Справа № 620/4901/20
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року Чернігів Справа № 620/4901/20

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Родінченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області та просить: визнати протиправною та скасувати податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) Чернігівського управління ГУ ДПС у Чернігівській області від 08.10.2020 № № Ф-1327-13 в сумі 8839,72 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що попри те, що у квітні 2018 року позивачка отримала свідоцтво на право на зайняття адвокатською діяльністю і до 26 грудня 2019 року була зареєстрована як особа, яка проводить незалежну професійну діяльність, фактично таку діяльність не здійснювала, оскільки з 10 серпня 2010 року і по теперішній час працює на посаді юриста в ПСП «Фортуна». Тобто є найманим працівником, працює виключно за основним місцем роботи в межах укладеного трудового договору на умовах повного робочого часу. За вказаний період не здійснювала адвокатську діяльність та не отримувала доходу від неї, а ЄСВ сплачував за неї роботодавець. За таких обставин, у позивача не було правових підстав для складання податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.10.2020 № № Ф-1327-13 по заборгованості по ЄСВ в сумі 8839,72 грн.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

13 жовтня 2020 року на поштову адресу позивачка надійшла вимога ГУ ДПС у Чернігівській області від 08.10.2020 № Ф-1327-13 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 8839,72 грн. станом на 30 вересня 2020 року.

Не погодившись з такою вимогою, позивачка оскаржила її до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

У квітні 2018 року позивачка отримала свідоцтво на право на зайняття адвокатською діяльністю і до 26 грудня 2019 року була зареєстрована як особа, яка проводить незалежну професійну діяльність.

З 24.12.2019, на підставі її заяви, право на зайняття адвокатською діяльністю зупинено.

З 10 серпня 2010 року і по теперішній час позивача працює на посаді юриста в ПСП «Фортуна».

Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (надалі -Законі №2464), який визначає правові та організаційні засади забезпечення! збору та обліку єдиного внеску на, загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (затверджена Наказом Мінфіну № 449 від 20.04.2015, що зареєстровано в Міністерстві юстиції 07.05.2015 за №508/26953), яка встановлює процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів (надалі - Інструкція про порядок нарахування і сплати ЄСВ №449).

Порядком формування та подання страхувальником звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.04.2015, № 460/269050.

Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших, платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за № 751/28881.

Пунктом 5 частини 1 ст. 4 Закону № 2464 визначено, що платниками Єдиного, внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме, наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність.

Позивач, як адвокат, є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ЄСВ).

Згідно положень пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №2464, для платників, зазначених у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

У разі якщо такий платником не отримано дохід, (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до пунктів 1 та 4 частини 2 статті 6 Закону № 2464, серед інших, обов`язками платника податку є своєчасне та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплата єдиного внеску, а також подання звітності за основним місцем обліку у встановлені строки, порядку та за формою.

За приписами частини 5 статті 8 Закону №2464 єдиний внесок для платників', зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки, до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої, законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

Порядок і строки сплати ЄСВ визначені частиною 8 ст. 9 Закону № 2464. Так, відповідно до абзацу третього вказаної правової норми платники єдиного внеску, зазначені у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані спланувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Крім того, відповідно до підпункту 2 пункту 14 розділу IV Інструкція про порядок нарахування в сплати ЄСВ №449, для платників, зазначених у підпункті 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції (само зайнятих осіб), у разі зняття їх з обліку в органах доходів і зборів^ єдиний внесок сплачується протягом 10 календарних днів після граничного строку подання звіту із зазначенням типу форми «ліквідаційна».

Приписами частини 12 статті 9 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464 є недоїмкою ( пункт 6 частини 1 ст.1 Закону №2464, пункт 2 розділу VI Інструкції № 449).

Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки не застосовується (п.16 ст.25 Закону №2464, п. 13 розділу VII Інструкції).

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону №2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Пунктом 3 розділу VI Інструкції № 449 передбачено, що вимога про сплату боргу вручається платнику органами доходів і зборів, якщо, серед іншого, платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, що передбачено абзацом 10 пункту 3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати ЄСВ №449.

Дані інформаційної системи органу доходів і зборів відображаються в Інтегрованій картці платника (далі - ІКП).

Відповідно до терміну, наведеному у пункті 2 розділу І Порядку ведення органами Державної фіскальної служби Українці оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Мінфіну рід 07.04.2016 № 422 ( зареєстрований в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за N-751/28881), інтегрована картка платника є формою операторного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи, органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетам та цільовими фондами ІКП відкриваються органами ДФС за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших; платежів до бюджетів, єдиного внеску, та містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу; інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій (пункту 1 підрозділу 1 розділу II Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних да Інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З викладеного вбачаєтеся, що ІКП є належними доказами, що підтверджують підстави нарахування зобов`язань з ЄСВ, стан погашення та наявність недоїмки з відповідного податку та збору.

У позовній заяві позивач, в якості підстав оскарження вимоги про сплату боргу, вказує на те, що у періоді, за який нарахована сума недоїмки з ЄСВ, вона працювала за наймом, і внесок з ЄСВ за неї сплачував роботодавець.

Зазначені підстави оскарження не можуть бути враховані з огляду на таке.

Як вказується у позовній заяві та підтверджується витягом з Єдиного реєстру адвокатів України, право повивача на заняття адвокатською діяльністю зупинено з 24.12.2019 згідно пункту 1 частини 1 статті 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатські діяльність» від 05.07.2012.

При цьому необхідно враховувати положення зазначеного закону щодо наслідків зупинення та припинення адвокатської діяльності.

Так, положення частини п`ятої ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначають, що протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати. При цьому право на заняття адвокатською діяльністю може бути поновлено. У разі прийняття адвокатам рішення про зупинення адвокатської діяльності, він не втрачає юридичного статусу адвоката, має свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю.

В свою чергу, відповідно до частини першої ст. 32 Закону N 5076-VI право на заняття адвокатською діяльністю припиняється шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Припинення права особи на заняття адвокатського діяльністю має наслідком припинення такої діяльності та права особи на участь у роботі органів адвокатського самоврядування (частина п`ята ст. 32 Закону N 5076-VI).

Отже, протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю, така діяльність адвокатом не здійснюється і відповідно, виключає отримання останнім доходу від такої діяльності. Однак, як встановлено у п. 2 частини першої ст. 7 Закону № 2464-VІ, факт неотримання платником єдиного внеску доходу (прибутку) у звітному кварталі, або окремому місяці звітного кварталу не скасовує його обов`язку щодо необхідності визначення бази нарахування та сплати суми єдиного внеску не менше за розмір мінімального страхового внеску.

Таким чином, базу нарахування єдиного внеску зобов`язані визначати адвокати, як ті, що отримують, так і ті, що не отримують дохід від провадження незалежної професійної діяльності, ураховуючи викладене, зупинення адвокатської діяльності не є підставою для зняття самозайнятої особи з обліку в органі доходів і зборів в якості платника єдиного внеску.

Таке зняття може мати місце виключно у разі припинення особою адвокатської діяльності.

Відповідно до положень пункту 4 розділу III Порядку, формування та подання страхувальником звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 №435 (надалі - Порядок подання страхувальником звіту №435), особи, які провадить незалежну професійну діяльність, формують та подають самі за себе до органів доходів і зборів звіт один раз на рік до 01 травня року, що настає за звітним періодом.

Звітним періодом для них є календарний рік.

Звіт подається за формою N Д5 із зазначенням типу форми «початкова».

Пунктом 10 розділу III Порядок подання страхувальником звіту №435 визначено, що у разі прийняття рішення про ліквідацію, припинення діяльності страхувальників, зазначених у пунктах 4 цього розділу (особи, які проводять незалежну професійну діяльність), на яких, не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», зобов`язані подати саун за себе Звіт із зазначенням типу форми "ліквідаційна".

На підставі викладеного позивачем самостійно за себе були сформовані та подані до контролюючого органу наступні звіти про суми нарахованого Доходу та суми нарахованого єдиного внеску:

- звіт за 2019 рік за формою форма №Д5 річна, тип форми ліквідаційна, поданий 17.02.2020року;

- звіт за 2020 рік за формою форма №Д5 річна, тип форми ліквідаційна, поданий 31.08.2020року.

У звіті за 2019 рік платник самостійно визначив для себе щомісячні зобов`язання з ЄСВ за період з січня по грудень 2019 року в розмірі 918 гри. 06 коп. (мінімальна заробітна плата 4173 грн. на 01.01.2019 х 22%).

У звіті за 2020 рік платник самостійно визначив для себе щомісячні зобов`язанню з ЄСВ за січень, лютий, червень та липень місяці року в розмірі 1 038 грн. 06 коп. (мінімальна заробітна плата 4 173 грн. на 01.01.2020 х 22%).

Таким чином, позивачем згідно вказаних звітів визначено ЄСВ з дотриманням вимог пункту 2, частини 1 статті 7 Закону №2464 у розмірі мінімального страхованого внеску.

Відповідно до пункту 16 розділу II «Загальні правила формування та подання Звіту» Порядку формування та подання звіту з ЄСВ №435, відповідальним за правильність та достовірність заповнення Звіту є страхувальник.

У випадках, коли платник самостійно сам за себе визначає зобов`язання з ЄСВ, контролюючий орган лише відображає такі зобов`язання в обліку та здійснює контролі за їх виконанням.

Так, пунктом 11 розділу IV Інструкції про порядок нарахування та сплати ЄСВ №449 визначено, що обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів здійснюється на підставі звітності, що подається платниками до органу доходів і зборів.

Крім того, за змістом пункту 1 підрозділу 4 розділу IV Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Мінфіну № від 07.04.2016 № 422 ( надалі Порядок ведення оперативного обліку платежів до бюджету №422), в оперативному обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ІКП) відображаються дані на підставі звітних документів платника (страхувальника).

Отже відповідачем на підставі звітів позивача за 2019 та 2020 роки в ІКП відображено:

ІКП за 2019 рік

за перший квартал нараховано ЄВ з терміном сплати 19.04.2019 в сумі 2 754 грн. 18 коп. ( мінімальний внесок 918, 06 грн. х 3 міс);

за другий квартал нараховано ЄВ з терміном сплати 19.07.2019 в сумі 2 754 грн. 18 коп. ( мінімальний внесок 918, 06 грн. х 3 міс);

за третій квартал нараховано ЄВ з терміном сплати 21.10.2019 в сумі 2 754 грн. 18 коп. ( мінімальний внесок 918, 06 грн. х 3 міс);

ІКП за 2020 рік

за четвертий квартал 2019 року нараховано ЄСВ з терміном сплати 21.01.2020 в сумі 2 754 грн. 18 коп. ( мінімальний внесок 918,06 грн. х 3 міс);

за січень 2020 року нараховано мінімальний внесок ЄСВ з терміном сплати 21.04.2020 в розмірі 1039 грн. 06 коп.;

за лютий 2020 року нараховано мінімальний внесок ЄСВ з терміном сплати 20.07.2020 в розмірі 1039 грн. 06 коп.;

за червень- липень місяці нараховано з терміном сплати 31.08.2020 ЄС в сумі 2078 грн. 12 коп. ( мінімальний внесок 1038,06 грн. х 2 міс.)

Позивачем неналежним чином виконувались приписи ст. 9 Закону № 2464 щодо строків сплати самостійно визначеного єдиного внеску, у зв`язку з чим у позивача виникла недоїмка з ЄСВ.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 розділу VI Інструкції про порядок нарахування та сплати ЄСВ №449, у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за встановленою формою, що є відповідним додатком до Інструкції № 449 ( п.4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування та сплати ЄСВ №449).

Відповідач, керуючись наведеними приписами чинного законодавства, сформував та надіслав платнику оскаржувану Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-1327-13 від 08.10.2020 в сумі 8839 грн.72 коп. з розрахунку:

недоїмка в сумі 1929 грн. 30 коп, що виникла станом на 21.10.2019 ( частково не сплачена сума ЄСВ, нарахована самостійно платником за ІІІ квартал 2019 року згідно звіту);

недоїмка в сумі 2 754 грн. 18 коп., що виникла станом на 20.01.2020 ( не сплачена сума ЄСВ, нарахована самостійно платником за ІV квартал 2019 року згідно звіту);

недоїмка в загальній сумі 4 156 грн. 24 коп., самостійно нарахована платником згідно звіту за 2020 рік.

Таким чином, приймаючи оскаржувану вимогу про сплату боргу, відповідач обчислив недоїмку на підставі звітів платника та самостійно визначених ним сум ЄСВ, при цьому контролюючий орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (вул.Реміснича, 11, м.Чернігів,14000) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 23 листопада 2020 року.

Суддя С.Л. Клопот