Справа № 480/2551/20
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2020 року Справа №480/2551/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2551/20 за позовом Приватної фірми "Астра" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги,-
В С Т А Н О В И В:
Оскаржене податкове повідомлення-рішення прийняте за результатами перевірки, оформленої Актом перевірки від 25.11.2019 року № 1510/18-28-54- 04/30133959.
Позивач з прийнятим податковим повідомлення-рішенням та висновками Акта перевірки не згоден, оскільки вважає, що у відповідача відсутні підстави для застосування до позивача штрафу з наступних підстав.
Позивач вважає, що відповідно до пункту 120-1.1 ст.120-1 ПК України у випадку порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених пунктом 201.10 статті 201 ПК України, штраф не застосовується до платника податку на додану вартість, на якого відповідно до статей 192 та 201 ПК України покладений обов`язок щодо такої реєстрації, в наступних випадках: коли податкова накладна не надається покупцю; коли податкова накладна складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування; коли податкова накладна складена на постачання товарів/послуг для операцій, які оподатковуються за нульовою ставкою.
Позивач стверджує, що податкові накладні, відображені в Акті перевірки та додатку до податкового повідомлення-рішення, були складені за щоденними підсумками операцій в результаті реалізації медикаментів та товарів медичного призначення кінцевим споживачам (покупцям) через мережу аптечних закладів. Ці податкові накладні мають відмітку про те, що вони не надаються покупцю з кодом 11, оскільки складені за щоденними підсумками операцій. Жоден з таких покупців не мав права на формування податкового кредиту, не мав права на отримання податкової накладної. Суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість були відображені Позивачем у податковій звітності та враховані при розрахунках з бюджетом. Отже, порушення Позивачем строків реєстрації податкових накладних не потягло жодних негативних наслідків ані для покупців, ані для бюджету.
Також позивач зазначає, що на вказане податкове повідомлення - рішення ним була подана скарга від 03.01.2020 року до ДПС України в межах строків адміністративного оскарження, визначених пунктом 56.3 статті 56 ПК України. Однак скарга позивача була відхилена відповідно до рішення ДПС України від 04.03.2020р.
Відповідно до пункту 56.15 статті 56 ПК України на час розгляду скарги податкове зобов`язання вважається неузгодженим, податкові вимоги не надсилаються.
Проте, в порушення зазначених вимог Закону відповідачем 15.01.2020 року складена та надіслана позивачу податкова вимога № 493-10.
Ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач надав суду відзив в якому проти позовних вимог заперечував з огляду на таке.
Відповідач стверджує, що відповідно до статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. Зареєстровані позивачем податкові накладні з порушенням строків не відносяться до податкових накладних, що складені по операціях за якими податкові накладні не надаються отримувачу (покупцю) та складені на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою, а тому підлягають реєстрації відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України
Позивач своїм правом щодо надання відповіді на відзив не скористався.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідачем проведено камеральну перевірку Приватної фірми «Астра», з питання своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за червень-жовтень 2019 року, за результатами якої складено акт від 25.11.2019 № 1510/18-28-54-04/30133959.
Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України у зв`язку із порушенням термінів реєстрації податкових накладних за червень жовтень 2019 року на загальну суму податку на додану вартість у розмірі 1 237 575,92 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 10 11, т.1).
Не погодившись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його до ДПС України, але рішенням ДПС України від 04.03.2020р. № 8313/6/99-00-08-05-05-06 в задоволенні скарги було відмовлено (а.с. 16 17, т.1).
Також відповідачем 15.01.2020 року на суму визначену спірним податковим повідомленням рішенням була складена та надіслана позивачу податкова вимога № 493-10 (а.с. 14, т.1).
Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Так, пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів.
Системний аналіз статті 201, пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.
Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 року по справі № 816/1488/17.
Згідно з положеннями Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до податкових накладних вноситься - код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.
Зокрема, у податковій накладній зазначається код ставки податку: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.
З матеріалів справи судом встановлено, що податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), містять код ставки податку на додану вартість «7» або « 20», що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість (а.с. 19 259, т.1, а.с. 1 44, .т.2).
За таких обставин суд доходить висновку про правомірність застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відтак позовні вимоги в цій частині є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 15.01.2020, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.п. 56.1 56.3 ст.56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.
Також п.56.15 ст.56 Податкового кодексу України визначено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
Разом з тим, всупереч зазначеним вимогам податкового законодавства відповідач 15.01.2020 року (після надходження скарги позивача до ДПС України) сформував та надіслав позивачу податкову вимогу з податку, що оскаржується.
Так відповідно до п. 60.1. ст.60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, вважаються відкликаними, якщо:
60.1.1. сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення;
60.1.2. контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу;
60.1.3. контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;
60.1.4. рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;
60.1.5. рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.
Пунктами 60.2 60.4 ст. 60 Податкового кодексу України визначено, що у випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі. У випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги. У випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.
Суд зазначає, що відповідач не надав суду ані доказів погашення податкового боргу позивача, ані рішення про скасування податкової вимоги, ані доказів надсилання позивачу податкової вимоги, яка містить зменшену суму податкового боргу.
Стаття 60 Податкового кодексу України містить вичерпний перелік підстав відкликання податкової вимоги, відповідач не надав суду доказів існування будь якої підстави з якою законодавство пов`язує відкликання податкової вимоги.
При цьому, надана відповідачем інтегрована картка платника, в якій було виключено з обліку спірну суму податкового зобов`язання, на переконання суду, не є доказом відкликання податкової вимоги в розумінні ст.60 Податкового кодексу України (а.с. 63 70, т.2).
Відтак, враховуючи зазначене, податкова вимога від 15.01.2020 року № 493-10 підлягає визнанню протиправною та скасуванню, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь Приватної фірми "Астра" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області суму судового збору у розмірі 2 152,04 грн., сплаченого відповідно до платіжного доручення від 21.04.2020 року № 952 (а.с. 6).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Приватної фірми "Астра" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги задовольнити частково.
Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Сумській області від 15.01.2020 року № 493-10.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек