Справа № 473/3818/20
Суддя: Старжинська О. Є.
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/3818/20
РІШЕННЯ

"24" листопада 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську справу адміністративної юрисдикції, яка відноситься до категорії термінових адміністративних справ, за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

10.11.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в порядку адміністративного судочинства до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серія ДПО18 №575411 від 15 жовтня 2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн. за правопорушення, передбачене за ст. 140 ч. 1КУпАП, яку він отримав 30.10.2020 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він є виконуючим обов`язки керівника Служби автомобільних доріг в Миколаївській області і не є суб`єктом складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, оскільки організація утримання в належному технічному стані автомобільних доріг є предметом діяльності підрядних організацій, які такі автомобільні дороги прийняли в експлуатаційне утримання за укладеними договорами, а саме діють укладені 22.06.2020 року договори 39-Б з ТОВ «Миколаївавтодор» та 41-Б з ТОВ «Софія-Граніт» за яким вказані юридичні особи здійснюють експлуатаційне утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Миколаївської області, в тому числі автодороги Т-15-10 «Арбузинка -Єланець- Нова Одеса» протяжністю відповідно 0 км+000м 72км+300м та72км+300м 115км+594м від автомобільної дороги Н-24 Благовіщенське-Миколаїв (через місто Вознесенськ) до міста Нова Одеса.

Посилаючись на незаконність постанови про адміністративне правопорушення та неналежність доказів (акту обстеження автомобільної дороги), позивач просив позов задовольнити.

В судове засідання сторони не з`явилися, судом належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи згідно вимог ст.268 КАС України. Але сторонами суду надані: позивачем позовна заява; відповідачем - відзив на позовну заяву, до вказаних процесуальних документів долучені докази: акт обстеження автомобільної дороги, відео фіксація обставин адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 268 ч.3 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 20 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а відповідно до Глави 11, параграфу 2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ», ст. 286 КАС України провадження по цій категорії справ має особливості встановлені законом.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

В судовому засіданні встановлено, що 15 жовтня 2020 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області Толстяк А.А. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №575411 зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн. Вказана постанова отримана ОСОБА_1 30.10.2020 року.

Згідно вказаної постанови на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачений КУпАП ОСОБА_1 як відповідальну особу за утримання автомобільної дороги Т-15-10 «Арбузинка-Єланець-Нова Одеса» від автомобільної дороги Н-24 Благовіщенське-Миколаїв (через місто Вознесенськ) до міста Нова Одеса притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання стандартів ДСТУ 3587-97: пунктів 3.1.1, 3.1.2, 3.2, 4.1.2, 4.1.5, 4.2.2, що виразилось у наявності станом на 05.10.2020 року вибоїн, викришування, осідань асфальтобетонного дорожнього покриття, напливів на проїжджій частині, відсутності дорожніх знаків, дорожньої розмітки, чим порушено пункт 1.5 Правил дорожнього руху.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно і порушення цих принципів судом не встановлено.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Досліджуючи копію адміністративної справи, яку відповідач направив до суду, з`ясовано, що в її матеріалах ним зібрані докази, які підтверджують невідповідність дороги державного значення Т-15-10 «Арбузинка-Єланець-Нова Одеса» від автомобільної дороги Н-24 Благовіщенське-Миколаїв (через місто Вознесенськ) до міста Нова Одеса протяжністю відповідно км+000м 72км+300м та72км+300м 115км+594м вимогам норм та стандартів в галузі безпеки дорожнього руху, якими є акт обстеження від 05.10.2020 року та відео фіксація правопорушення.

Враховуючи об`єктивну сторону ст.140 КУпАП, допущені порушення правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, підтверджуються відповідними актами обстеження ділянки автомобільної дороги, що не виключає підтвердження цих обставин іншими доказами згідно ст.251 КУпАП.

Так, 05.10.2020 року відповідачем складено акт обстеження автомобільної дороги Т-15-10 «Арбузинка-Єланець-Нова Одеса» і встановлено, що балансоутримувачем зазначеної дороги є Служба автомобільних доріг Миколаївської області, в.о. начальника Невеселий В.В., забезпечення експлуатаційного стану ділянок автодоріг покладено на ТОВ «Миколаївавтодор»

Вказаним актом підтверджено, що експлуатаційний стан обстежених ділянок не відповідає вимогам пунктів 3.1.1, 3.1.2, 3.2, 4.1.2, 4.1.5, 4.2.2 стандарту ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди».

Вказаний акт обстеження ділянки даної дороги є неналежним та недопустимим доказом, оскільки складений без участі представників підрозділу з експлуатації дороги. Крім того, в акті невірно визначено підприємство, що здійснює експлуатаційне обслуговування дороги: вказано ТОВ «Миколаївавтодор» (директор ОСОБА_2 ), а потрібно було зазначити ПП «БФ «Миколаївавтодор» (директор ОСОБА_2 ) відповідальне на проміжку дороги від 0км+000м. до 72км+300м та ТОВ «Софія-Граніт» відповідальне на проміжку дороги від з 72км+300м до 115км+594м.

Разом з тим, суд вважає, що належним, допустимим та самостійним доказом є наданий відповідачем відеозапис фіксації адміністративного правопорушення, який містить інформацію щодо предмета доказування.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (Пункт 5, Розділу ІV) передбачено складання постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (Додаток 5) в письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог п.8 Розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується.

Оскільки в Додатку 5 є зразок постанови про накладення адміністративного стягнення і він не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, то можна дійти до висновку, що такі відомості зазначаються у постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Відсутність в оскаржуваній постанові посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, але при зазначенні про наявність цього відеозапису як доказу слід вважати наданий відповідачем належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення з огляду і на те, що відеофіксація обставин справи була очевидною та предметом дослідження під час розгляду справи і правопорушник у разі явки на розгляд справи мав право ознайомитися з ним.

Застосувати Постанову Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі №428/2769/17 у зазначеній справі суд не вважає доцільним з огляду на те, що по матеріалам справи, що була предметам його розгляду, в постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності взагалі не містилась інформація про будь-яку фіксацію правопорушення, а у справі, що розглядається Вознесенським міськрайонним судом вказано, що таке фіксування проводилось.

07 жовтня 2020 року за вих. №20010/41/16/01-2020 відповідачем на адресу Служби автомобільних доріг в Миколаївській області надіслано повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції в.о. начальника Служби Невеселого В. для розгляду справи про адміністративне правопорушення за фактом неналежного утримання вулично-шляхової мережі автодоріг на 09 жовтня 2020 року о 14:00 год. Вказане повідомлення на адресу Служби надійшло 07.10.2020, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції.

09 жовтня 2020 року за вих. №20271/41/16/01-2020 відповідачем на адресу Служби автомобільних доріг в Миколаївській області надіслано повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції в.о. начальника Служби Невеселого В. для розгляду справи про адміністративне правопорушення за фактом неналежного утримання вулично-шляхової мережі автодоріг на 15 жовтня 2020 року о 14:00 год. Вказане повідомлення на адресу Служби надійшло 12.10.2020, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції.

Таким чином, не встановлено порушень порядку притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Щодо посилань позивача на Рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26.05.2015р., всупереч якого розгляд відповідачем справи щодо позивача проведено не на місці вчинення адміністративного правопорушення (Центральний район м.Миколаєва), а за місцем знаходження органу поліції, то вони є необґрунтованими, суд зазначає, що вказане Рішення КСУ прийнято до внесення змін до законодавства про адміністративні правопорушення Законом України від 14.07.2015р. №596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», яким розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративні правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. В Рішенні КСУ не враховано розширення на законодавчому рівні компетенції органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Доводи позивача на недотримання відповідачем пункту 1 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі в частині не розгляду справи відносно нього за ч.1 ст. 140 КУпАП у місці вчинення адміністративного правопорушення також судом не можуть сприйматися з огляду на наступне. Місце розгляду справи про адміністративне правопорушення визначене ст. 276 КУпАП, яка передбачає такий розгляд за місцем вчинення правопорушення, за місцем обліку транспортних засобів або місцем проживання порушника, місцем оброблення та обліку правопорушень зафіксованих в автоматичному режимі, за місцем їх виявлення і не передбачає розгляд справи у місці вчинення адміністративного правопорушення. Цією правовою нормою також визначено, які саме адміністративні правопорушення мають розглядатися відповідно до кожного зазначеного місця розгляду. Законами України може бути передбачено і інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення (ч.7 ст. 276 КУпАП).

Згідно зі ч.3 ст. 7 КАС України у разі невідповідності правового акту закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, а тому суд вважає, що відповідач розглянувши справу за місцем його вчинення, тобто за місцем юрисдикції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції органу уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення діяв в межах повноважень.

Відповідно до наказу Державного агентства автомобільних доріг України №490-К від 06.12.2019 року на підставі заяви ОСОБА_1 останнього призначено на посаду в. о. начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області 09.12.2019 року до призначення в установленому порядку начальника зазначеної служби.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Відповідно до п.1.5 ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Предметом оскарження в даній справі є постанова про вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене частиною першою статті 140 КУпАП - порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Положеннями п.1 ч.3 ст.12 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що обов`язок забезпечувати утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, покладено на посадових осіб, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування таких.

У відповідності до положень ст.24 Закону України № 3353-XII власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. При виконанні робіт по ремонту і утриманню автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів дорожньо-експлуатаційні організації у першочерговому порядку повинні здійснювати заходи щодо безпеки дорожнього руху на основі обліку і аналізу дорожньо-транспортних пригод, результатів обстежень і огляду автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, і передусім на аварійних і небезпечних ділянках та у місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод.

Правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг визначені Законом України «Про автомобільні дороги» від 08 вересня 2005 року № 2862-IV з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон України № 2862-IV).

Частиною другою статті 7 Закону України № 2862-IV передбачено, що автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності і не підлягають приватизації.

Відповідно до статті 10 Закону N 2862-IV державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.

Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України, затвердженого постановою Кабміну України від 10.09.2014 №439 Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.

Відповідно до п. 1.1, 2.1, 2.2, 6.2.1 Положення про Службу автомобільних доріг у Миколаївській області, затвердженого наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 29.07.2019 №250 Служба автомобільних доріг у Миколаївській області (далі - Служба), заснована на державній власності і належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України.

Метою діяльності Служби є забезпечення розвитку та функціонування автомобільних доріг загального користування державного значення Миколаївської області шляхом їх будівництва, реконструкції, ремонтів та утримання (дорожні роботи) в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

Основним предметом діяльності Служби є виконання функцій замовника робіт та послуг з будівництва, реконструкції, ремонтів та утримання автомобільних доріг та іншого державного майна, та одержувача бюджетних коштів.

Служба зобов`язана організовувати будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення у Миколаївській області відповідно до державних норм і стандартів.

Автомобільна дорога загального користування державного значення Т-15-10 «Арбузинка-Єланець-Нова Одеса» від автомобільної дороги Н-24 Благовіщенське-Миколаїв (через місто Вознесенськ) до міста Нова Одеса знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг у Миколаївській області. Дана обставина підтверджується переліком автомобільних доріг загального користування державного значення в межах Миколаївської області.

Об`єктом правопорушень, передбачених даною статтею, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених названою правовою нормою, характеризується наявністю як умислу, так і необережності.

Суб`єктами правопорушень, передбачених, зокрема частиною 1, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 КУпАП передбачено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що основними доводами щодо відсутності вини ОСОБА_1 є невизнання ним факту притягнення до відповідальності як посадової особи за ч. 1 ст. 140 КУпАП, оскільки згідно укладених договорів експлуатаційне утримання, в тому числі щодо автодороги Т-15-10 «Арбузинка-Єланець-Нова Одеса» від автомобільної дороги Н-24 Благовіщенське-Миколаїв (через місто Вознесенськ) до міста Нова Одеса покладено на ПП «БФ «Миколаївавтодор» (0км+000м. до 72км+300м) та ТОВ «Софія-Граніт» (з 72км+300м 115км+594м).

Суд зазначає, що факт укладання господарських договорів з іншими юридичними особами жодним чином не знімає з Служби автомобільних доріг в Миколаївській області обов`язків по належному утриманню вказаної дороги та не звільняє керівника Служби від відповідальності за невиконання цих обов`язків.

В рамках цих договорів виконавці несуть господарсько-правову відповідальність перед замовником за невиконання чи неналежне виконання умов цих договорів шляхом застосування до нього господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та цим договором.

Факт укладання договорів не робить посадових осіб ПП «БФ «Миколаївавтодор» та ТОВ «Софія-Граніт» суб`єктами адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП, оскільки згідно ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Положенням про Службу автомобільних доріг в Миколаївській області визначено юридичний статус служби, а саме що вона є державною неприбутковою організацією - юридичною особою публічного права, утвореною в установленому законом порядку.

Суд вважає, що суб`єктами відповідальності за ст.140 КУпАП є ті посадові особи, службові обов`язки яких по забезпеченню безпеки дорожнього руху при утриманні автодоріг встановлені законодавством, а не господарським договором.

Відповідно до п. 7.1, 7.2 розділу 7 Положення про Службу автомобільних доріг у Миколаївській області, службу очолює начальник, який призначається на посаду і звільняється з посади головою Державного агентства автомобільних доріг України.

Начальник служби персональну відповідальність за виконання покладених на службу завдань.

Наявні в матеріалах справи копія наказу №490-К належним чином підтверджують, що ОСОБА_1 є в.о. начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області з 09.12.2019, а тому саме він є відповідальною посадовою особою за невиконання завдань покладених на Службу автомобільних доріг у Миколаївській області.

Доданий до оскаржуваної постанови наказ підтверджує факт виконання обов`язків начальника Служби ОСОБА_1 , а отже і межі його відповідальності як відповідної посадової особи.

Відповідальність позивача презюмується, оскільки за встановленого факту допущених порушень, до відповідальності притягується відповідна посадова особа, яка очолює орган, що відповідає за утримання автомобільних доріг відповідного регіону.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Матеріали адміністративної справи (копія) надані суду містять належні та достатні докази на момент їх оцінки інспектором поліції за своїм внутрішнім переконанням перед винесенням оскаржуваної постанови і підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. При цьому ОСОБА_1 жодним чином не спростовує обставини, що встановлені даними доказами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність спірної постанови серії ДПО18 №575411 від 15 жовтня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі: належним суб`єктом відповідальності за ст. 140 КУпАП є посадові особи, службові обов`язки яких по забезпеченню безпеки дорожнього руху при утриманні автодоріг встановлено законодавством, а не господарським договором, а інспектор поліції при складенні оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст.ст. 241-246 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови від 15 жовтня 2020 року серії ДПО18 №575411 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя О.Є. Старжинська