Справа № 380/8613/20
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №380/8613/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сасевича О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про стягнення заборгованості у вигляді доплати за службу в нічний час,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, із вимогами:

-стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час за 2015-2017 роки в сумі 10492,60 грн.

-стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 1500,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона з 07.11.2015 року проходить службу в Управлінні патрульної у м.Львові Департаменту патрульної поліції в складі батальйону №3.

Однак, позивач наголошує, що Департаментом патрульної поліції у період 2015-2017 р.р. їй не виплачено доплату за роботу у нічний час, що слугувало підставою для звернення до суду з означеним позовом.

Ухвалою судді від 15.10.2020 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику у судове засідання) учасників справи.

12.11.2020 року від представника відповідача засобами електронного зв`язку (23.11.2020 року засобами поштового зв`язку) надійшов до суду відзив на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву представник вказала, що із заявленими позовними вимогами не погоджується, позов вважає таким, що не підлягає задоволенню.

Також, представник відповідача звертає увагу на те, що при розрахунку суми недоплати за службу в нічний час позивач не враховувала положення п.11 Розділу ІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (надалі по тексту - Порядок №260), яким передбачено двогодинну перерву на відпочинок для поліцейських, які несуть службу в нічний час, що не включається в службовий час. Окрім того, представник відповідача не погоджується із заявленими до стягнення витратами на правову допомогу з підстав їх необґрунтованості.

Розглянувши позов, відзив на позовну заяву, подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Позивач, ОСОБА_1 , проходить службу з 07.11.2015 року проходить службу в Управлінні патрульної у м.Львові Департаменту патрульної поліції в складі батальйону №3.

Покликаючись на те, що Департаментом патрульної поліції в період з 2015 року по 2017 рік їй не виплачено доплату за роботу у нічний час, представник позивача звернулася до відповідача з адвокатським запитом.

У відповідь на адвокатський запит щодо надання інформації про несення служби особовим складом підрозділів Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції у нічний час, відповідачем надано інформацію про щомісячну кількість відпрацьованих позивачем нічних змін за період з 2015 року по 2017 рік.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (надалі по тексту - Закон №580-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.94 Закону №580-VIII, поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» встановлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 п.5 цієї Постанови визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Відповідно до ст.94 Закону України «Про Національну поліцію», постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, Міністерством внутрішніх справ України видано наказ №260 від 06.04.2016 року, яким затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (надалі по тексту - Порядок №260).

Згідно з п.3 Розділу І вказаного Порядку, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1)посадовий оклад; 2)оклад за спеціальним званням; 3)щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4)премії; 5)одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 Розділу І Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Виплата одноразових додаткових видів грошового забезпечення здійснюється, якщо звернення про їх отримання надійшли до закінчення трьох років з дня виникнення права на їх отримання.

Відповідно до п.11 Розділу II Порядку №260, поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Як убачається із вищенаведених норм права, розрахунок доплати за службу в нічний час здійснюється наступним чином: «місячний посадовий оклад» поділити «на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні» помножити на «кількість годин служби в нічний час» помножити на « 35 відсотків (відсотковий розмір доплати за службу в нічний час)».

Відповідач всупереч вимогам Постанови №988 та Порядку №260 доплату позивачу за службу в нічний час за період з 2015 року по 2017 рік не здійснював.

Згідно з листом Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 26.06.2020 року №407аз/41/12/03-2020, позивач відпрацювала нічних змін:

-у 2015 році: листопад - 5, грудень - 8;

-у 2016 році: січень - 8, лютий - 6, березень - 6, квітень - 8, травень - 8, червень - 0, липень - 6, серпень - 7, вересень - 4, жовтень - 6, листопад - 7, грудень - 6;

-у 2017 році: січень - 6, лютий - 6, березень - 5, квітень - 8, травень - 7, червень - 4, липень - 8, серпень - 8, вересень - 7, жовтень - 2, листопад - 7, грудень - 7.

Посадовий оклад позивача, згідно відомостей Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про грошове забезпечення, у листопаді 2015 року становив - 1976,00 грн., у грудні 2015 року - 2344,00 грн., із січня 2016 року по грудень 2017 року - 2400,00 грн.

З врахуванням п.11 Розділу ІІ Порядку №260, позивачу до виплати належала доплата за службу в нічний час за період з листопада 2015 року по грудень 2017 року у наступному розмірі:

1)за 2015 рік - 724,56 грн.:

-за листопад: 1976 грн. (посадовий оклад) / 88 годин фактичного часу служби у листопаді 2015 року при 40-годинному робочому тижні х 40 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (5 нічні зміни) х 35% = 314,36 грн.;

-за грудень: 2344 грн. (посадовий оклад) / 128 годин фактичного часу служби у грудні 2015 року при 40-годинному робочому тижні х 64 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (8 нічних змін) х 35% = 410,20 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем у вигляді доплати за службу в нічний час за 2015 рік у загальній сумі становить 724,56 грн.

2)за 2016 рік - 4600,55 грн.:

-за січень: 2400 грн. (посадовий оклад) / 120 годин фактичного часу служби у січні 2016 року при 40-годинному робочому тижні х 64 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (8 нічних змін) х 35% = 448,00 грн.;

-за лютий: 2400 грн. (посадовий оклад) /112 годин фактичного часу служби у лютому 2016 року при 40-годинному робочому тижні, х 48 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (6 нічних змін) х 35% = 360,00 грн.;

-за березень: 2400 грн. (посадовий оклад) / 104 годин фактичного часу служби у березні 2016 року при 40-годинному робочому х 48 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (6 нічних змін) х 35% = 387,69 грн.;

-за квітень: 2400 грн. (посадовий оклад) / 120 фактичного часу служби у квітні 2016 року при 40-годинному робочому тижні х 64 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (8 нічних змін) х 35% = 448,00 грн.;

-за травень: 2400 грн. (посадовий оклад) / 104 фактичного часу служби у травні 2016 року при 40-годинному робочому тижні х 64 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (8 нічних змін) х 35% = 516,92 грн.;

-за липень: 2400 грн. (посадовий оклад) / 96 годин фактичного часу служби у липні 2016 року при 40-годинному робочому тижні х 48 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (6 нічних змін) х 35% = 420,00 грн.;

-за серпень: 2400 грн. (посадовий оклад) /112 годин фактичного часу служби у серпні 2016 року при 40-годинному робочому тижні х 56 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (7 нічних змін) х 35% = 384,00 грн.;

-за вересень: 2400 грн. (посадовий оклад) / 88 годин фактичного часу служби у вересні 2016 року при 40-годинному робочому тижні х 32 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (4 нічних змін) х 35% = 305,45 грн.;

-за жовтень: 2400 грн. (посадовий оклад) / 96 годин фактичного часу служби у жовтні 2016 року при 40-годинному робочому тижні х 48 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (6 нічних змін) х 35% = 420,00 грн.;

-за листопад: 2400 грн. (посадовий оклад) / 104 годин фактичного часу служби у листопаді 2016 року при 40-годинному робочому тижні х 56 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (7 нічних змін) х 35% = 452,31 грн.;

-за грудень: 2400 грн. (посадовий оклад) / 88 годин фактичного часу служби у грудні 2016 року при 40-годинному робочому тижні х 48 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (6 нічних змін) х 35% = 458,18 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем у вигляді доплати за службу в нічний час за 2016 рік у загальній сумі становить 4600,55 грн.

3) за 2017 рік - 5104,49 грн.:

-за січень: 2400 грн. (посадовий оклад) / 80 годин фактичного часу служби у січні 2017 року при 40-годинному робочому тижні х 48 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (6 нічних змін) х 35% = 504,00 грн.;

-за лютий: 2400 грн. (посадовий оклад) / 88 годин фактичного часу служби у лютому 2017 року при 40-годинному робочому тижні х 48 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (6 нічних змін) х 35% = 458,18 грн.;

-за березень: 2400 грн. (посадовий оклад) / 112 годин фактичного часу служби у березні 2017 року при 40-годинному робочому тижні х 40 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (5нічних змін) х 35% = 350,00 грн.;

-за квітень: 2400 грн. (посадовий оклад) /112 фактичного часу служби у квітні 2017 року при 40- годинному робочому тижні х 64 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (8 нічних змін) х 35% = 480,00 грн.;

-за травень: 2400 грн. (посадовий оклад) / 120 фактичного часу служби у травні 2017 року при 40-годинному робочому тижні х 56 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (7 нічних змін) х 35% = 392,00 грн.;

-за червень: 2400 грн. (посадовий оклад) / 56 годин фактичного часу служби у червні 2017 року при 40-годинному робочому тижні х 32 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (4 нічних змін) х 35% = 480,00 грн.;

-за липень: 2400 грн. (посадовий оклад) / 128 годин фактичного часу служби у липні 2017 року при 40-годинному робочому тижні х 64 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (8 нічних змін) х 35% = 420,00 грн.;

-за серпень: 2400 грн. (посадовий оклад) / 128 годин фактичного часу служби у серпні 2017 року при 40-годинному робочому тижні х 64 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (8 нічні зміни) х 35% = 420,00 грн.;

-за вересень: 2400 грн. (посадовий оклад) / 104 годин фактичного часу служби у вересні 2017 року при 40-годинному робочому тижні х 56 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (7 нічних змін) х 35% = 452,31 грн.;

-за жовтень: 2400 грн. (посадовий оклад) / 40 годин фактичного часу служби у жовтні 2017 року при 40-годинному робочому тижні х 16 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (2 нічні зміни) х 35% = 336,00 грн.;

-за листопад: 2400 грн. (посадовий оклад) / 112 годин фактичного часу служби у листопаді 2017 року при 40-годинному робочому тижні х 56 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (7 нічних змін) х 35% = 420,00 грн.;

-за грудень: 2400 грн. (посадовий оклад) / 120 годин фактичного часу служби у грудні 2017 року при 40-годинному робочому тижні х 56 год. (кількість годин фактичного часу служби в нічний час (7 нічних змін) х 35% = 392,00 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем у вигляді доплати за службу з нічний час за 2017 рік у загальній сумі становить 5104,49 грн.

Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем у вигляді доплати за службу в нічний час за 2015-2017 роки в сумі становить 10429,60 грн. (724,56 грн. + 4600,55 грн. + 5104,49 грн.), що підлягає стягненню на користь останнього.

При цьому, суд зауважує, що наведений у позовній заяві розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем з доплати за службу у нічний час (10492,60 грн.) є неправильним, з огляду на помилкове заокруглення числових значень/описки у підрахунках.

Щодо покликання представника відповідача на те, що поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин, і цей час не включається у службовий, суд зауважує, що факт надання позивачу під час несення служби в нічний час перерви для відпочинку та харчування не підтверджується документально.

За змістом положень п.11 Порядку №260 належним та допустимим доказом фактично відпрацьованого позивачем часу служби в нічний час, в тому числі з урахуванням перерви на відпочинок, могла б бути Довідка обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку №260. При цьому, обов`язок зі складення такої довідки покладається саме на відповідача.

Так, з метою з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд ухвалою від 15.10.2020 витребував у відповідача належним чином засвідчені копії наказу прийняття на роботу ОСОБА_1 ; послужного списку позивача за спірний період; інформацію про розмір посадового окладу позивача; докази несення позивачем служби у нічний час з зазначенням кількості нічних змін, годин тощо (табель робочого часу).

Втім, відповідачем витребувані докази у справі не були надані.

Таким чином, оскільки в силу вимог ч.2 ст.77 КАС України обов`язок доказування покладено на суб`єкта владних повноважень, суд не бере до уваги посилання відповідача на необхідність виключення зі службового часу роботи позивача в нічні зміни перерви на відпочинок та харчування.

До того ж, суд враховує, що п.11 Розділу ІІ Порядку № 260 закріплено право, а не обов`язок поліцейського на перерву для відпочинку під час служби в нічний час. Водночас, тривалість такої перерви може становити до двох годин (а не дві години рівно), що додатково свідчить про недоведеність доводів відповідача в цій частині.

З огляду на викладене, суд доходить переконання, що відповідач безпідставно не здійснював позивачу доплату за службу в нічний час, відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відповідна заборгованість у розмірі 10429,60 грн.

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до п.10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

З огляду на наведене, виходячи з передбачених п.10 ч.2 ст.245 КАС України повноважень суду, з метою ефективного захисту та відновлення порушених прав позивача, суд вважає за доцільне задоволити позовні вимоги у спосіб стягнення з відповідача заборгованості у вигляді доплати за службу в нічний час за період з листопада 2015 року по грудень 2017 у сумі 10429,60 грн.

При цьому, суд враховує покликання відповідача на те, що згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Ураховуючи викладене, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», відсутні підстави для стягнення судового збору з відповідача відповідно до ст.139 КАС України.

При вирішенні питання про стягнення з Департаменту патрульної поліції витрат на правничу допомогу суд ураховує таке.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.2 ст.16 КАС України, представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частинами 2, 3 ст.134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст.30 Закону №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.5 ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.134 КАС України).

За вимогами ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.ч.7, 9 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Європейським судом з прав людини від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п.п.268, 269).

Згідно з висновком, сформованим Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), від 28.11.2002 року, відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і які були дійсно необхідними.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

До матеріалів справи на підтвердження складу та розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір №420 про надання правової допомоги від 01.06.2020 року; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 12.10.2020 року серії ВС №1040793 адвокатом ОСОБА_2 ; копію свідоцтва про право на заняття ОСОБА_2 адвокатською діяльністю від 06.11.2015 серії ЛВ №000284; акт виконаних робіт від 28.09.2020 року; квитанцію №0.0..1 від 02.06.2020 року про сплату на користь АО «Мицик та Партнери» за надання правової допомоги, згідно з договором №420 від 01.06.2020 року, коштів у загальній сумі 1500,00 грн.

Відповідно до умов договору №420 від 01.06.2020 року між позивачем (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Мицик і Партнери» (виконавець), відповідно до якого виконавець зобов`язується надати клієнту правову допомогу на умовах і порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.1.1).

Судом встановлено, що ордер від 12.10.2020 року видано адвокату Ставрук Н.З. на підставі договору про надання правової допомоги №420 від 01.06.2020 року.

Зі змісту акта виконаних робіт від 28.09.2020 року з`ясовано, що адвокат надав такі послуги із зазначенням витраченого часу на їх реалізацію:

-оформлення адвокатського запиту в інтересах клієнта до Управління патрульної поліції у Львівській області - 0,5 год.;

-оформлення заяви від імені клієнта до Управління патрульної поліції у Львівській області щодо нарахування та виплати доплати за службу в нічний час - 0,5 год.;

-складення позовної заяви - 2 год.

Також, у вказаному акті зазначено, що розрахунок здійснено відповідно до розміру погодинної ставки за надані послуги, що становить: вартість 1 год. - 500,00 грн.; сума до оплати за виконану роботу становить 1500,00 грн. за 3 год. виконаної роботи.

Вказані послуги адвоката позивачем оплачено в повному обсязі, що підтверджується вказаним вище платіжним документом.

Отже, витрати в розмірі 1500,00 грн. на професійну правничу допомогу адвоката дійсно понесені позивачем та підтверджено належними і допустимим доказами.

Відповідач у своєму відзиві не погоджується з понесеними позивачем витратами на професійну правничу допомогу та їх стягненням за рахунок його бюджетних асигнувань і вважає такі витрати значно завищеними.

Більше того, відповідач вказав, що ця справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження. За цією категорією справ існує достатня кількість судових рішень різних інстанцій, що значно спрощує надання правової допомоги. Вартість наданих послуг і виконаних робіт є необґрунтованою і занадто високою.

Дослідивши вказані вище письмові докази та доводи відповідача, суд вважає їх частково обґрунтованими, з огляду на таке.

Дійсно предмет спору в цій справі не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними.

З позиції суду такі послуги як оформлення адвокатського запиту в інтересах клієнта (0,5 год.) та оформлення заяви від імені клієнта щодо нарахування та виплати доплати за службу в нічний час (0,5 год.) є частиною етапу підготовки позовної заяви до суду (окремо на складення позовної заяви витрачено 2 год.), на які адвокат за актом витратила усього 3 години.

Тобто, на переконання суду, підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи, справа не є складною, не становить суспільний інтерес.

Відтак, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем/представником позивача до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та непропорційним до предмета спору, а тому належить зменшити до 500,00 грн.

Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 04.11.2019 року (справа №9901/264/19).

У зв`язку з тим, що головуючий суддя Сасевич О.М. з 02.11.2020 року перебував у щорічній основній відпустці (на самоізоляції) та на лікарняному, тому справу розглянуто і вирішено після виходу судді на роботу.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про стягнення заборгованості у вигляді доплати за службу в нічний час задоволити повністю.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Департаменту патрульної поліції заборгованість у вигляді доплати за службу в нічний час за період з листопада 2015 року по грудень 2017 року у сумі 10429 (десять тисяч чотириста двадцять дев`ять) гривні 60 коп., з урахуванням обов`язкових платежів та зборів.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () витрати на професійну правничу допомогу в сумі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп.

Судовий збір стягненню із сторін не підлягає.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з врахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Суддя Сасевич О.М.