Справа № 640/1962/20
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/292
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року м. Київ № 640/1962/20

за позовомОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації
провизнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання відмову відповідача щодо компенсації витрат за проїзд залізничним транспортом у 2019 році протиправною та зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 компенсацію витрат за проїзд залізничним транспортом у 2019 році згідно з проїзним документом з м. Києва до м. Білгород-Дністровський Одеської області та в зворотному напрямку в розмірі 970,90 грн.

Ухвалою суду від 06.02.2020 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалу про відкриття провадження у справі відповідачем отримано 24.02.2020 р. Відзиву на позов не надано.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії (посвідчення НОМЕР_1 від 07.04.2007 р.)

В листопаді 2019 р. ним було понесено витрати на оплату проїзду залізничним транспортом з м. Києва до м. Білгород-Дністровський Одеської області та в зворотному напрямку.

Оскільки з м. Білгород-Дністровський Одеської області до м. Києва ОСОБА_1 довелося повертатися терміново, він скористався послугами маршрутного транспорту з м. Білгород-Дністровський до м. Одеса, а звідти до м. Києва.

26.12.2019 р. він звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації з заявою про відшкодування коштів, витрачених на оплату проїзду за 2019 р. в порядку ст. 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-XII.

Листом від 16.01.2020 р. №25-58 ОСОБА_1 повідомлено про те, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 р. №731 "Про затвердження положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади", Міської цільової програми "Турбота. Назустріч Киянам" за 2019-2021 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 18.12.2018 р. №459/6510 та пп. 36 п. 6, пп. 10.12 п. 10 Положення про Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.02.2013 р. №175, затверджено Порядок щорічної виплати грошової компенсації витрат на проїзд громадянам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно з п. 6 Порядку передбачено, що право на компенсацію може бути використане в межах бюджетного року до 15 грудня.

Також п. 4 Порядку передбачено встановлену форму заяви з додатками.

Оскільки позивачем не виконано вказаних вимог, підстави для виплати компенсації відсутні.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає вказану відмову протиправною з таких підстав.

Позивач зазначає, що положення Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-XII мають вищу юридичну силу у порівнянні з нормативно-правовими актами, на які посилається відповідач.

Також позивач посилається на Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 р. №936, яким врегульовано відповідну процедуру.

Відповідач - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації - відзиву на позов не надав; позиція відповідача викладена у листі від 16.01.2020 р. №25-58.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-XII особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: 19) безплатний проїзд один раз на рік до будь-якого пункту України і назад автомобільним або повітряним, або залізничним, або водним транспортом з правом першочергового придбання квитків.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 є особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії (посвідчення НОМЕР_1 від 07.04.2007 р.), копія якого долучена до матеріалів справи.

Вказана обставина відповідачем у листі від 16.01.2020 р. №25-58 не заперечується.

Відповідно, позивач користується пільгами, передбаченими ч. 1 ст. 20 Закону №796-XII.

Порядок використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 20.09.2005 р. №936.

Згідно з п. 3 Порядку №936 призначення громадянам компенсацій, допомоги певних видів та надання пільг здійснюється за єдиною заявою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 р. №1146 "Про вдосконалення механізму надання соціальної допомоги".

Органи соціального захисту населення, що проводять нарахування та виплати, передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", звіряють у разі потреби отриману від громадян інформацію щодо правомірності нарахування компенсаційних виплат з відділами персоніфікованого обліку згідно з Єдиним автоматизованим реєстром осіб, які мають право на пільги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 р. №117.

Відповідна форма заяви затверджена наказом Міністерства праці і соціальної політики України від 21.04.2015 р. № 441 "Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг".

Згідно з п. 4 Порядку №936 виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом, проводиться центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 р. №731 "Про затвердження положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади", Міської цільової програми "Турбота. Назустріч Киянам" за 2019-2021 роки, затвердженої рішенням Київської міської ради від 18.12.2018 р. №459/6510 та пп. 36 п. 6, пп. 10.12 п. 10 Положення про Департамент соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.02.2013 р. №175, наказом від 12.03.2019р. №45 Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) затверджено Порядок щорічної виплати грошової компенсації витрат на проїзд громадянам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно з п. 3 Порядку №45 сума відшкодування вартості здійснюється у розмірі фактичних витрат, підтвердженими проїзними документами, а саме: залізничним транспортом - не повинна перевищувати вартості проїзду у плацкартному або купейному вагоні швидкого поїзду (без урахування вартості постільної білизни та чаю); автомобільним транспортом (крім таксі) - у розмірі фактичних витрат, підтверджених проїзними документами.

Згідно з п. 4 Порядку №45 для отримання компенсації громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 та 2 категорії, подають до управління праці та соціального захисту населення районної в м. Києві державної адміністрації за місцем реєстрації заяву за формою, що додається.

До заяви додаються: копія паспорта громадянина України (у разі пред`явлення паспорта у формі ID-картки додається актуальний витяг з інформаційної системи "Реєстр територіальної громади м. Києва"); копія посвідчення, що підтверджує статус особи; копія реєстраційного номеру облікової картки платника податків; проїзний документ (квиток), що підтверджує витрати на оплату проїзду (на проїзному документі мають бути зазначені дата проїзду та його вартість).

Зазначені документи подаються також в оригіналах для звірки копій.

Згідно з п. 5, 6 Порядку №45 компенсація вартості проїзду здійснюється виключно на підставі оригіналів проїзних документів за поточний бюджетний період.

Право на компенсацію може бути використане в межах бюджетного року до 15 грудня.

Згідно з п. 11 Порядку №45 рішення про відмову у наданні компенсації приймається у наступних випадках: особою не надані документи, зазначені у п. 4 Порядку; смерть особи, яка мала право на компенсацію.

В даному випадку згідно з наданими позивачем копіями документів ним 26.12.2019р. подано до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації заяву на отримання компенсації у довільній формі, яка не відповідає ані вимогам наказу Міністерства праці і соціальної політики України від 21.04.2015 р. № 441, ані Порядку №45.

До заяви не додано документів, передбачених п. 4 Порядку №45, крім копії посвідчення та залізничного квитка в одному напрямку).

Таким чином, у відповідача були підстави для прийняття рішення про відмову у наданні компенсації згідно з п. 11 Порядку №45.

При цьому, суд зазначає, що ч. 1 ст. 20 Закону № 796-XII лише встановлює право на відповідну компенсацію, і реалізація цього права без визначення процедури її реалізації неможлива.

Порядок №45, в свою чергу, жодних вимог ч. 1 ст. 20 Закону № 796-XII не порушує, тому посилання позивача на неможливість його застосування не може бути визнане обґрунтованим.

Також суд зазначає, що Порядок №45, зокрема, п. 4 Порядку №45, не містять вимог, що могли би покласти на позивача надмірний тягар, тоді як в ньому перелічені лише документи, наявні у позивача.

Також суд зазначає, що Порядком №45 передбачена можливість відшкодування лише фактичних витрат на оплату проїзду, які підтверджено документально, тоді як компенсація непідтверджених витрат не передбачена.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем вказаних принципів в даному випадку.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-262, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 26.11.2020 р.