Справа № 420/9061/20
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9061/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойко О.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови, вирішив адміністративний позов задовольнити .

І. Суть спору:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом позивача, ФОП ОСОБА_1 , до відповідача, Головного управління Держпраці в Одеській області, про:

- визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці в Одеській області №ОД061/1742/НП/СПТД-ФС від 26.03.2020 за якою застосовано до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 штраф у сумі 75 568,00 грн.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідач провів контрольний захід, позапланову перевірку за відсутності відповідного закону. Застосування до спірних правовідносин постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295, якою керувався відповідач при проведенні інспекційного відвідування, є невірним.

Також позивач посилалася на порушення відповідачем порядку розгляду справи та винесення спірної постанови, оскільки на її адресу будь-які повідомлення щодо часу, дати та місця розгляду справи не надходили, її участь під час розгляду справи не була забезпечена.

Як наслідок, на думку позивача, акт та вимога, які прийняті на підставі незаконно проведеної перевірки, а також постанова про застосування штрафних санкцій є протиправними.

(б) Позиція відповідача

30.10.2020 відповідач до суду надав відзив на адміністративний позов в якому заперечував проти позовної вимоги, просив у задоволенні адміністративного позову відмовити. Відповідач вважає, що призначення інспекційного відвідування позивача відбулося з дотриманням вимог чинного законодавства. На вимогу надати документи для проведення інспекційного відвідування позивач їх не надала. Ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування стало підставою для неможливості проведення інспекційного відвідування та застосування до позивача штрафних санкцій за порушення законодавства про працю. Відповідний акт про неможливість проведення інспекційного відвідування відповідач разом з диском з відеофіксацією проведення інспекційного відвідування рекомендованим листом разом з описом вкладення направив на адресу позивача.

Також відповідач зазначав, що чинне на момент розгляду справи про застосування штрафних санкцій законодавство не передбачало обов`язок у відповідача повідомляти позивач про час, дату та місце розгляду.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

07.10.2020 суд ухвалою відкрив провадження в адміністративній справі про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив судове засідання на 05.11.2020 на 11:00 год.

05.11.2020 суд ухвалив задовольнити клопотання позивача про розгляд справи в письмовому провадженні та розглянути справу по суті в письмовій формі провадження враховуючи наявність в матеріалах справи заяв по суті та документів, які є достатніми для об`єктивного вирішення справи.

IV. Обставини, встановлені судом

07.02.2020 відповідач видав наказ №133 про проведення інспекційного відвідування відповідно до вимог Конвенції міжнародної організації праці №81, ч.1 ст.259 Кодексу законів про працю, абз. другого п.1 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 21.08.2019 №823 та на підставі службової записки заступника начальника Управління начальника відділу з питань трудових відносин Управління з питань праці ГУ Держпраці в Одеській області Р.Павловського від 07.02.2020 (а.с.63).

В цей же день, 07.02.2020, відповідач видав направлення на здійснення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 з 10 лютого 2020р. по 14 лютого 2020р. Предметом здійснення позапланового заходу є забезпечення застосування правових норм щодо використання праці.(а.с.65).

10.02.2020 інспектори праці здійснили вихід за фактичною адресою господарської діяльності позивача: АДРЕСА_2, магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1».

10.02.2020 відповідач надав позивачеві вимогу №ОД 061/1742/ПД про надання до огляду оригіналів та завірених належним чином копій документів необхідних для проведення інспекційного відвідування. (а.с.66).

14.02.2020 відповідач склав акт №ОД061/1742/НД про неможливість проведення інспекційного відвідування через ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію з питань, які є предметом перевірки (а.с.68). Акт був надісланий рекомендованим листом за адресою реєстрації позивача як ФОП , накладна №476 від 17.02.2020 (а.с.72).

02.03.2020 відповідач склав повідомлення №15/01-33-2001 ОСОБА_1 про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення 02.03.2020 (а.с.76).

03.03.2020 відповідач направив на адресу позивача повідомлення про розгляд справи рекомендованим листом (а.с.77).

26.03.2020 відповідач, розглянувши справу про накладення штрафу, за створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці, зокрема, ненадання на письмову вимогу інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування виніс постанову №ОД061/1742/НП/СПТД-ФС , в якій на підставі абз.восьмого ч.2 ст. 265 КЗпП, керуючись ст.259 КЗпП, п.4 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ №509 від 17.07.2013 вирішив накласти штраф у розмірі 75 568 грн. (а.с. 80).

V. Джерела права та висновки суду.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином.

Порядок здійснення державного нагляду у сфері господарської діяльності встановлює Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05.04.2007.

Згідно з абз. четвертим та п`ятим ст.2 цього Закону: «Заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин дванадцятої - чотирнадцятої статті 4, частини одинадцятої статті 4-1, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої, шостої та десятої статті 7, статей 9, 10, 12, 19, 20, 21 цього Закону».

Відповідно до абз. першого ст.259 КЗпП України: «Державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України».

Тобто ст.253 КЗпП є відсилочною до постанови КМУ. З метою реалізації ст.259 КЗпП Постановою КМУ від 21 серпня 2019 року №823 затверджений Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі-Порядок №823).

Згідно з п.11 Порядку №823: «Вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання».

Відповідно до 14 Порядку №823: «У разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування, зокрема ненадання на письмову вимогу інспектора праці інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 10 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, перевищення строків проведення інспекційного відвідування, визначених пунктом 9 цього Порядку, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування із зазначенням відповідних підстав, який у разі можливості підписується об`єктом відвідування або іншою уповноваженою ним особою».

В п.16 Порядку №823 зазначено: « За результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю».

Згідно з ч.2 ст.265 КЗпП України: «Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження;

[…] недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

вчинення дій, передбачених абзацом сьомим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у шістнадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення».

Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою КМУ від 17.07.2013 №509, визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України (далі -Порядок №509).

Відповідно до п.3 Порядку №509: « Справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника».

Проаналізувавши, наведені вище норми права, суд погоджується з позицією відповідача про те, що повідомлення про призначення інспекційного відвідування відбулося з дотриманням вимог чинного законодавства, а також з тим, що пункти 6,7 Порядку №509 з вимогами про необхідність повідомлення суб`єкта господарювання про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу були виключені станом на дату прийняття спірної постанови. Проте суд звертає увагу на загальні критерії законності рішень суб`єктів владних повноважень та на необхідність дотримання принципу верховенства права.

У частині першій ст.8 Конституції України закріплений загальноправовий принцип: «В Україні визнається та діє принцип верховенства права».

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до розуміння Конституційного Суду в його рішенні від 02.11.2004 у справі за конституційним поданням ВСУ щодо відповідності Конституції України положень статті 69 КК України: « […] Одним з проявів принципу верховенства права є те, що воно не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи».

У статті 2 КАС України закріплені основні принципи адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн. Суб`єкти владних повноважень повинні враховувати ці критерії-принципи, а адміністративний суд керується ними при оцінюванні законності прийнятих рішень.

Так, відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: «[…] з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення».

У статті 3 ЗУ «Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» серед основних принципів здійснення державного нагляду міститься принцип відкритості та прозорості.

Прийняття рішення з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення-цей критерій випливає з принципу гласності прийняття рішень. Суб`єкт владних повноважень повинен застосовувати його, приймаючи рішення, що матиме вплив на права, свободи чи інтереси особи, особливо, якщо це рішення матиме несприятливі наслідки для особи. Особа, щодо якої приймають рішення, має право бути вислуханою суб`єктом владних повноважень. Цьому праву кореспондує обов`язок суб`єкта владних повноважень забезпечити особі право знати про час, дату та місце розгляду справи.

Повертаючись до спірних правовідносин, враховуючи застосування до позивача у спірному рішенні штрафу у досить значному розмірі, суд вважає, що вказане рішення є таким, що тягне несприятливі наслідки для позивача. Направлення позивачу повідомлення про розгляд його справи про накладення штрафу 02.03.2020, яке було відправлено останньому 03.03.2020 - на наступний день після того, коли такий розгляд вже відбувся, свідчить про незастосування відповідачем принципу урахуванням права позивача на участь у процесі прийняття рішення. Що в свою чергу означає - недотримання одного з основних критеріїв законності прийняття рішень. Таким чином, суд робить висновок про протиправність постанови Головного управління Держпраці в Одеській області №ОД061/1742/НП/СПТД-ФС від 26.03.2020 за якою застосовано до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 штраф у сумі 75 568,00 грн. та задоволення позовної вимоги про скасування вказаної постанови.

VI. Судові витрати

При поданні позовної заяви до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 840, 80 грн. Даний факт підтверджується квитанцією АТ КБ Приватбанку від 24.09.2020 (а.с.36). З урахуванням висновку суду про задоволення позову, сплачений та документально підтверджений позивачем судовий збір належить до відшкодування. Адже відповідно до ч.1 статті 139 КАС України: «При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці в Одеській області №ОД061/1742/НП/СПТД-ФС від 26.03.2020 за якою застосовано до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 штраф у сумі 75 568 (сімдесят п`ять п`ятсот шістдесят вісім),00 грн.

3.Стягнути з Головного управління Держпраці в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), судові витрати у сумі 840 (вісімсот сорок), 80 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Оскільки справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до Одеського апеляційного адміністративного суду.

3. Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Держпраці в Одеській області, адреса: 65044, м. Одеса, пр. Шевченка, 2; .

Суддя О.Я. Бойко

.