Справа № 580/2115/20
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2115/20 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Лук`яненко Галини Олександрівни на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року (розглянута у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні), м. Черкаси, дата складання повного тексту рішення - 15 вересня 2020 року) у справі за адміністративним позовом Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2020 року, Харківський національний університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба (далі - позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій просить: стягнути з відповідача на користь позивача суму в розмірі 131 830 грн. 20 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не відшкодував витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, що зумовило звернення до суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року позовом задоволено повністю.

Стягнено з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Харківського національного університету внутрішніх справ (Одержувач: ХНУВС, Код організації: 08571096, Банк одержувача: Державне казначейство України м. Київ, Р/р: 5066, МФО: 820172, Код банку одержувача: 25010100, юридична адреса: пр. - т. Льва Ландау, 27 м. Харків, 61080) витрати, пов`язані з утриманням у сумі 131830 (сто тридцять одну тисячу вісімсот тридцять) грн. 20 коп.

Не погоджуючись з вказаною постановою, представником відповідача у справі подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що 26.07.2016 між Міністерством оборони України в особі ТВО начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у вказаному навчальному закладі.

У подальшому, 25.03.2020 ОСОБА_1 подано рапорт про відрахування його з числа курсантів у зв`язку з небажанням продовжувати навчання.

12.05.2020 контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Університету і відповідачем достроково розірваний та відповідач виключений із списків особового складу Університету наказом начальника Університету (по стройовій частині) від 12.05.2020 №107.

ОСОБА_1 ознайомився 13.05.2020 із загальним розрахунком коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта №247 від 20.05.2020.

В наведеному розрахунку міститься формулювання «зобов`язуюсь добровільно відшкодувати витрати на моє утримання в університеті не пізніше п`ятнадцяти днів з дати видання наказу про моє відрахування».

Ознайомившись із вказаним розрахунком позивач особисто здійснив запис, згідно якого зобов`язався частинами виплачувати кошти, про що поставив особистий підпис.

За таких обставин, суд звертає увагу, що відповідач ознайомлений із можливістю в п`ятнадцятиденний термін в добровільному порядку відшкодувати витрати на його утримання.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно наданих позивачем довідок витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 у навчальному закладі складають у загальному розмірі 131 830 грн. 20 коп., з яких: грошове забезпечення - 30 184 грн. 75 коп.; по продовольчому забезпеченню - 60 974 грн. 03 коп.; по медичному забезпеченню - 537 грн. 63 коп.; по перевезенню до місця щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотньому напрямку 362 грн. 03 коп.; витрати на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв - 15 620 грн. 60 коп.

Та зазначає, що Міністерство оборони України є уповноваженим органом, який здійснює відповідні функції держави у спірних відносинах в особі Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, який є органом державної влади на місцях у сфері оборони, являється бюджетною установою і утримується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. Витрати, які відшкодовані за утримання у вищому навчальному закладі зараховуються до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок навчального закладу, виключно на утримання курсантів.

Вимогами ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до наказу від 03.08.2016 №400 «Про затвердження Положення про облік та використання коштів спеціального фонду державного бюджету в Міністерстві оборони України» визначено, що кошти відшкодовані курсантами пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) обліковуються на відповідних субрахунках вищих навчальних закладів.

Постанова Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» (далі - Постанова №964) визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу

Так, відповідно до п. 3 Постанови №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з:

- грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;

- перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку;

- оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до п. 6 Постанови №964 витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за

за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством; строків строкової військової служби, - за весь період навчання.

Відповідно до п. 7 Постанови №964 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що зобов`язання з відшкодування курсантом витрат виникає в останнього у випадку дострокового розірвання контракту у разі, зокрема, небажання продовжувати навчання.

При цьому, як було встановлено раніше, на загальному розрахунку від 20.05.2020 року №247 міститься підпис курсанта - старшого солдата ОСОБА_1 , а також біля графи «Зобов`язуюсь добровільно відшкодувати витрати на моє утримання в університеті не пізніше п`ятнадцяти днів з дати видання наказу про має відрахування» Відповідачем - старшим солдатом ОСОБА_1 , здійснений вчинений власноручно та засвідчений особистим підписом напис: «Зобов`язуюсь частинами виплачувати кошти». Викладене, у свою чергу, свідчить, що ОСОБА_1 не заперечував свій обов`язок з виплати коштів, однак вказав на спосіб його виплати - частинами.

Разом з тим, оскільки протягом п`ятнадцятиденного строку для добровільного відшкодування коштів останні не були перераховані позивачем, як повністю, так і частково, колегія суддів приходить до висновку про виникнення в Університету права на звернення до суду із даним позовом, а також наявність правових підстав для його задоволення, адже сума заявлених до стягнення коштів підтверджується наявними у матеріалах справи розрахунками.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку враховуючи відсутність добровільної сплати відповідачем коштів на утримання в Харківському національному університеті внутрішніх справ, та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини про обґрунтованість позовних вимог Харківського національного університету внутрішніх справ та задоволення позову у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Лук`яненко Галини Олександрівни - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль