Справа № 480/1702/20
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 р.Справа № 480/1702/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: П`янової Я.В. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Шосткінського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 року, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, м. Суми, повний текст складено року по справі № 480/1702/20

за позовом Казенного підприємства "Шосткинський казенний завод "Зірка"

до Шосткінського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Казенне підприємство "Шосткинський казенний завод "Зірка" (далі - КП "ШКЗ "Зірка", КП "Зірка"), звернулося до суду з адміністративним позовом до Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі Шосткинський ВДВС), в якому просило:

- визнати протиправними дії Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з примусового виконання платіжної вимоги від 29.01.2020 № 57332519 у зведеному виконавчому провадженні № 55711225, яку видано відповідачем про стягнення з КП "Шосткинський казенний завод "Зірка" заборгованості у розмірі 21555138,59 грн.;

- зобов`язати відповідача до 20.10.2022 (включно) утриматися від вчинення виконавчих дій за зведеним виконавчим провадженням № 55711225 з примусового виконання платіжної вимоги від 29.01.2020 № 57332519, яку видано відповідачем про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 21555138,59 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 частково задоволено адміністративний позов Казенного підприємства "Шосткинський казенний завод "Зірка".

Визнано протиправними дії Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з примусового виконання платіжної вимоги від 29.01.2020 № 57332519 у зведеному виконавчому провадженні № 55711225, яку видано Шосткинським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про стягнення з казенного підприємства "Шосткинський казенний завод "Зірка" заборгованості у розмірі 21555138, 59 грн.

В задоволенні інших позовних вимог казенному підприємству "Шосткинський казенний завод "Зірка" відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що державним виконавцем не вчинено усіх можливих дій. передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для виконання рішення суду в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що 02.10.2018 Шосткинським ВДВС об`єднано виконавчі провадження № 57328556 та № 57329269 про стягнення коштів з КП "ШКЗ "Зірка" у зведене виконавче провадження № 57332519.

16.10.2018 Шосткинським ВДВС накладено арешт на кошти боржника - КП "ШКЗ "Зірка" (а.с.8-12).

На виконанні у Шосткинському ВДВС знаходиться зведене виконавче провадження № 57332519 про стягнення з КП ШКЗ "Зірка" коштів у розмірі 21555138,56 грн., у тому числі на користь фізичних осіб - 18804237,01 грн., на користь юридичних осіб - 2303935,69 грн. та на користь держави - 446965,99 грн. (а.с.48-49).

29.01.2020 Шосткинським ВДВС направлено до ПрАТ "КБ "Акордбанк" платіжну вимогу № НОМЕР_1 для примусового списання коштів з рахунку КП "ШКЗ "Зірка" (а.с.25).

03.02.2020 на депозитний рахунок Шосткинського ВДВС надійшли кошті у сумі 81945,04 грн., які були розподілені між стягувачами, за вимогами про стягнення заборгованості із виплати заробітної плати, у порядку черговості.

Не погодившись з вказаною платіжною вимогою від 29.01.2020, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що вимога Шосткинського ВДВС від 29.01.2020 не є вимогою про стягненням грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами, а відносно Казенного підприємства Шосткинський казенний завод "Зірка" () законом встановлено заборону щодо проведення виконавчих дій, окрім виконавчих дій щодо стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Разом з цим суд першої інстанції вказав, що в порядку адміністративного судочинства підлягають захисту порушені права, свободи або законні інтереси сторони, тобто такі, які вже мали місце на момент звернення до суду. Вимоги КП "ШКЗ "Зірка" про зобов`язання відповідача до 20.10.2022 утриматися від вчинення виконавчих дій, спрямована на майбутнє.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі Закону №1404-VІІІ).

Згідно зі ст.1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно із ч.1 ст.2 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно ч.1 ст.13 Закону №1404-VІІІ під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із ч.1 та п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону №1404-VІІІ заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.ч.2, 4, 5 ст.48 Закону №1404-VІІІ стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи підприємця визначено положеннями ст.52 Закону №1404-VІІІ.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3, 5 ст.52 Закону №1404-VІІІ виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Відповідно до Закону України від 07.07.1999 № 847-XIV "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" Казенне підприємство Шосткинський казенний завод "Зірка" () було включено до Переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

В той же час, 20.10.2019 набрав чинності Закон України від 02.10.2019 №145-ІХ "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" (далі Закон №145-ІХ).

Згідно з пунктом 3 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №145-ІХ забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Казенне підприємство Шосткинський казенний завод "Зірка" () було включено до Переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, затвердженого Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що положеннями пункту 3 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №145-ІХ передбачено виключення щодо заборони вчинення виконавчих дій відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".

Аналіз змісту цього положення свідчить, що така заборона не розповсюджується на: 1) стягнення грошових коштів, що були передані в заставу за кредитними договорами; 2) стягнення товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

З огляду на вказане, є помилковими та необгрунтованими доводи Шосткинського ВДВС щодо тлумачення пункту 3 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №145-ІХ.

Додатково колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч.1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як свідчать матеріали справи, 29.01.2020 Шосткинським ВДВС направлено до ПрАТ "КБ "Акордбанк" платіжну вимогу № 57332519 для примусового списання коштів з рахунку КП "ШКЗ "Зірка" (а.с.25).

03.02.2020 на депозитний рахунок Шосткинського ВДВС надійшли кошті у сумі 81945,04 грн.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2, 5.3, 5.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 за № 377/8976, відповідно до статті 1071 Цивільного кодексу України кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його доручення на підставі рішення суду, а також у випадках, установлених законом.

Примусове списання коштів банки виконують з рахунків, які відкриті клієнтами в банках відповідно до нормативно-правових актів Національного банку з питань відкриття і закриття рахунків.

Примусове списання коштів з рахунків платників ініціюють стягувачі [орган державної виконавчої служби (державні виконавці) та приватні виконавці] на підставі виконавчих документів, установлених законами України.

За необґрунтованість примусового списання коштів, недостовірність даних, зазначених у платіжній вимозі, стягувач несе відповідальність згідно із законодавством України.

Таким чином, саме у зв`язку із ініціюванням стягувачем - Шосткинським ВДВС - платіжною вимогою № 57332519 від 29.01.2020 стягнення заборгованості, з рахунку КП "ШКЗ "Зірка" у примусовому порядку було списано кошти у сумі 81945,04 грн., що призвело до зменшення грошових активів, які перебували у володінні позивача.

Зазначене свідчить про безпосередній вплив на права та законні інтереси позивача саме дій стягувача - Шосткинського ВДВС, пов`язаних із примусовим виконанням платіжної вимоги від 29.01.2020 № 57332519, виданої саме відповідачем.

З огляду на вказане, є обгрунтованими позовні вимоги КП "ШКЗ "Зірка" стосовно визнання протиправними дій Шосткинського ВДВС з примусового виконання платіжної вимоги від 29.01.2020 № 57332519 у зведеному виконавчому провадженні, яку видано відповідачем про стягнення з КП "Шосткинський казенний завод "Зірка" заборгованості у розмірі 21555138,59 грн.;

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Таким чином в порядку адміністративного судочинства підлягають захисту порушені права, свободи або законні інтереси сторони, тобто такі, які вже мали місце на момент звернення до суду.

Враховуючи зазначене, наявні підстави для часткового задоволення адміністративного позову КП "Шосткинський казенний завод "Зірка".

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шосткінського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 року по справі № 480/1702/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді Я.В. П`янова І.С. Чалий