Справа № 540/1847/20
Суддя: Варняк С.О.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1847/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Варняка С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, Виконавчого комітету Херсонської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення від 27.05.2020 р. № 2359 та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 25.04.2019 року звернувся до Херсонської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташованої на території Херсонської міської ради та детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням. 03.09.2019 року Херсонська міська рада прийняла рішення № 2119, яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою до зняття арешту нерухомого майна, встановленого відповідно до ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 21.05.2018 року по справі № 766/9174/18. Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач оскаржив його до суду. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 року по справі № 540/2002/19 позовні вимоги задоволено частково.

27.05.2020 року Херсонська міська рада на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 року прийняла рішення № 2359, яким відмовила ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0625 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, "у зв`язку з невідповідністю об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правовим актів, а саме: статті 120 ЗК України щодо виникнення прав на земельну ділянку особами, які набули права власності на цій земельній ділянці, у зв`язку з наявністю оспорювання у судовому порядку третіми особами права власності на об`єкти нерухомого майна за вказаною адресою, та наявністю заборони на відчуження і будь - яке розпорядження земельною ділянкою по АДРЕСА_1 відповідно до ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 21.05.2018 року по справі № 766/9175/18".

Відповідачем було зроблено хибний висновок у своєму рішенні від 27.05.2019 року № 2359 про те, що підставою для відмови у задоволенні клопотання є те, що заявлена земельна ділянка не відповідає вимогам законів, а саме статті 120 ЗК України.

Позивач зазначає, що Херсонська міська рада безпідставно відмовила йому у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) вищевказаної земельної ділянки орієнтовною площею 0,0625 га.

Позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 2359 від 27.05.2020 року, прийняте Херсонською міською радою, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0625 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території земель Херсонської міської ради, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Херсонську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0625 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Херсонської міської ради, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 ;

- стягнути на користь ОСОБА_1 з виконавчого комітету Херсонської міської ради понесені судові витрати;

- постановити окрему ухвалу щодо ініціювання притягнення до відповідальності, передбаченої законом посадових осіб Херсонської міської ради, які повторно грубо порушили земельне законодавство при повторній відмові у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою з непередбачених законом підстав та за неврахування правових висновків рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 року по справі № 540/2002/19.

Ухвалою суду від 14.07.2020 року позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків.

Позивач вимоги суду виконав, недоліки позову усунув.

Ухвалою суду від 22.07.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 23.09.2020 року.

14.08.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх необґрунтованими. Зазначає, що на бажану для отримання позивачем земельну ділянку ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.05.2018 року по справі № 766/9174/18 накладено арешт, а отже надання дозволу вважає неможливим. Відповідно до статті 120 Земельного кодексу України право користування (власності) земельною ділянкою виникає в особи, яка є власником будівель та споруд, розташованих на цій земельній ділянці. Оскільки в судах оспорюється неповнолітніми особами право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно, розташоване по АДРЕСА_1 , то прийняття міською радою рішення про надання дозволу може бути передчасним та у подальшому призвести до грубого порушення прав неповнолітніх осіб, а також порушень законодавства у сфері права власності та з питань регулювання земельних відносин. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

23.09.2020 року розгляд справи відкладено на 01.10.2020 року у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді.

Ухвалою суду від 01.10.2020 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 28.10.2020 року.

28.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.11.2020 року.

Позивач просить розглядати справу у порядку письмового провадження.

Представник відповідача надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до положень частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з викладеного, суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 та належних до нього господарських будівель та споруд: літньої кухні літ. "В" , сарай літ. "Г", гараж літ. "Д", туалет літ. "Е", водопровід №1, огорожу № 2,3, що знаходяться на земельній ділянці, площею 522 кв. м. за адресою АДРЕСА_1 .

25.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонської міської ради із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташованої на території Херсонської міської ради та детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування, що підтверджується фіскальним чеком 0796 від 25.04.2019 р.

03.09.2019 року Херсонська міська рада прийняла рішення № 2119, із змісту якого вбачається, що Херсонська міська рада вирішила відмовити у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_1 орієнтовною площею 625 кв. м., по АДРЕСА_1 до зняття арешту нерухомого майна, встановленого відповідно до ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 21.05.2018 року по справі № 766/9174/18.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 року по справі № 540/2002/19 позовну заяву ОСОБА_1 до Херсонської міської ради, Виконавчого комітету Херсонської міської ради про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та скасувати рішення задоволено частково.

Визнано бездіяльність Херсонської міської ради щодо порушення місячного терміну розгляду клопотання ОСОБА_1 від 25.04.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0625 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Херсонської міської ради, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування, доданих до клопотання ОСОБА_1 протиправною.

Визнано протиправним та скасовано рішення Херсонської міської ради № 2119 від 03.09.2019 року, в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0625 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Херсонської міської ради, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування, доданих до клопотання ОСОБА_1 .

Зобов`язано Херсонську міську раду (, 73000, м. Херсон, пр. Ушакова, 37) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0625 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Херсонської міської ради, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцем розташування доданих до клопотання ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

25.05.2020 року Херсонська міська рада, на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 за справою № 540/2002/19 щодо зобов`язання Херсонської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, та постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного регіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Григоренка М. про відкриття виконавчого провадження від 20.01.2020 № 61003373, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 зареєстрованої виконавчим органом міської ради 02.05.2019 за № 114-14002-15, враховуючи ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 21.05.2018 за справою № 766/9175/18 про накладення арешту на земельну ділянку та інформацію з офіційного сайту "Судова влада України", прийняла рішення № 2359, яким відмовила ОСОБА_1 в дозволі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0625 га по АДРЕСА_1 , із земель комунальної власності, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України (невідповідність об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме: статті 120 Земельного кодексу України щодо виникнення прав на земельну ділянку особами, які набули право власності на об`єкти нерухомого майна, розташовані на цій земельній ділянці, у зв`язку з наявністю оспорювання у судовому порядку третіми особами права власності на об`єкти нерухомого майна за вказаною адресою, та наявністю заборони на відчуження і будь-яке розпорядження земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , відповідно до ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 21.05.2018 за справою № 766/9175/18, яка є чинною).

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 1 ст. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Частинами 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналізуючи вказане, суд приходить до висновку, що ст. 118 Земельного кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Рішенням суду від 29.11.2019 року у справі № 540/2002/19 встановлено, що позивачем при поданні клопотання про отримання у власність (безоплатно) земельної ділянки були виконанні всі вимоги, визначені ч. 6 ст. 118 ЗК України, а саме подано: графічний матеріал, клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, копія паспорта та ідентифікаційного коду, правовстановлюючі документи та технічний паспорт на належний йому будинок АДРЕСА_1 .

З оскаржуваного рішення вбачається, що відмова в задоволенні клопотання мотивована тим, що на вказану земельну ділянку ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.05.2018 року по справі № 766/9174/18 накладено арешт.

На думку суду факт надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є вирішенням питання про передачу земельної ділянки у власність, дозвіл лише засвідчує намір про таку передачу. Після отримання вказаного дозволу позивачу ще необхідно пройти відповідну процедуру, передбачену земельним законодавством, для остаточного оформлення права власності на земельну ділянку.

Даний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 27.02.2018 р. у справі № 545/808/17.

Згідно ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, виходячи з обставин справи та норм діючого законодавства, відповідач відмовив позивачу у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки з підстав, що не передбачені законодавством, тому суд визнає таку відмову протиправною.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Херсонську міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0625 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Херсонської міської ради, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місце розташуванням доданих до клопотання ОСОБА_1 , то суд вважає, що вона є похідною від вимоги про визнання протиправним рішення відповідача, а тому дійшов до висновку, що ця вимога також підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає за доцільне зазначити, що дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження.

Повноваження суду при вирішенні адміністративної справи визначені статтею 245 КАС України, відповідно до пункту 4 частини 1 якої у разі задоволення адміністративного позову суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити такі дії лише у випадку коли закон встановлює повноваження в імперативній формі, тобто коли його діяльність чітко визначена законом. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), з урахуванням встановлених судом обставин.

Суд керується принципом верховенства права, як інструментом протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи, мають обмежуватися законом. Повноваження відповідача, які є предметом оскаржування в даному спорі, не є дискреційними. Особливістю дискреційних повноважень, яка випливає із рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 є право адміністративного органу на власний розсуд прийняти одне з кількох можливих рішень, в залежності від певних обставин. В даному випадку, відповідач вибирає можливість прийняття одного із двох можливих рішень: надання дозволу або відмова в його наданні. Право діяти на власний розсуд чітко пов`язано з можливістю прийняття одного рішення із декількох, а не із двох можливих.

Таким чином відповідач зобов`язаний прийняти, фактично, єдине рішення - надати дозвіл на розробку проекту землеустрою за відсутності підстав у відмові. Якщо у наданні такого дозволу було відмовлено безпідставно і це визнано судом неправомірним, то в такому випадку ні про який власний розсуд Херсонської міської ради не може йти мова і вона може прийняти тільки одне єдине рішення - надати такий дозвіл. Тому суд вважає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень до вчинення цих дій - це єдино можливий спосіб відновлення порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся до суду.

Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ратифікованої Україною Законом N8475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб і юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було і вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У своєму рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний суд України зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Виконавчого комітету Херсонської міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань.

Щодо постановлення окремої ухвали, суд зазначає таке.

Підстави та порядок винесення судом окремих ухвал врегульовано ст.249 КАС України. Так, ч.1 ст.249 КАС України встановлено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Відповідно до ч.2 ст.249 КАС України у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно (ч.3 ст.249 КАС України).

Згідно ч. 4 ст. 249 КАС України в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

Частиною 9 статті 249 КАС України передбачено, що окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

З викладеного слідує, що окрема ухвала суду є одним із інструментів механізму стримувань і противаг, превенції вчинення порушень закону, які адміністративний суд не може самостійно усунути шляхом вжиття належних заходів.

Судом при розгляді даної справи не встановлено таких порушень законодавства, які є підставою для реагування шляхом винесення окремих ухвал, а позивачем доказів їх наявності також не надано. Порушення законодавства, які допущено органом місцевого самоврядування при прийнятті оскаржуваного рішення, усунуто судом внаслідок його скасування та зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. При цьому підставою скасування рішення від 27.05.2020 № 2359 стали не грубі порушення земельного законодавства, а відсутність мотивів його прийняття.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для винесення окремої ухвали.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 2359 від 27.05.2020 року, прийняте Херсонською міською радою, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0625 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території земель Херсонської міської ради, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 .

3обов`язати Херсонську міську раду (, просп. Ушакова, 37, м. Херсон, 73003) надати ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 0,0625 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована на території Херсонської міської ради, яка детально позначена в графічних матеріалах із відповідними розмірами та бажаним місцерозташуванням, доданих до клопотання ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Херсонської міської ради (, просп. Ушакова, 37, м. Херсон, 73003) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.О. Варняк

кат. 109020100