Справа № 438/1474/19
Суддя: Слиш А. Т.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 438/1474/19
Провадження № 2-а/438/5/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 листопада 2020 року Бориславський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Слиша А.Т.,

при секретарі Гадубяк О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Костишака В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борислав за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Онищак Христини Романівни, третя особа Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Онищак Х.Р., третя особа Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати як незаконну постанову №49/2/19-ф/пз від 05 червня 2019 року, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Онищак Х.Р. про накладення штрафу на ОСОБА_1 в розмірі 4352 грн за правопорушення у сфері містобудівної діяльності; справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1, 4 ст. 96 КУпАП за правопорушення у сфері містобудівної діяльності по АДРЕСА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що 20 вересня 2019 року на його адресу надійшло поштове відправлення, відправником якого є Бориславський MB державної виконавчої служби, в якому знаходились постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №60061834 та вимога виконавця. Оскільки позивач не отримував жодних документів з приводу адмінправопорушення, в якому його звинувачують, то 27 вересня 2019 року звернувся на адресу начальника Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівський області з вимогою надіслати йому в завірених копіях відповідні документи, які надійшли на адресу позивача 30 листопада 2019 року за вих. №1013/-462-19 від 28.11.2019. За наведених підстав позивач просив визнати поважною причину пропущення процесуального строку і поновити право звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Позивач вважає, що оскаржуваною постановою відповідач безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.4 ст.96 КУпАП, зокрема, заздійснення на земельній ділянці у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належать йому на праві власності, реконструкції без затвердженої в установленому законодавством порядку проектної документації (будівельного паспорта забудови земельної ділянки) та без права на виконання будівельних робіт (повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта). Так, в період з 19 квітня по 3 травня 2019 року головними інспекторами будівельного нагляду ДДАБІ у Львівській області Блажківим О.Б. та Рудником І.С. було проведено позапланову перевірку дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм та державних стандартів, за результатами чого складено акт №262/19, а згодом протоколи про вчинене правопорушення у сфері містобудівної діяльності №262/19/1 та №262/19/2 та припис №262/19 від 03.05.2019 р., яким позивача зобов`язано усунути виявлені порушення до 03.06.2019 р. без конкретного зазначення способу такого усунення та об`єкта будівництва.

05.06.2019 р. за наслідками розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідачем винесено постанову за №49/2/19-ф/пз, якою позивача визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 27, п.1, ч.1 ст. 34, ч.2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» від 13 квітня 2011 р. №466, п.6.1.41 ДБН Б 22-12 2018 р. «Планування та забудова територій», що стало підставою для накладення адміністративного стягнення в розмірі 4 352 грн.

Позивач не згідний із оскаржуваною постановою, вважає її незаконною та необгрунтованою, винесеною з грубим порушенням чинного законодавства.

Позапланова перевірка відповідачем була проведена безпідставно та з порушенням порядку проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю), встановлених Законом України «Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності». Підстав для проведення перевірки не було. Позивач зазначає, що побудована на його земельній ділянці прибудова нічим не порушує права інших осіб, які ніби-то звернулись із заявою, яка не містить жодного належного обґрунтування з цього приводу, а з самого акту перевірки не вбачається дотримання відповідачем підстав проведення перевірки. Тобто, навіть саме по собі порушення будівельних норм без порушення прав заявника не давало підстав для позапланової перевірки, а тому здобуті в ході такої перевірки дані є недопустимими доказами вини позивача в інкримінованому порушенні. Всі документи були складені шляхом комп`ютерного набору, а тому не відповідає дійсності, що акт перевірки, припис та протоколи були складені 3 травня 2019 року в м. Борислав по вул. Грушевського, 107, а в місті Львові по вул. Генерала Чупринки, 71, тобто за місцем знаходження юридичної особи відповідача. У протоколах відсутні свідки.

Позивач не мав можливості ознайомитись зі змістом цих документів, на основі чого мав би змогу внести свої зауваження, заперечення чи застереження, або надати пояснення з приводу їх змісту, скористатись правничою допомогою,. При складанні протоколів про адміністративні порушення права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, позивачу не роз`яснено, пояснень не відібрано, копії таких протоколів на місці події йому не вручено. Вказане є порушенням його процесуальних прав на захист та свідчить про протиправність оскаржуваної постанови.

Позивач заперечує отримання поштою надісланих йому відповідачем вище згаданих процесуальних документів з приводу проведеної в нього перевірки, надісланих йому 7 травня та 6 червня 2019 року, як і самого повідомлення про розгляд справи від 21.05.2019 року.

Крім того, відповідачем порушено вимоги п. 16 Порядку №244 щодо 15-денного строку розгляду справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Крім того, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», про порушення якого вказано в оскаржуваній постанові, був прийнятий лише 17.02.2011, та набрав чинності ще пізніше. Позивач наголошує, що вказану прибудову було проведено в період 2006-2007 років, тобто до набрання чинності у 2011 році зазначеного закону. В цей період ще проживала мати позивача, яка була власником всього будинковолодіння та земельної ділянки, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого позивач отримав все будинковолодіння у спадок і став його власником. Разом з тим ні протоколи, ні оскаржувана постанова не містять даних про час проведення прибудови, а зазначено, що позивач «здійснює реконструкцію», що не відповідає дійсності. У складеному стосовно позивача протоколі час вчинення правопорушення не зазначено, що є однією з ознак відсутності в діях позивача складу адмінправопорушення, а саме його об`єктивної сторони.

Позивач зазначає, що норму ч.4 ст.96 КУпАП було включено в цю статтю лише у 2012 році, а відтак він не порушив і не міг порушити зазначену протоколом норму, проведеним будівництвом в 2006-2007 роках, як і п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» від 13 квітня 2011 р. №466, як і п.6.1.41 ДБН, Б 22- 12 2018 «Планування та забудова територій», яких на час зведення прибудови не існувало. Висновок відповідача про порушення позивачем Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та інших нормативних актів ґрунтується на припущеннях, оскільки немає жодного доказу того, в якому саме році побудована ця споруда.

Крім цього, відповідно до п.6 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою КМУ №244 від 6.04.1995 штраф за правопорушення може бути накладено на суб`єкта містобудування протягом 6-ти місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

Аналіз ст.1 Закону України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду» та обставин адмінправопорушення, в якому визнано винним позивача, дає підстави заявити, що жодної реконструкції не проведено, оскільки при проведенні прибудови з облаштуванням на ній навісу має технічні ознаки переобладнання, або перепланування, оскільки не мало місця втручання в несучі конструкції та інженерні системи загального користування житлового будинку.

Ухвалою судді від 20 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

Ухвалою судді від 14 лютого 2020 року було поновлено ОСОБА_1 строк для оскарження постанови, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

03 березня 2020 року до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Онищак Х.Р. просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Крім цього, відповідач зазначила, що відповідно до направлення на здійснення позапланової перевірки від 18.04.2019, головними інспекторами будівельного нагляду Блажків О.Б. та Рудник І.С. було проведено позапланову перевірку на підставі звернення ОСОБА_2 щодо будівельних робіт, що здійснюються ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 . За результатами перевірки та встановлених порушень складено акт №262/19-пз від 03.05.2019, протоколи про адміністративне правопорушення №262/19/1 та №262/19/2 та припис №262/19 від 03.05.2019. Вказані документи були направлені позивачу супровідним листом 06.05.2019 цінним листом з описом вкладення. 21.05.2019 листом позивача повідомлено про перенесення розгляду справи. Відтак 05.06.2019 відповідачем винесено постанову, яку оскаржує позивач, копію постанови було скеровано позивачу супровідним листом з повідомленням про вручення. Вказаною постановою встановлено порушення позивачем ч.1 ст. 27, п.1, ч.1 ст. 34, ч.2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» від 13 квітня 2011 №466, п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12: 2018 «Планування та забудова територій». Відповідальність за правопорушення передбачена ч.1, ч.4 ст.96 КУпАП. Відповідач у відзиві послалася на положення ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 №553, та зазначила, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а позивач хоче уникнути передбаченої законодавством відповідальності та проводити незаконне самочинне будівництво.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Костишак В.М., позов підтримали та дали пояснення, аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Онищак Х.Р. та третя особа Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України в судове засідання не прибули, причини неявки суду не повідомили, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, з клопотаннями про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їхньої відсутності не зверталися.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 244-6 КУпАП Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виробництва, виготовлення та застосування будівельних матеріалів, виробів, конструкцій, а також будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту та прийняття в експлуатацію об`єктів чи споруд, невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п`ятої), 97, частини третя - п`ята статті 152-1, стаття 188-42).

Позивач є власником будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що відповідно до направлення на здійснення позапланової перевірки від 18.04.2019 №262/19-пз головними інспекторами будівельного нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Блажківим О.Б. та Рудником І.С. у період з 19 квітня по 3 травня 2019 року було проведено позапланову перевірку на підставі звернення ОСОБА_2 щодо дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, на об?єкті: будівництво на АДРЕСА_1 .

За результатом перевірки складено акт №262/19-пз від 03.05.2019, протокол про адміністративне правопорушення від 03.05.2019 №262/19/1 за ч.1 ст.96 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення від 03.05.2019 №262/19/2 за ч.4 ст.96 КУпАП та припис №262/19 від 03.05.2019 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким позивача зобов?язано усунути виявлені недоліки в термін один місяць з дня отримання даного припису.

З копій вказаних документів вбачається, що складення актів, протоколів та припису відбувалося у відсутності позивача ОСОБА_1 .

Відповідачем не надано суду письмового доказу про надіслання вказаних вище протоколів та припису №262/19 від 03.05.2019 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на адресу позивача ОСОБА_1 , із зазначенням дати вручення цього документу.

Згідно з протоколами №262/19/1 та №262/19/2 від 03.05.2019: ОСОБА_1 на земельній ділянці, яка належить йому на праві приватної власності згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД№467945 від 21.03.2008 р. (кадастровий №:03:021:0143, цільове призначення - для обслуговування житлового будинку і господарських споруд) в індивідуальному житловому будинку АДРЕСА_1 , який належить йому на праві приватної власності (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17122289 від 19.12.2007 р., підстава виникнення права власності - свідоцтво про право на спадщину реєстраційний №1838 від 12.12.2007 р.) здійснює реконструкцію без затвердженої в установленому законодавством порядку проектної документації (будівельного паспорта забудови земельної ділянки), що є порушенням ч.1 ст.27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування та забудова територій»; та без права на виконання будівельних робіт (повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта), що є порушенням п.1, ч.1 ст. 34, ч.2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» від 13 квітня 2011 р. №466, п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12.2018 р. «Планування та забудова територій». Гр. ОСОБА_1 було надано технічний паспорт, виданий Дрогобицьким МБТІ від 28.12.2003 року №б/н. Виявлено відхилення від поверхового плану технічного паспорта: по межі земельної ділянки здійснено прибудову до будинку цегляної стіни довжиною 2,40 м., товщиною 0,25 м з віконним отвором. На дану прибудовану стіну опирається навіс прямокутної форми розмірами 7,38 м *2,40 м. На момент перевірки будівельні роботи на вищевказаному об`єкті не проводяться.

05 червня 2019 року за наслідками розгляду матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, зокрема, вказаних протоколів, відповідачем - головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівський області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Онищак Х.Р. винесено постанову №49/2/19-ф/пз, якою встановлено порушення позивачем ч.1 ст. 27, п.1, ч.1 ст. 34, ч.2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» від 13 квітня 2011 р. №466, п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування та забудова територій», визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.4 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 4 352 грн.

Зокрема, оскаржуваною позивачем постановою встановлено, що « ОСОБА_1 на земельній ділянці, яка належить йому на праві приватної власності згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯД №467945 від 21.03.2008 р. (кадастровий №:03:021:0143, цільове призначення для обслуговування житлового будинку і господарських споруд) в індивідуальному житловому будинку АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17122289 від 19.12.2007 р. підстава виникнення права власності - свідоцтво про право на спадщину реєстраційний №1838 від 12.12.2007 р.) здійснює реконструкцію без затвердженої в установленому законодавством порядку проектної документації (будівельного паспорта забудови земельної ділянки) та без права на виконання будівельних робіт (повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта). Гр. ОСОБА_1 було надано технічний паспорт, виданий Дрогобицьким МБТІ від 28.12.2003 року №б/н. Виявлено відхилення від поверхового плану технічного паспорта: по межі земельної ділянки, здійснено прибудову до будинку цегляної стіни довжиною 2,40 м, товщиною 0,25 м, з віконним отвором. На дану прибудовану стіну опирається навіс прямокутної форми розмірами 7,38 м *2,40 м.»

Відповідно до ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положенням ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне порушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.

Спірні правовідносини регулюються Законами України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності», Постановами КМУ №553 від 23.05.2011 «Про затвердження порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», та №244 від 06.04.1995 «Про затвердження порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

У ч. 1 ст. 96 КУпАП встановлено відповідальність за порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд.

Частиною 4 ст. 96 КУпАП встановлено відповідальність за виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що склад вказаних правопорушень є триваючим. Правопорушення розпочинається з моменту початку виконання будівельних робіт, реконструкції та закінчується фактичним їх виконанням, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 22.11.2018 №520/12759/16-а.

Таким чином, в ході розгляду справи суду необхідно встановити коли саме було розпочато виконання будівельних робіт (реконструкції) і чи завершено їх виконання на час проведення перевірки, а не обмежуватись лише констатацією факту виконання таких робіт.

Вирішуючи питання щодо часу фактичного виконання позивачем будівельних робіт з реконструкції (за адресою: АДРЕСА_1 ) суд відзначає, що в ході позапланової перевірки суб`єктом владних повноважень виявлено факт реконструкції будівлі без затвердженої в установленому законодавством порядку проектної документації (будівельного паспорта забудови земельної ділянки) та без права на виконання будівельних робіт (повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта). Посилань на час фактичного виконання будівельних робіт ані протокол, ані постанова не містять. Натомість містять вказівку на те, що на час проведення перевірки жодних будівельних робіт не проводилося.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 став власником земельної ділянки та будинку за адресою: АДРЕСА_1 - 12 грудня 2007 року. До того часу вказане нерухоме майно належало його матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як стверджує позивач реконструкцію без затвердженої в установленому законодавством порядку проектної документації та без права на виконання будівельних робіт було проведено в період 2006-2007 років, коли власником будинку була його мати.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте відповідачем в ході судового розгляду не було надано жодних доказів на підтвердження факту виконання будівельних робіт (реконструкції) саме на час проведення перевірки у травні 2019 року.

Надаючи правову оцінку законності оскаржуваної позивачем постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд виходить з наступного.

Оскаржуваною постановою відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч.4 ст. 96 КУпАП. Проте, у зазначеній редакції ст. 96 КУпАП була викладена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності» № 1817-VIII від 17.01.2017, який набрав чинності 10.06.2017.

Станом на час виконання будівельних робіт (2006-2007 роки) стаття 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена в іншій редакції, складалася з трьох частин.

Крім цього, Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», про порушення норм якого вказано в протоколах про адміністративне правопорушення №262/19/1 та №262/19/2 від 03.05.2019, був прийнятий лише 17 лютого 2011 року, та набрав чинності 12.03.2011.

На підставі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

В рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99 висловлено правову позицію, згідно з якою закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України принцип дії нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що дія нормативного акту починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих Законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Приймаючи до уваги той факт, що норми права, за якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності не існувало на час виконання будівельних робіт, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

За змістом наведених норм початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення пов`язується з днем його виявлення лише у випадку вчинення триваючого правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1, ч.4 ст. 96 КУпАП, є триваючим. Дане правопорушення розпочинається з моменту початку виконання будівельних робіт й закінчується фактичним їх виконанням.

При цьому, досліджуючи матеріали справи на підставі яких було складено оскаржувану постанову, відсутні будь - які докази, які свідчать про проведення вказаних будівельних робіт саме позивачем.

Таким чином суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови достовірно не встановлено чи саме позивач ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1, ч.4 ст.96 КУпАП.

Суд не бере до уваги посилання позивача на необхідність застосування положення Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою КМУ №244 від 6.04.1995р. (щодо строків накладення штрафів). Оскільки цей Порядок визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, що передбачені Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності". При цьому норми цього закону поширюються на суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

При винесенні постанови відповідачем не встановлено чи проводилось позивачем станом на час проведення перевірки будівельні роботи, а у випадку їх завершення - момент такого завершення і відповідно дотримання строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Оскільки у разі фактичного завершення на час проведення перевірки виконання будівельних робіт має місце факт експлуатації об`єкта будівництва без прийняття їх в експлуатацію, що становить самостійний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за який також передбачена ст. 96 КУпАП.

Також не було встановлено всіх фактичних даних справи, не у повному обсязі досліджені обставини справи, не з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави дійти висновку про передчасність винесення відповідачем оскаржуваної постанови, оскільки інспектором не було вчинено всіх необхідних заходів, дотримання яких гарантувало б правомірність останнього. Таким чином вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.4 ст.96 КУпАП матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведена.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин та враховуючи, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, в ході судового розгляду законності прийнятого ним рішення не доведено, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що при винесенні відповідачем постанови про адміністративне правопорушення порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані відповідачем, тому постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Суд також звертає увагу, що у порушення вимог ст.36 Кодексу України про адміністративні правопорушення при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не враховано та не відображено у змісті оскаржуваної постанови, що при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суд дійшов висновку, що посадовою особою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області не доведено правомірність притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в підтвердження факту вжиття відповідачем всіх необхідних заходів, які б засвідчили правомірність його дій з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за наведеної вище доказової бази.

Уповноваженим органом не обґрунтовано підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності, а суд у свою чергу не може в ході розгляду справи самостійно збирати докази винуватості особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд дійшов висновку про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №49/2/19-ф/пз від 05 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 4352 грн за ч.1, ч.4 ст.96 КУпАП та закриття провадження у справі, оскільки станом на день розгляду справи в суді строки притягнення до адміністративної відповідальності позивача закінчилися, а тому будь - які недоліки провадження у справі про адміністративне правопорушення при новому розгляді усунуті бути не можуть. При цьому, враховуючи вказану спеціальну норму - ч. 3 ст. 286 КАС України, якою обмежуються повноваження суду в даній категорії справ, не можуть бути задоволені позовні вимоги в частині визнання постанови протиправною та закриття на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 134, 139, 243-246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову №49/2/19-ф/пз від 05 червня 2019 року, що винесена 05 червня 2019 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Онищак Христиною Романівною про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.ч.1, 4 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 4352,00 гривень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Бориславський міський суд Львівської області.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Відповідач: головний інспектор будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Онищак Христина Романівна, місцезнаходження: 79008, м.Львів, вул.Генерала Чупринки, 71.

Повний текст рішення складено 23 листопада 2020 року.

Головуючий суддя А.Т.Слиш