Справа № П/320/913/20
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № П/320/913/20 Суддя (судді) суду 1-ї інст.:
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в призначенні (перерахунку) пенсії та її виплати відповідно до довідки про заробітну плату в зоні відчуження ЧАЕС м. Чорнобиль від 09.12.2019 №1148;

- зобов`язати відповідача здійснити призначення (перерахунок та виплату) пенсії згідно ч. 1 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження ЧАЕС м. Чорнобиль від 09.12.2019 №1148, починаючи з 09.12.2019.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови позивачу в призначенні (перерахунку) пенсії та її виплати відповідно до довідки про заробітну плату в зоні відчуження ЧАЕС м. Чорнобиль від 09.12.2019 №1148. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву позивача від 09.12.2019 із врахуванням встановлених судом обставин та викладених правових висновків у цій справі. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На вказане судове рішення позивач та відповідач подали апеляційні скарги.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення в частині зобов`язання відповідача повторно розглянути його заяву від 09.12.2019 із врахуванням встановлених судом обставин та викладених правових висновків у цій справі та ухвалити в цій частині нове рішення, яким зобов`язати відповідача здійснити йому призначення (перерахунок) та виплату пенсії згідно ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження ЧАЕС м. Чорнобиль від 09.12.2019 №1148, починаючи з 09.12.2019. Позивач вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги позивача ґрунтуються на тому, що зобов`язуючи відповідача повторно розглянути заяву, суд першої інстанції протиправно вийшов за межі позовних вимог; не з`ясував, що відповідачу подавалися первинні документи, зокрема платіжні відомості; згідно довідки КП «Управління міським господарством» від 10.07.2020 №332 перевіркою відповідача у жовтні 2019 року не було встановлено підробок; відповідач позбавлений повноважень діяти на власний розсуд та повторно розглядати заяву.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що позивачем не були надані первинні документи, які підтверджують фактичну тривалість робочого часу та часу перебування в зоні відчуження, тому при визначенні заробітної плати для обчислення розміру пенсії мають бути враховані вимоги постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦСПС від 07.05.1986 №153/10-43, які не враховані у наданих позивачем довідках. Отже, у відповідача не було законних підстав для перерахунку пенсії в розмірі фактичних збитків відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року повернуто особі, яка її подала.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до матеріалів справи, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 29.08.2019.

Згідно із наказом від 10.10.1986 №81 позивача було направлено у відрядження в м. Чорнобиль для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС тривалістю 10 днів з 20.10.1986 по 31.10.1986.

Відповідно до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 15.04.2019 серії АВ №1043725 позивачу встановлена ІІ група інвалідності з відміткою «захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», а також визначено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 75%.

Позивач 04.11.2019 звернувся до відповідача з вимогою призначити та виплатити пенсію згідно ч. 1 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі відшкодування фактичних збитків на підставі довідки про заробітну плату в зоні відчуження.

Згідно розписки-повідомлення від 04.11.2019 відповідачем було прийнято від позивача такі документи, зокрема: довідку про заробітну плату в зоні відчуження від 20.09.2019 №918 (912), інформаційну довідку від 04.11.2019 №1038, копію відомостей по заробітній платі за липень, вересень, жовтень, листопад 1986 р. (о/с), копію наказу про відрядження від 10.10.1986 №81.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 14.11.2019 №3349/103-16 позивача повідомлено, що ним подано довідку про заробітну плату від 20.09.2018 №912 та копію особового рахунку за липень, вересень, жовтень, листопад 1986 р., однак не надано первинних документів, що підтверджують місце та населений пункт виконання робіт по ЛНА на ЧАЕС, фактичну тривалість робочого часу, час перебування в зоні відчуження, що не дає змоги перевірити зону, кратність, години роботи (основні, понаднормові тощо). За наданими документами відсутні підстави для перерахунку пенсії в розмірі фактичних збитків відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В додаток до вказаного листа, листом від 21.11.2019 №3369/103-16 від 21.11.2019 позивача повідомлено, що згідно наданої позивачем інформаційної довідки від 04.11.2019 №1038 оплата праці була проведена за 10 днів перебування в м. Чорнобиль з урахуванням 18 год. щоденно, тому мала становити за розрахунком 396 крб. Проте, згідно особового рахунку за листопад 1986 р. заробітна плата складала 413,64 крб., що не відповідає розрахунку. Отже, є підстави стверджувати, що оплата праці була проведена за іншу кількість відпрацьованих годин чи днів. Позивачу запропоновано надати довідку про заробітну плату, де сума заробітку буде відповідати сумі, що виплачена згідно особового рахунку, або розрахунок якої буде підтверджено первинними документами.

Позивач 09.12.2019 повторно звернувся до відповідача з відповідною заявою, додавши довідку про заробітну плату від 09.12.2019 №1148.

Рішенням від 19.12.2019 №68 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії за нормами ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно до заяви від 09.12.2019 на підставі довідки від 09.12.2019 №1148. Підставою для відмови зазначено те, що постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦСПС від 07.05.1986 №153/10-43 для працівників, які виконували роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС був встановлений 6-годинний робочий день, а за роботу в надурочний час встановлювалися відповідні розміри оплати з урахуванням кратності та на підставі підтверджуючих документів того періоду. Надана позивачем довідка містить розрахунок із припущення кількості надурочних оплачених годин, а не ґрунтується на підставі первинних документів про підтвердження відпрацьованих годин, тому мають застосовуватись вимоги постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦСПС від 07.05.1986 №153/10-43 (щодо застосування іншої кратності).

Листом від 21.12.2019 №4809/103-16 позивача повідомлено, що оскільки первинні документи, що підтверджують відпрацьовані години у зоні відчуження відсутні, при визначенні заробітної плати для обчислення розміру пенсії мають бути враховані вимоги постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦСПС від 07.05.1986 №153/10-43. Тому перерахувати пенсію в розмірі фактичних збитків законних підстав немає. Однак, пенсія може бути визначена із суми заробітної плати, яка була фактично виплачена в листопаді 1986 р. у разі надання відповідної довідки про заробітну плату та чіткого визначення періоду роботи в зоні відчуження.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач необґрунтовано відмовив позивачу у переході на пенсію за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з підстав неможливості проведення перевірки наведених у довідці Комунального підприємства «Управління міським господарством Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області» від 09.12.2019 №1148 відомостей, через відсутність первинних документів, тобто без з`ясування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Частиною 1 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон) визначено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Порядок №1210).

Пунктом 1 вказаного Порядку №1210 закріплено, що останній визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - пенсії). Крім того, в указаному пункті зазначено, що пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Відповідно до пп. 4 п. 3 Порядку №1210 у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Таким чином, розмір пенсії по інвалідності ставиться в залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

Приписи ч. 4 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначають, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2.24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1) при призначенні (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для розмежування джерел фінансування особа надає пакет документів, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2.1 цього розділу.

Згідно з пп. 3 п. 2.1 Порядку №22-1 для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 р. За бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п. 2.10 Порядку №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Зміст зазначених норм права свідчить, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. При цьому, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Як вбачається з довідки від 20.09.2019 №912 позивачу за роботу у населених пунктах зони відчуження, а саме: ЧАЕС, м. Чорнобиль з 21.10.1986 по 30.10.1986 по місцю роботи Комунальне підприємство «Управління міським господарством Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області» на посаді водія виплачена заробітна плата у розмірі 794,45 крб. з урахуванням коефіцієнта 2 відповідно до постанови Ради міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7, до довідки долучено порядок розрахунку зазначеної заробітної плати.

За довідкою від 09.12.2019 №1148 позивачу за роботу у населених пунктах зони відчуження, а саме: ЧАЕС, м. Чорнобиль з 21.10.1986 по 30.10.1986 по місцю роботи Комунальне підприємство «Управління міським господарством Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області» на посаді водія виплачена заробітна плата у розмірі 826,61 крб. з урахуванням коефіцієнта 2 відповідно до постанови Ради міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7, до довідки долучено порядок розрахунку зазначеної заробітної плати, у якому зазначається, що заробітна плата за дні роботи в зоні відчуження становить 413,64 крб.

Відповідно до інформаційної довідки Комунального підприємства «Управління міським господарством Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області» від 04.11.2019 №1038, у зв`язку з відпрацюванням понаднормових годин у зоні відчуження у період відрядження з 21.10.1986 по 30.10.1986 позивачу нараховано та виплачено підвищену оплату праці з врахуванням коефіцієнта кратності 2, а самі розрахунки здійснено на підставі наявних в особовому рахунку даних.

При цьому, в такій довідці вказано про наявність лише таких документів: особових рахунків, наказу про відрядження від 10.10.1986 №81, довідки форми 122 №41. Інші документи, зокрема табель робочого часу, шляхові листи, маршрутні листи відсутні.

Згідно з відомостями зазначеними у особовому рахунку позивача, йому нараховано та виплачено 413,64 карб. заробітної плати за листопад 1986 року.

Отже, з розрахунку заробітної плати, доданого до довідок, зокрема до довідки від 09.12.2019 №1148, вбачається, що донарахування позивачу проведено, проте фактично виплата на суму зазначену в довідці (826,61 крб.) не здійснювалась. Не зазначено жодних первинних документів, розрахункових документів та відомостей, на підставі яких видано зазначену довідку, окрім особових рахунків, сума фактичних виплат по яких відмінна від суми вказаної у довідці.

Таким чином, не всі зазначені в довідці від 09.12.2019 №1148 дані є підтвердженими розрахунковими документами (відомостями) та фактично отримані позивачем, що є основною умовою для проведення перерахунку пенсії.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що у спірних правовідносинах Пенсійний орган не діяв протиправно.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у спірних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 12.06.2020 у справі №539/1284/17, від 23.09.2020 у справі №539/3232/16-а, від 19.12.2019 у справі №539/3633/16-а, від 10.07.2019 у справі №539/2726/16-а, від 18.10.2018 у справі №376/3114/17, від 13.02.2018 у справі №358/1179/17, від 17.04.2018 у справі №376/2559/17, від 25.09.2018 у справі №539/1386/17.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частини другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки під час перевірки вимог апеляційної скарги щодо зобов`язання відповідача здійснити призначення (перерахунок) пенсії судом апеляційної інстанції було встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, то колегія суддів приймає рішення не обмежуючись доводами та вимогами апеляційної скарги.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про задоволення позову частково, оскільки в задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов залишенню без задоволення.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя І.В. Федотов