Справа № 640/4349/19
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4349/19 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Єгорової Н.М.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТРЕЙД» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТРЕЙД» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТТРЕЙД» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 07.12.2018 №, № і №.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю та необґрунтованістю висновків акта від 15.11.2018 №113/26-15-14-04-05/38080119 про результати проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТТРЕЙД» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах контрагентом - ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» за жовтень і грудень 2017 року, що покладені в основу оспорюваних податкових повідомлень-рішень. Позивач стверджує, що господарські операції вчинені між ним та названим вище контрагентом-субпідрядником є реальними, підтверджуються всіма необхідними та належним чином оформленими первинними документами (актами приймання виконаних робіт, податковими накладними, платіжними дорученнями). Проте за висновками акта перевірки вказана первинна документація позбавлена юридичної значимості з огляду на нереальність здійснених господарських операцій, наявність у ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» ознак суб`єкта фіктивного підприємництва. Позивач вважає таку позицію контролюючого органу необгрунтованою з огляду на відсутність вироків стосовно посадових осіб ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки висновки відповідача про порушення позивачем податкового законодавства в ході здійснення господарських операцій із контрагентами є хибними та не підтверджені належними доказами. Крім того, вказано, що господарські операції із контрагентами підтверджені належним чином оформленими первинними та податковими документами, є реальними та відповідають дійсному економічному змісту, а позивачем дотримано передбачені законодавством умови для формування податкового кредиту.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що упродовж періоду з 12.06.2018 по 08.11.2018 (з урахуванням перенесення строку проведення перевірки до отримання від органу досудового слідства вилучених документів) працівниками ГУ ДФС у м. Києві була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ТТРЕЙД» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» за жовтень і грудень 2017 року.

За результатом такої перевірки відповідачем складений акт від 15.11.2018 №113/26-15-14-04-05/38080119, в якому встановлено порушення позивачем:

- п. 44.1, п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України, що полягає у не наданні документів до перевірки;

- п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1 п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, що полягає у заниженні ТОВ «ТТРЕЙД» податку на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету, за звітний період грудень 2017 року на 439255 грн, та одночасно - у завищенні здекларованого від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2017 року на суму 154499 грн.

ГУ ДФС у м. Києві 07.12.2018 на підставі цього акта перевірки прийняло податкові повідомлення-рішення: № форми «Р», яким визначило позивачу до сплати грошове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 658883 грн (в т.ч. за основним платежем - 439255 грн, за штрафними санкціями - 219628 грн); за № форми «В», яким зменшило розмір задекларованого позивачем за звітний період грудень 2017 року (податкова декларація реєстр. № від 19.01.2018) від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на 154499 грн; за № форми «ПС», яким застосувало до позивача штраф у розмірі 510 грн за порушення п. 44.1, п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України.

За наслідками процедури досудового оскарження вказані податкові повідомлення-рішення від 07.12.2018 були залишені без змін відповідно до рішенням Державної фіскальної служби України від 18.02.2019№7919/6/99-99-11-04-02-25.

Вважаючи такі податкові повідомлення-рішення протиправними, а, відтак, такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що надані позивачем до матеріалів цієї справи первинні документи не є такими, що доводять фактичне здійснення господарських операцій між ТОВ «ТТРЕЙД» і ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» у тих обсягах, що зафіксовані у податкових накладних за звітні періоди жовтень і грудень 2017 року, тому висновки акта перевірки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України є нормативно та документально обґрунтованими, а збільшення контролюючим органом (відповідачем) позивачу суми грошового зобов`язання з податку на додану, зменшення розміру від`ємного значення податку на додану вартість та нарахування окремо суми штрафу за ст. 121 ПК України, - відповідно правомірним.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з: придбання або виготовлення товарів та послуг.

За змістом пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Між тим, як передбачено пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з підпунктом 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналіз положень податкового законодавства дозволяє дійти висновку, що право на формування податкового кредиту виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: - фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; - документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; - придбання товарів/послуг з метою їх використання в господарській діяльності; - наявності розумних економічних причин (ділової мети) для здійснення господарських операцій; - наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); - наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам статті 201 Податкового кодексу України та підписана уповноваженою особою.

Водночас, згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Як встановлено абзацом 5 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХІV (далі - Закон №996-ХІV) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відтак, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

За змістом частини першої статті 9 вищезазначеного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною другою статті 9 цього Закону передбачені обов`язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.

Відповідно до пунктів 2.4, 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 (далі - Положення №88) первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

У разі виявлення невідповідності первинного документа вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку такі документи з письмовим обґрунтуванням передаються керівнику підприємства, установи. До окремого письмового рішення керівника такі документи не приймаються до виконання.

З метою встановлення факту реального здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток та/або податкового кредиту з податку на додану вартість необхідно з`ясовувати, зокрема, рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При цьому, аналіз реальності господарської діяльності має здійснюватись на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту господарських операцій.

Позиція контролюючого органу обґрунтована наступним.

З метою отримання від позивача документів та пояснень контролюючий орган до надіслав ТОВ «ТТРЕЙД» письмовий запит від 27.02.2018 №8700/10/26-15-14-04-05-1

Через канцелярію ГУ ДФС у м. Києві 13.06.2018 надійшов лист ТОВ «ТТРЕЙД» вих. №86 від 13.06.2018, в якому Товариство підтвердило здійснення фінансово-господарської діяльності з ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» та повідомило, що документи по таких операціях були вилучені згідно ухвали суду. На підтвердження наведеної обставини ТОВ «ТТРЕЙД» додало до свого листа від 13.06.2018 копії протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 08.02.2018 з додатком до нього - описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду.

ГУ ДФС у м. Києві зі змісту цих документів з`ясувало, що на ТОВ «ТТРЕЙД» мало місце вилучення документів, що проведено старшим о/у УКР ГУНП в Київській області капітаном поліції Плетінко М.О. на виконання ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М. від 07.02.2018 у справі №362/632/18.

У зв`язку з цим ГУ ДФС у м. Києві прийняло наказ від 15.06.2018 № 10032 «Про перенесення строку проведення розпочатої документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Ттрейд», копія якого в той же день була вручена уповноваженому представнику Товариства. Також ГУ ДФС у м. Києві надіслало до Головного управління до ГУ НП в Київській області запит від 15.06.2018 №20543/9/26-15-14-04-05-11 про надання копій усіх отриманих від ТОВ «ТТРЕЙД» документів.

У відповідь ГУ НП в Київській області повідомило відповідача, що в провадженні слідчого відділу Васильківського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження від 18.01.2018 №0000132, яке відкрите за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 Кримінального кодексу України, а вилучену документацію ТОВ «ТТРЕЙД» ГУ НП в Київській області передало слідчому з Васильківського ВП ГУ НП в Київській області.

ГУ ДФС у м. Києві до СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області направлено запит від 11.07.2018 №22673/9/26-15-14-04-05-11 про надання копій усіх отриманих документів ТОВ «ТТРЕЙД» або надання можливості ознайомитися з даними матеріалами. Проте у відповідь старший слідчий СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області Слобоженко Р.С. своїм листом від 31.07.2018 №4/228 повідомив, що СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000132 документація по операціях ТОВ «ТТРЕЙД» і ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» не вилучалися.

За наслідками цього ГУ ДФС у м. Києві, керуючись п. 85.9 ст. 85 Податкового кодексу України, прийняло наказ від 06.11.218 №16432 щодо поновлення з 07.11.2018 терміну проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТТРЕЙД», який вручено головному бухгалтеру Кашириній В.С .

Посадовими особами ГУ ДФС у м. Києві (ревізорами-інспекторами Гончарук О.О. та Вигівською І.С.) 08.11.2018 складений акт про ненадання документів ТОВ «ТТРЕЙД» за №1831/26-15-14-01-05. За змістом цього акта від 08.11.2018 від ТОВ «ТТРЕЙД» надійшов лист від 07.11.2018 вих. №520 (вх. №115136/10 від 08.11.2018), в якому повідомлено про те, що станом на 07.11.2018 вилучені правоохоронними органами первинні документи товариству не повернуті.

З огляду на наведені вище обставини контролюючий орган дійшов висновку про не надання ТОВ «ТТРЕЙД» до перевірки первинних документів по господарських операціях з ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН», та про порушення позивачем норм п. 44.1, п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України.

Здійснивши аналіз податкової звітності з податку на додану вартість, поданої ТОВ «ТТРЕЙД», і даних з Єдиного реєстру податкових накладних перевіряючі встановили, що формування позивачем задекларованих показників податкового кредиту за жовтень і грудень 2017 року мали вплив взаємовідносини з ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН». Так, позивач сформував податковий кредит по операціях з названим контрагентом за жовтень 2017 року на суму 196910,35 грн, за грудень 2017 року - 396844,10 грн.

Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних, у жовтні 2017 року та грудні 2017 року ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» виписало на адресу ТОВ «ТТРЕЙД» та зареєструвало в Реєстрі податкові накладні на загальну суму 3562526,65 грн (в т.ч. ПДВ - 593754,45 грн) з номенклатурами послуг «монтаж сендвіч-панелів на об`єкті», «виконання будівельно-монтажних робіт на об`єкті», роботи з влаштування пирога покрівлі на об`єкті», ін.). Перелік таких податкових накладних наведений на стор. 6 - 7 акта перевірки. Ці податкові накладні були підписані директором ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» ОСОБА_3 .

Дослідивши наявну в ГУ ДФС у м. Києві податкову інформацію щодо ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» перевіряючі, зокрема, з`ясували, що ОСОБА_3 значився директором, головним бухгалтером і засновником Товариства упродовж періоду з 20.10.2017 по 06.02.2018.

ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» не подавало до органу ДФС за місцем обліку податкові розрахунки сум доходів, нарахованого (оплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, форми №1ДФ та фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2017 рік. Остання податкова декларація з податку на додану вартість була подана товариством до органів ДФС за період грудень 2017 року.

За наслідками аналізу даних щодо номенклатур придбаних товарів/послуг за періоди жовтень і грудень 2017 року перевіряючі дійшли висновку, що ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» не придбавало аналогічних послуг за ланцюгом постачання.

Проаналізувавши інформацію з Єдиного державного реєстру судових рішень контролюючий орган з`ясував, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС У Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінальне провадженні №0000037 від 11.07.2017, відкритого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України, де фігурує ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН».

Крім того, Головним управлінням ДФС у м. Києві від оперативного управління ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві листом від 17.01.2018 №224/8/26-54-21-03 отримано протокол допиту гр-на ОСОБА_3 пpo непричетність останнього до створення та ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН».

З огляду на наведені обставини перевіряючі дійшли висновків, що первинні документи по операціях ТОВ «ТТРЕЙД» та ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» складені всупереч вимогам діючого законодавства України, в зв`язку з чим не має змоги підтвердити факт здійснення описаних господарських операцій та немає підстав для включення ТОВ «ТТРЕЙД» до складу податкового кредиту вартості придбання послуг (робіт) від названого контрагента.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що між ТОВ «ТТРЕЙД» (як підрядником), в особі генерального директора Грибанова М.В. , і ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» (як субпідрядником), в особі директора ОСОБА_3 були укладені однотипні за змістом договори субпідряду на виконання робіт, а саме:

- договір №05092017/5 від 05.09.2017, предметом якого є виконання субпідрядником за дорученням підрядника, платних, на свій ризик, своїми силами, але з матеріалів підрядника у встановлений договором строк та відповідно до проектної документації та умов даного договору наступних робіт - робіт з монтажу сендвіч-панелей на об`єкті замовника ТОВ «Агродар-Україна Плюс» - «влаштування холодильника», розташованого за адресою: м. Кропивницький, Бережанське шосе, 7-А. Загальна вартість за цим договором становить 232679,10 грн (з ПДВ);

- договір №01092017/5 від 05.09.2017, предметом якого є виконання субпідрядником за дорученням підрядника, платних, на свій ризик, своїми силами, але з матеріалів підрядника у встановлений договором строк та відповідно до проектної документації та умов даного договору наступних робіт - будівельно-монтажних робіт на об`єкті «Будівництво заводу кабельної продукції LEONI пo вул. І.Шарлая в м. Коломия Івано-Франківської обл.». Загальна вартість за цим договором становить 99987,59 грн (з ПДВ);

- договір №06092017/4 від 09.09.2017, предметом якого є виконання субпідрядником за дорученням підрядника, платних, на свій ризик, своїми силами, але з матеріалів підрядника у встановлений договором строк та відповідно до проектної документації та умов даного договору наступних робіт - робіт з монтажу сендвіч-панелей на об`єкті «Реконструкція єдиного майнового комплексу за адресою: м. Київ, Оболонський р-н, вул. Марка Вовчка, 18-а». Загальна вартість за цим договором становить 432300,50 грн (з ПДВ);

- договір №200917/1 від 20.09.2017, предметом якого є виконання субпідрядником за дорученням підрядника, платних, на свій ризик, своїми силами, але з матеріалів підрядника у встановлений договором строк та відповідно до проектної документації та умов даного договору наступних робіт - будівельно-монтажних робіт на об`єкті: ПpAT «Український бекон» «м`ясопререробний комплекс», розташований за адресою: Донецька область, Костянтинівський р-н, с. Водяне-2, вул. Зелена, 1-А. Загальна вартість за цим договором становить 903748,71 грн (з ПДВ);

- договір №10102017/1 від 10.10.2017, предметом якого є виконання субпідрядником за дорученням підрядника, платних, на свій ризик, своїми силами, але з матеріалів підрядника у встановлений договором строк та відповідно до проектної документації та умов даного договору наступних робіт - будівельно-монтажних робіт на об`єкті: «Будівництво складської будівлі на вул. Погребський шлях, 35, с. Погреби Броварського р-ну Київської області». Загальна вартість за цим договором становить 1402373,47 грн (з ПДВ).

За умовами цих договорів сторони узгодили що основні параметри об`єкта (техніко-економічні показники), склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання субпідряднику, визначені проектною документацією, яка є невід`ємною частиною договору (п. 1.2).

Перелік виконуваних робіт та матеріалів, їх склад і договірна ціна узгоджені сторонами в додатку №1 до цього договору, який є невід`ємною частиною до цього договору (п 1.3, п. 4.1).

Субпідрядник повинен мати ліцензію на право виконання тих видів підрядних робіт, які відповідно до законодавства України підлягають ліцензуванню. Копію такої ліцензії субпідрядник має надати підряднику до початку (пп. 5.1.2 п. 5.1).

Забезпечення робіт матеріалами та устаткуванням здійснює підрядник. Підрядник зобов`язується передати субпідряднику фронт робіт, передати матеріали, які необхідні для проведення робіт, прийняти закінчені виконанням роботи, відповідно до фактично виконаного обсягу, сплатити вартість виконаних робіт субпідрядником згідно з договором та додатками до нього (п. 2.1, п. 1.5). Також підрядник передає: субпідряднику проектну документацію з відміткою «До виконання робіт» протягом 1 робочого дня з дати підписання цього договору (пп. 5.3.6 п. 5.3); забезпечує необхідну будівельну готовність для виконання робіт за актом прийому-передачі будівельного майданчика (пп. 5.3.7 п. 5.3)

У свою чергу субпідрядник письмово за 3 календарних дні до початку приймання сповіщає підрядника про готовність окремих відповідальних конструкцій і прихованих робїт. Їх готовність підтверджується двосторонніми актами проміжного приймання відповідальних прихованих робіт (п. 7.3).

Субпідрядник передає підрядникові виконані роботи згідно акта приймання-передачі виконаних підрядних робіт. Датою закінчення виконання робіт буде вважатися день підписання акта приймання-передачі виконаних робіт (п. 3.2).

Підрядник оплачує вартість виконаних субпідрядником робіт після завершення виконання останніх та прийняття по акта приймання-передачі підрядником, при цьому Підрядник має право здійснювати авансування оплати робіт по цьому Договору. Моментом оплати вважається дата перерахування коштів на банківський рахунок субпідрядника (п.п. 4.3, 4.4).

Разом із тим, в текстах договорів від 05.09.2017 за №05092017/5 і №01092017/5, від 09.09.2017 №06092017/4, від 10.10.2017 №10102017/1 вказані реквізити банківського рахунку ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» - № НОМЕР_1 в ПАТ «ПУМБ, який за даними інформаційних систем на рівні ДФС України відкрито лише 20.10.2017. Такі відомості не були зафіксовані в акті перевірки.

Всі перелічені договори субпідряду від імені субпідрядника були підписані однією особою - ОСОБА_3 , як директором. Водночас за даними витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 05.09.2017, 20.09.2017, 10.10.2017 та 20.10.2017 судом першої інстанції з`ясовано, що на моменти укладання та підписання договорів субпідряду від 05.09.2017 за №05092017/5 і №01092017/5, від 09.09.2017 №06092017/4, від 10.10.2017 №10102017/1 керівниками та/або засновниками ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» значилися інші особи, - спочатку ОСОБА_5 , а потім ОСОБА_6 . Натомість відомості про ОСОБА_3 як керівника та засновника ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» були внесені до Єдиного державного реєстру лише 19.10.2017.

Таки чином, наведені у договорах субпідряду відомості про особу керівника ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» у період до 19.10.2017 не відповідають даним Єдиного державного реєстру.

Зі змісту акта перевірки вбачається, що ці договори субпідряду позивачем до контролюючого органу на дослідження не подавалися з причини вилучення їх правоохоронним органом 08.02.2018 відповідно до протоколу доступу до речей і документів.

Однак ознайомившись зі змістом зазначеного протоколу від 08.02.2018 та додатку до нього - опису вилучених речей і документів, суд першої інстанції встановив, що саме ці документи співробітниками ГУ НП в Київській області у позивача не вилучалися. Так, в Описі на 9 арк. зафіксовано наступний перелік вилученої документації по контрагенту ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН»: акт від 25.10.2017, акт від 31.10.2017, акт від 31.10.2017.

На підтвердження обставин виконання сторонами своїх зобов`язань за договорами субпідряду позивач надав копії таких документів: акта №1 приймання виконаних робіт за жовтень 2017 року; акта №5 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року; довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2017 року; акта №6 виконаних робіт за жовтень 2017 року; акта №5 виконаних робіт за жовтень 2017 року; акта №4 виконаних робіт за жовтень 2017 року; акта №1 виконаних робіт за жовтень 2017 року; акта №7 виконаних робіт за жовтень 2017 року; акта №1 виконаних робіт за грудень 2017 року; акта №1 виконаних робіт за грудень 2017 року; акта №2 виконаних робіт за грудень 2017 року; акта №1 виконаних робіт за грудень 2017 року; акта №1 виконаних робіт за грудень 2017 року; акта №2 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року, датований 31.10.2017; акта №1 приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2017 року, датований 31.10.2017; акта №1/2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року, датований 08.12.2017; акта №2/2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року, датований 08.12.2017; роздруківок електронних податкових накладних ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН», виписаних на адресу позивача за періоди жовтень і грудень 2017 року; роздруківку електронного платіжного доручення ТОВ «ТТРЕЙД» від 08.11.2017 №2771 на суму 51876 грн, що містить відомості про перерахування коштів у зазначеній сум на користь ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» в якості оплати за виконання будівельно-монтажних робіт згідно договору №06092017/4 від 06.09.2017; роздруківку електронного платіжного доручення ТОВ «ТТРЕЙД» від 08.11.2017 №2774 на суму 27922 грн, що містить відомості про перерахування коштів у зазначеній сум на користь ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» в якості оплати за виконання будівельно-монтажних робіт згідно договору №05092017/4 від 05.09.2017; роздруківку електронного платіжного доручення ТОВ «ТТРЕЙД» від 22.12.2017 №3267 на суму 285130 грн, що містить відомості про перерахування коштів у зазначеній сум на користь ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» в якості оплати за послуги згідно договору б/н від 22.12.2017.

Разом із тим, всі перелічені вище акти та податкові накладні були підписані від імені ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» директором ОСОБА_3 .

Суд першої інстанції вірно зазначив, що тексти актів приймання виконаних робіт в переважній більшості не містили відомостей про витрати робітників, найменування, кількість та вартість використаних у процесі виконання робіт матеріалів, а в актах оформлених на виконання договорів від 05.09.2017 за №05092017/5 і №01092017/5, від 09.09.2017 №06092017/4, від 10.10.2017 №10102017/1 відсутні дати їх складання.

Крім того, позивач всупереч вимог ухвали суду першої інстанції від 01.04.2019 не подав до суду засвідчені копії та/або оригінали інших документів, наявність (оформлення) яких передбачалася умовами договорів субпідряду: додатків до таких договорів, копії ліцензії субпідрядника, проектно-кошторисної документації та документальних доказів її передачі субпідряднику, актів прийому-передачі субпідряднику будівельного майданчика, документальних доказів передачі субпідряднику необхідних матеріалів та устаткування для виконання робіт на об`єктах, письмових повідомлень субпідрядника про готовність окремих відповідальних конструкцій і прихованих робіт, актів огляду прихованих робіт, актів проміжного прийняття відповідальних конструкцій, іншої супутньої документації.

При цьому, в тексті Опису до протоколу тимчасового доступу до речей і документів відсутня інформація про вилучення таких документів у ТОВ «ТТРЕЙД».

Також позивач не подав жодних документальних доказів на підтвердження обставин проведення взаєморозрахунків з контрагентом за виконанні роботи повністю/частково та/або обліку в бухгалтерському обліку кредиторської заборгованості перед ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» у загальній сумі 3482728,65 грн.

Жодних письмових пояснень про причини відсутності у позивача тих чи інших документів, а також заперечення проти змісту поданих відповідачем копій протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 08.02.2018 та Опису до нього позивач до суду першої та апеляційної інстанції не подав.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи позивач не подав жодні документальні докази на підтвердження обставин оприбуткування ним результатів спірних господарських операцій з ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» та включення вартостей робіт до собівартості реалізованих робіт (послуг), доказів використання результатів субпідрядних робіт у власній господарській діяльності (зокрема, копій договорів із замовниками, первинної документації до таких договорів, а також документації з питання погодження із замовниками кандидатури ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» в якості субпідрядної організації).

Також не подав пояснення з документальним підтвердженням з питання виникнення у ТОВ «ТТРЕЙД» економічної доцільності в укладенні спірних договорів субпідряду з ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН», оскільки за даними Реєстру ліцензій на офіційному веб-сайті Державної архітектурної інспекції України позивач у 2017 році мав чинну ліцензію, а за даними поданої позивачем звітності по нарахуванню та сплаті єдиного соціального внеску за жовтень і грудень 2017 року, - ще й власний штат працівників у кількості не менше 40 осіб.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що матеріали справи не містять документальні докази, які б давали підстави для висновку про існування у позивача необхідності (економічної доцільності) для придбання субпідрядних робіт у ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН», та про фактичне використання позивачем результатів таких робіт у своїй власній господарській діяльності.

Таким чином, беручи до уваги все вищенаведене у сукупності, надані позивачем до матеріалів цієї справи первинні документи не є такими, що доводять фактичне здійснення господарських операцій між ТОВ «ТТРЕЙД» і ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН» (рух активів, виникнення зобов`язань) у тих обсягах, що зафіксовані у податкових накладних за звітні періоди жовтень і грудень 2017 року.

Крім того, матеріалами справи не підтверджується наявність у ТОВ «ТТРЕЙД» поважних причини для не надання до перевірки договорів субпідряду з ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН», первинних та розрахункових документів до таких договорів. Протилежного суду сторонами не було доведено.

При цьому, суд першої інстанції вірно не врахував посилання відповідача на те, що наявні у матеріалах справи договори та інші документи (акти, податкові накладна) починаючи з 19.10.2017 достеменно були підписані іншою невідомою особою, ніж директором ТОВ «УКРБУД КОНСТРАКШН», оскільки такі доводи контролюючого органу не підтверджені належними і допустимими документальними доказами. А саме надана представником відповідача до матеріалів справи копія протоколу допиту свідка ОСОБА_3 від 03.01.2018 не завірена відповідальним працівником органу досудового слідства.

Що стосується посилання відповідача на здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000037, в рамках якого були відібрані свідчення ОСОБА_3 , то як вказав Верховний Суд України у постанові від 05.03.2012 (справа № 21-421а11) податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 22 листопада 2018 року у справі №826/14440/17 (адміністративне провадження №К/9901/57326/18) зазначив, що надані позивачем під час розгляду справи документи бухгалтерського обліку не спростовують тверджень контролюючого органу про те, що вищевказані контрагенти Товариства здійснюють фіктивну діяльність, а самі документи бухгалтерського обліку підписані особами, які заперечують свою участь у створенні та діяльності товариств, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, отже виписані від їх імені податкові накладні не можна вважати належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 08 листопада 2018 року у справі №804/5599/15 (адміністративне провадження №К/9901/42187/18) правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкового кредиту виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця (замовника) належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.

Отже, недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє надані позивачем первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій.

Водночас, частина наданих позивачем первинних документів підписані особами, які заперечували причетність до ведення господарських операцій вище вказаних контрагентів позивача.

Доведеність податкового правопорушення полягає у комплексному дослідженні усіх складових господарських операцій (постанова Верховного Суду у справі від 16.01.2018 №826/1398/14).

Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: - неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; - відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; - облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; - здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; - відсутність первинних документів обліку (постанова Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі №826/11531/14, постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.08.2018 у справі №2а-7067/11/1370).

Враховуючи викладене, безпідставними є твердження апелянта щодо реальності спірних господарських операцій з ТОВ «УКРБУДКОНСТРАКШН», позаяк під час апеляційного розгляду справи останнім не спростовано вищенаведені висновки суду першої інстанції, та не надано відповідних доказів, які б відповідали вимогам ст.ст. 73 - 76 КАС України.

Колегія суддів вказує, що відповідачем спростовано достовірність відомостей первинних документів, поданих платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій за правочинами з ТОВ «УКРБУДКОНСТРАКШН».

Формальна ж наявність договорів, податкових та видаткових накладних не є достатнім та беззаперечним документальним підтвердженням фактичного виконання договірних відносин, і не дає можливості суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне проведення господарських операцій.

За наведених обставин, колегія суддів вказує, що відповідач при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв згідно приписів частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Поряд з наведеним, судова колегія відхиляє посилання в апеляційній скарзі на те, що контролюючим органом не надано належних доказів фіктивності господарських операцій між позивачем та контрагентом, оскільки такі твердження не спростовані жодними доказами, жодним чином не спростовують обгрунтованість викладених вище висновків суду, та не доводять реальність проведення спірних господарських операцій.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТРЕЙД» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя І.В. Федотов