Справа № 160/13829/20
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком від 29.09.2020 року та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди роботи з 18.11.1977 по 31.12.1977 та з 01.01.1984 по 02.02.1995- в колгоспі ім. Крейсера «Аврора».
Представником відповідача 24.11.2020 року подано до канцелярії суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що в своїй позовній заяві одна із позовних вимог ОСОБА_1 є - зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 18.11.1977 по 31.12.1977 рр. та з 01.01.1984 по 02.02.1995 - в колгоспі ім. Крейсера "Аврора", але такі вимоги є необґрунтованими та незаконними. По - друге позивач не надав жодних доказів, документів, довідок тощо, які б підтвердили достовірність записів в трудовій книжки колгоспника № НОМЕР_2 , а саме період з 18.11.1977 по 31.12.1977 рр., адже до цього запису виникає багато питань, а саме: запис дописано в графах з нумерацією колонок, в графі дата запису стоїть 18.11.1991 р. наступна графа "за який рік даються відомості" зазначено 1977 рік, в той час, як далі записи ідуть послідовно тобто: дата запису 20.03.1979 р. , за який рік звітують - 1978 р. в 1981 році звітували за 1980 рік і так далі все послідовно і зрозуміло. В 1990 році звітують за 1989 рік, але в 1991 році чомусь звітують за 1977 рік. Крім того на титульній сторінці трудової книжки колгоспника зазначено, що дата вступу в члени колгоспу 1978 р., дата заповнення 20.03.1979 року, це може свідчити про те, що першим записом є строка з 20.03.1979 року, а не 18.11.1991 р. Згідно запису №1 ОСОБА_1 прийнятий на роботу у колгосп "Аврора", періоди роботи з 01.01.1984 по 02.02.1995 не враховані при обчисленні страхового стажу так, як записи завірені печаткою КСП "Аврора", відомості про перейменування відсутні, що суперечить Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників" №58 від 29.07.1993 року. Отже враховуючи вищевикладене страховий стаж позивача складає 18 років 25 днів, що не достатньо для призначення пенсії за віком.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.09.2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення пенсії за віком.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що чоловіки, які звертаються за призначенням пенсії з 01.01.2020 по 31.12.2020. мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менш, як 27 років.
Згідно трудової книжки позивача колгоспника № НОМЕР_2 ОСОБА_1 , 18.11.1977 року був прийнятий в члени колгоспу ім. Крейсера «Аврора» Нікопольського району в якості тракториста, який 03.02.1995 року перейменований в КСП, 01.05.2000 року реорганізований в ТОВ «Аврора».
29.11.2002 року звільнено позивача з роботи за власним бажанням.
Таким чином, належними документами, а саме трудовою книжкою, підтверджено, що позивач дійсно в період з 18.11.1977 року по 29.11.2002 р., працював в колгоспі ім. Крейсера «Аврора» Нікопольського району перейменованого в КСП та реорганізованого в ТОВ «Аврора». Також у трудовій книжці колгоспника № НОМЕР_2 вказані дані щодо кількості відроблених людиноднів за рік та встановлення мінімум трудоднів ( або людиноднів за рік).
Позивач, не погодившись з відмовою відповідача щодо зарахування до страхового стажу періоду його роботи у колгоспі імені крейсеру «Аврора» з 18.11.1977 по 31.12.1977 та з 01.01.1984 по 02.02.1995 року, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що чоловіки, які звертаються за призначенням пенсії з 01.01.2020 по 31.12.2020. мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менш, як 27 років.
Тобто, необхідними умовами для призначення пенсії за віком є досягнення особою пенсійного віку 60 років, та наявність, в даному випадку, у особи страхового стажу не менше 27 років.
Так, на момент звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком (29.09.2020 р.), вона досягла необхідного пенсійного віку 60 років.
Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно вимог частини 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Наведені положення свідчать про те, що єдиною підставою для не врахування до трудового стажу часу роботи колгоспника за фактичною тривалістю є невиконання встановленого мінімуму трудової участі саме без поважних причин.
Як встановлено ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637(далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993р. № 637, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за №310, та чинних на час розгляду справи (надалі по тексту - Основні Положення).
Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.
До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).
Згідно з пунктом 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.
Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.
Трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).
Як свідчать матеріали справи, відповідачем не зараховано період роботи позивача в колгоспі ім. Крейсер «Аврора», а саме: 18.11.1977р. по 31.12.1977р. та з 01.01.1984р по 02.02.1995р. з підстав наявності певних недоліків в трудові книжці, що, в свою чергу, призвело до недостатності страхового стажу та відмови в призначенні пенсії за віком.
Основною підставою щодо не зарахування оскаржуваного стажу позивача до страхового, який дає право на призначення пенсії за віком, стало порушення саме відповідальними особами порядку ведення трудових книжок колгоспників, а саме: в трудодні запис дописано та відсутня інформація чи бул ОСОБА_1 членом колгоспу та печатка колгоспу.
Проте, суд звертає увагу, що у разі наявності недоліків в записах трудової книжки особа не має нести відповідальність за підприємство, установу, організацію що вносило такі записи. Адже, на особу не може перекладатись обов`язок доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені в його трудовій книжці. Невідповідність зазначених вище даних не може бути підставою для виключення оскаржуваного періоду роботи зі страхового стажу особи, який дає йому право на призначення пенсії за віком.
Враховуючи те, що трудова книжка позивача № НОМЕР_2 містить всі необхідні відомості про трудову діяльність ОСОБА_1 , суд доходить до висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно не враховано до страхового стажу період роботи позивача з 18.11.1977 по 31.12.1977 та з 01.01.1984 по 02.02.1995 р.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розгляну заяву ОСОБА_1 про призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди роботи з 18.11.1977 по 31.12.1977 та з 01.01.1984 по 02.02.1995- в колгоспі ім. Крейсера «Аврора».
За правилами частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує питання судових витрат.
Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди роботи з 18.11.1977 по 31.12.1977 та з 01.01.1984 по 02.02.1995- в колгоспі ім. Крейсера «Аврора».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )про призначення пенсії від 29.09.2020 року на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду, викладених в даному рішенні.
Стягнути на користь ОСОБА_2 ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати з оплати судового збору у розмірі 840,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді Лісна А.М.

Рішення не набрало законної сили станом на 25.11.2020 року

Помічник судді Лісна А.М.