовуються фактичними обставинами та первинними документами, та вказано, що їх подано не було, об`єктивний розгляд таких заперечень фактично є неможливим без проведення перевірки з дослідженням та наданням відповідної оцінки вказаним обставинами та первинним документам.

Як наслідок, відповідач, керуючись підпунктом 78.1.5. пункту 78.1 статті 78 ПК України, прийняв рішення про проведення позапланової документальної виїзної перевірки з питань, що стали предметом оскарження.

При цьому, предметом призначеної перевірки є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, що відповідає вимогам підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України

Отже, у ГУ ДФС у Донецькій області були підстави для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

Щодо початку перевірки ГУ ДФС у Донецькій області та подальшого проведення ГУ ДПС у Донецькій області суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 передбачено:

1. Утворити як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1.

2. Реорганізувати деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2.

3. Установити, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, у зв`язку з реорганізацією органів Державної фіскальної служби до новостворених органів Державної податкової служби перейшли функціональні права та обов`язки контролюючих органів, встановлені статтями 19-1 та 20 Податкового кодексу України.

При цьому, такий перехід функцій не залежить від переходу до новоствореної особи публічного права цивільних прав та обов`язків юридичної особи в розумінні норм цивільного законодавства, яке, відповідно до частини 2 статі 1 ЦК України, до податкових відносин не застосовується.

Аналогічним чином не впливає на вирішення справи проведення перевірки тими самими працівниками ГУ ДПС у Донецькій області, які раніше проводили перевірки позивача у складі ГУ ДФС у Донецькій області.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що у липні 2019 року вона проводила перевірку ФОП ОСОБА_1 , працюючи на посаді головного державного ревізора-інспектора у складі ГУ ДФС у Донецькій області. У зв`язку з реорганізацією податкового органу свідок за власною заявою була переведена на аналогічну посаду в ГУ ДПС у Донецькій області, при цьому обсяг її посадових обов`язків не змінився. В подальшому, працюючи в ГУ ДПС у Донецькій області, свідок також проводила перевірку ФОП ОСОБА_1 , з використанням, в тому числі, раніше зібраної податкової інформації.

З наведених обставин суд не вбачає будь-яких ознак конфлікту інтересів з боку працівників контролюючого органу, які діяли в межах наявних повноважень відповідно до своїх посадових обов`язків.

Посилання позивача на неправомірний збір контролюючими органами податкової інформації не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, враховуючи положення глави 7 Податкового кодексу України. Зокрема, за приписами статті 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України, від банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків, звіти про підзвітні рахунки, подані від фінансових агентів; за наслідками податкового контролю. Для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку.

Відповідно до пункту 74.1 статті 74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Отже, відповідачем при прийнятті оскаржених рішень правомірно використана зібрана податкова інформація стосовно ФОП ОСОБА_1 , в тому числі, раніше внесена до баз даних з боку ГУ ДФС у Донецькій області.

Порушень порядку отримання податкової інформації контролюючими органами, визначеного статтею 73 ПК України, з боку позивача не доведено.

Стосовно правомірності нарахувань оскарженими рішеннями контролюючого органу суд зазначає, що за наслідками проведеної перевірки, викладеними в акті від 22.10.2019 року № 115/05-99-33-06/ НОМЕР_1 , в тому числі, встановлені такі обставини.

Щодо нарахування податку на додану вартість в ході перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у періоді з 01.01.2015 по 31.12.2018 не була зареєстрована як платник податку на додану вартість.

Перевіркою ФОП ОСОБА_1 відповідно до книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зареєстрованою Добропільською ОДПІ від 01.07.2014 № 207/4, встановлено, що загальна сума отриманого доходу, яка підлягає оподаткуванню (графа 4 книги обліку доходів і витрат), за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 складає 1 175 557,88 грн., у тому числі по періодам: за січень 2015 року 158 866,32 грн., за лютий 2015 року 192 803,05 грн., за березень 2015 року 104 219,26 грн., за квітень 2015 року 108 740,55 грн., за травень 2015 року 69 081,68 грн., за червень 2015 року 48 844,48 грн., за липень 2015 року 104 710,0 грн., за серпень 2015 року 110 294,50 грн., за вересень 2015 року 75 676,32 грн., за жовтень 2015 року 58 582,56 грн., за листопад 2015 року 51 643,0 грн., за грудень 2015 року 92 095,86 грн., при цьому у періоді з січня 2015 року по жовтень 2015 року загальна сума отриманого доходу сукупно перевищує 1000000 гривень та складає 1 031 819,02 грн.

По даним перевірки подія, коли загальна сума від здійснення операцій перевищує 1000000,0 гривень, у ФОП ОСОБА_1 відбулась у жовтні 2015 року, у зв`язку з чим відповідно до вимог пункту 181.1 статті 181 ПК України ФОП ОСОБА_1 підлягала обов`язковій реєстрації як платник податку на додану вартість та відповідно до вимог пункту 183.2 статті 183 ПК України повинна була надати реєстраційну заяву до контролюючого органу не пізніше 10 листопада 2015 року.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_3 самостійно не зареєструвалась платником податку на додану вартість, чим порушено вимоги пункту 181.1 статті 181, пункту 183.1 та пункту 183.2 статті 183 ПК України.

За даними перевірки у періоді з 01.11.2015 року по 30.06.2018 року перебування ФОП ОСОБА_1 на загальній системі оподаткування база оподаткування операцій з постачання нею послуг організації харчування (послуг по зберіганню та видачі працівникам молока, послуг по проведенню корпоративних заходів, послуг по організації кава-пауз) відповідно до даних книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, яка зареєстрована Добропільською ОДПІ від 01.07.2014 року № 207/4, книг обліку розрахункових операцій №р/2 від 28.08.2015 та № 300083422р/3 від 18.05.2016, виписок банку по рахунку № НОМЕР_2 , актів здачі-приймання робіт (надання послуг), довідки від 27.08.2019 № 3/28-10- 46-14-37014600 «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (код за ) щодо документального підтвердження господарських відносин з ФОП ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ), їх реальності та повноти відображення в обліку за період 2016-2018 рр.», яка надіслана Дніпропетровським управлінням ОВПП ДФС листом від 27.08.2019 № 24969/7/28-10-46-14-09, листа Дніпропетровського управління ОВПП ДФС ТОВ «ДТЕК Сервіс» (код за ) від 25.09.2019 № 1803/7/28-10-46-13 «Щодо надання інформації з питання підтвердження фінансово-господарських відносин ТОВ «ДТЕК Сервіс» (код за ) та ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )», декларацій акцизного збору, складає 4341524,93 грн., відповідно сума податку на додану вартість складає 868304,98 грн., при цьому ФОП ОСОБА_1 самостійно не декларувала податкові зобов`язання по податку на додану вартість.

Щодо нарахування податку на доходи фізичних осіб контролюючим органом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 29.12.2018 року за № 9846 подана уточнююча податкова декларація про майновий стан і доходи від здійснення господарської діяльності за 2015 рік (у додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи від здійснення господарської діяльності задекларовано доходу за 2015 рік у загальній сумі 755 351,19 грн.). Відповідно до абзацу 2 пункту 102.1 статті 102 ПК України у разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

ФОП ОСОБА_4 за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року до перевірки не надано жодних документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС.

ФОП ОСОБА_1 за 2016-2018 роки від здійснення господарської діяльності у додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи від здійснення господарської діяльності задекларовано доходу за 2016 рік у загальній сумі 951 405,42 грн., за 2017 рік у загальній сумі 1 131 945,0 грн., за 2018 рік у загальній сумі 895 473,89 грн.

ФОП ОСОБА_1 29.12.2018 року за № 9846 подана уточнююча податкова декларація про майновий стан і доходи від здійснення господарської діяльності за 2015 рік (у додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи від здійснення господарської діяльності задекларовано доходу за 2015 рік у загальній сумі 755 351,19 грн.). Відповідно до абзацу 2 пункту 102.1 статті 102 ПК України у разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

За результатами перевірки ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 30.06.2018 року відповідно до даних книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, яка зареєстрована Добропільською ОДПІ від 01.07.2014 року № 207/4, книг обліку розрахункових операцій №р/2 від 28.08.2015 та № 300083422р/3 від 18.05.2016, щомісячних Z-звітів РРО, виписок банку по рахунку № НОМЕР_2 , актів здачі-приймання робіт (надання послуг), декларацій акцизного податку, довідки від 27.08.2019 № 3/28-10-46-14-37014600 «Про результати проведення зустрічної звірки ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» (код за ) щодо документального підтвердження господарських відносин з ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), їх реальності та повноти відображення в обліку за період 2016-2018 рр.», яка надіслана Дніпропетровським управлінням ОВПП ДФС листом від 27.08.2019 № 24969/7/28-10-46-14-09, листа Дніпропетровського управління ОВПП ДФС ТОВ «ДТЕК Сервіс» (код за ) від 25.09.2019 № 1803/7/28-10-46-13 «Щодо надання інформації з питання підтвердження фінансово-господарських відносин ТОВ «ДТЕК Сервіс» (код за ) та ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )», встановлено, що сума загального оподатковуваного доходу за 2016 рік складає 1 939 594,31 грн., за 2017 рік складає 1 367 897,87 грн., за 2018 рік складає 895 473,89 грн.

Перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності ФОП ОСОБА_1 з урахуванням уточнюючих податкових декларацій у періоді з 01.01.2015 по 30.06.2018, встановлено його заниження на загальну суму 1644348,45 грн., у тому числі за 2015 рік 420 206,69 грн., за 2016 рік на суму 988 188,89 грн., за 2017 рік на суму 235 952,87 грн., за рахунок перекручення даних по отриманим доходам та невірного їх відображення у податкових деклараціях про майновий стан і доходи, непідтвердження даних уточнюючих податкових декларації первинними документами, невключення до складу доходів у повному обсязі сум проведених взаємозаліків з ТОВ "ДТЕК Добропіллявугілля" (код за ) та сум за послуги з організації харчування, які надійшли на рахунок № НОМЕР_2 .

За результатами перевірки ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року відповідно до даних книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, яка зареєстрована Добропільською ОДПІ від 01.07.2014 року № 207/4, встановлено, що сума документально підтверджених витрат по господарській діяльності, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом, за 2015 рік складає 424 034,49 грн., у тому числі вартість придбаних ТМЦ, що реалізовані, або використані у виробництві продукції у сумі 0,0 грн., витрати на оплату праці та нарахування на заробітну плату у сумі 417 028,50 грн., інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг, у сумі 7 005,99 грн. (детальна інформація наведена у додатку 3 (сводна в розрізі місяців) та у додатку 4 (інформація щодо доходів та витрат по первинним документам) до акту перевірки).

Щодо нарахування військового збору відповідачем зазначено, що у ході перевірки встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 чистого оподаткованого доходу за період з 01.01.2015 по 30.06.2018 на загальну суму загальну суму 1 075 281,23 грн., у тому числі за 2015 рік на суму 727 936,23 грн., за 2016 рік на суму 313 335,39 грн., за 2017 рік на суму 34 009,61 грн. (детальний зміст порушення викладений в підпунктах 2.1.2 та 2.1.3 п. 2.1 розділу 2 даного акту перевірки), у зв`язку з чим відповідно занижено об`єкт оподаткування військовим збором, чим порушено вимоги п.п. 1.1- 1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ, п. 102.1 ст. 102, п. 163.1 ст. 163 ПК України, у результаті чого встановлено заниження військового збору від провадження господарської діяльності, що підлягає сплаті до бюджету, за період з 01.01.2015 по 30.06.2018 на загальну суму 16 129,22 грн., у тому числі за 2015 рік на суму 10 919,04 грн. (727 936,23 грн. х1,5%=10 919,04 грн.), за 2015 рік на суму 4 700,03 грн. (313 335,39 грн.х1,5%= 4 700,03 грн.), за 2017 рік на суму 510,15 грн. (34 009,61 грн.х1,5%=510,15 грн.).

Щодо нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в ході перевірки відповідачем встановлено, що загальна сума отриманого доходу, яка підлягає оподаткуванню за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 складає 1 175 557,88 грн., у тому числі по періодам: за січень 2015 року 158 866,32 грн., за лютий 2015 року 192 803,05 грн., за березень 2015 року 104 219,26 грн., за квітень 2015 року 108 740,55 грн., за травень 2015 року 69 081,68 грн., за червень 2015 року 48 844,48 грн., за липень 2015 року 104 710,0 грн., за серпень 2015 року 110 294,50 грн., за вересень 2015 року 75 676,32 грн., за жовтень 2015 року 58 582,56 грн., за листопад 2015 року 51 643,0 грн., за грудень 2015 року 92 095,86 грн., при цьому у періоді з січня 2015 року по жовтень 2015 року загальна сума отриманого доходу сукупно перевищує 1000000 гривень та складає 1 031 819,02 грн.

В результаті заниження бази нарахування єдиного внеску, на яку нараховується єдиний внесок, з урахуванням мінімальної та максимальної величини, за період з 26.06.2014 по 31.12.2018 на загальну суму 704 618,25 грн., у тому числі за 2014 рік на суму 20 356,50 грн., за 2015 рік на суму 223 182,98 грн., за 2016 рік на суму 226 606,91 грн., за 2017 рік на суму 156 688,17 грн., за 2018 рік на суму 77 783,69 грн., перевіркою встановлено заниження суми єдиного внеску на загальну суму 185 945,53 грн., у тому числі за 2014 рік на суму 7 063,70 грн., за 2015 рік на суму 77 444,52 грн., за 2016 рік на суму 49 853,48 грн., за 2017 рік на суму 34 471,40 грн., за 2018 рік на суму 17 112,43 грн.

Досліджуючи наведену інформацію, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог зазначила процедурні питання, пов`язані з порядком проведення відповідачем перевірки. В тому числі, позивач посилається на неподання з її боку відповідної податкової звітності, що, на її думку, унеможливлює відповідні висновки контролюючого органу.

Водночас, з боку позивача суду не надані конкретні відомості та показники господарської діяльності, які б свідчили про неправомірне нарахування податкових платежів та сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За приписами частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем не спростована належними та допустимими доказами правомірність нарахувань податкових платежів в оскаржених рішеннях податкового органу.

Стосовно визначення податкових зобов`язань з урахуванням строку давності, суд зазначає, що відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України в редакції, що діє на час виникнення спірних відносин, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Проте, згідно з другим абзацом пункту 102.1 статті 102 ПК України у разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Позивачем не спростовано, що 29.12.2018 року за № 9846 нею подана уточнююча податкова декларація про майновий стан і доходи від здійснення господарської діяльності за 2015 рік.

Тому донарахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору у спірних рішеннях починаючи з 2015 року здійснено відповідачем відповідно до наведених норм пункту 102.1 статті 102 ПК України.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до підпункту 102.2.1 пункту 102.2 статті 102 ПК України грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано.

Отже, через відсутність декларування позивачем податку на додану вартість, вказані податкові зобов`язання визначені відповідачем з 2015 року відповідно до приписів пункту 102.2 статті 102 ПК України.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки позивачем не доведені порушення з боку відповідача при прийнятті оскаржених рішень, а прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення від 12 листопада 2019 року №, № та №, а також вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску від 12 листопада 2019 року №Ф- відповідають встановленим в ході перевірки обставинам, які позивачем не спростовані, судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 139 КАС України, через відмову у задоволенні позову відсутні підстави для розподілу понесених позивачем судових витрат.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлена та проголошена 13 листопада 2020 року. Рішення складене у повному обсязі 23 листопада 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.А. Чекменьов