Справа № 420/2274/20
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/2274/20
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Овідіопольської селищної ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Овідіопольської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Овідіопольської селищної ради від 24.12.2019 року № 1213-VII та зобов`язати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо безоплатного відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,000 га, за рахунок земель комунальної власності, не наданих у власність або користування в межах населених пунктів, за угіддями - рілля, яка розташована в смт. Овідіополь, Овідіопольського району Одеської області (в межах населеного пункту) згідно її клопотання від 12 грудня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що нею було подано заяву про передачу їй у власність земельної ділянки та, відповідно, надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Рішенням №1213-VII від 24.12.2019 року позивачці було відмовлено у задоволенні її клопотання з підстав визначеного режиму забудови, що встановлений розробленим планом зонування території смт. Овідіополь.

Позивач не може погодитись із покладеними в основу оскаржуваного рішення доводами суб`єкта владних повноважень щодо встановлення розробленого плану зонування території смт. Овідіополь та неможливістю через це надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, адже позивач не має намір здійснювати містобудівні роботи, а виявляє намір здійснювати сільськогосподарську діяльність. Крім цього, на даному етапі не вирішується питання щодо надання земельної ділянки у власність, а лише подано клопотання про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою. Крім того позивачем зазначено, що ефективним способом захисту її порушеного права буде саме зобов`язання Овідіопольської селищної ради надати дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував оскаржуване рішення, зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву позивачки від 12.12.2019 року у встановленому законодавством порядку та прийняти рішення відповідно до ст.118 Земельного кодексу України з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що підстави, визначені селищною радою в оскаржуваному рішенні для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, не відповідають законодавству, а інші підстави визначені не були.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, Овідіопольська селищна рада просить скасувати його та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування наведених в апеляційній скарзі доводів апелянт зазначив, що рішення про відмову у наданні дозволу прийнято у відповідності до вимог ч.7 ст. 118 ЗК України. До того ж, на момент розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та прийняття спірного рішення відомості про земельну ділянку, визначні позивачкою у клопотанні, були відсутні у Державному земельному кадастрі, а рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування про визначення категорії земель не приймалось, у зв`язку із чим віднести земельну ділянку до категорії земель сільськогосподарського призначення відповідач не міг.

Крім того, згідно наявної у відповідача схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель Овідіопольського району Одеської області, яка діє не менш як до 2022 року включно, запитувана земельна ділянка є ареалом дії генплану та іншої містобудівної документації, а також на ній розташовані об`єкти культурної спадщини, що унеможливлює надання земельної ділянки у власність для сільськогосподарських потреб.

ОСОБА_1 свої правом на надання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Враховуючи відсутність клопотань учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

12.12.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель комунальної власності, не наданих у власність або користування в межах населених пунктів, за угіддями рілля, яка розташована в смт. Овідіополь, Овідіопольського району Одеської області в межах населеного пункту (а.с.15). До заяви було додано графічні матеріали із зазначенням орієнтовного розташування земельної ділянки (а.с.16), а також документи, що посвідчують особу заявника.

Рішенням Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №1213-VII від 24.12.2019 року позивачці було відмовлено у задоволенні її заяви з підстави невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, актуалізованого генерального плану смт. Овідіополь та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку та у зв`язку з визначеним режимом забудови, що встановлений розробленим планом зонування території смт. Овідіополь (а.с.14).

Вважаючи, що вказане рішення є протиправним, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 7 вказаної статті Кодексу встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Наведеними положеннями чинного законодавства чітко визначені як підстави, порядок, строки, процедура надання відповідачем дозволу зацікавленим громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, так і чітко визначені порядок, строки, відповідна процедура та підстави для відмови у наданні такого дозволу, а так само і форма прийнятих відповідних рішень.

Так, за результатами розгляду відповідного клопотання громадянина, зацікавленого в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, відповідач у місячний строк повинен або надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки або надати відмову у наданні такого дозволу.

Проте така відмова повинна бути вмотивована, оформлена належним чином та прийнята виключно з підстав, встановлених ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №1213-VII від 24.12.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні її заяви з підстави невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, актуалізованого генерального плану смт Овідіополь та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку та у зв`язку з визначеним режимом забудови, що встановлений розробленим планом зонування території смт. Овідіополь.

Колегія суддів звертає увагу, що єдиною вмотивованою підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідачем зазначено про порушення визначеного режиму забудови, що встановлений розробленим планом зонування території смт. Овідіополь.

Судом апеляційної інстанції витребувано план зонування території смт. Овідіополь, однак відповідач листом від 19.11.2020 року №02-06/120/1095 повідомив суд, що план зонування території смт. Овідіополь на даний час розроблений, але не затверджений.

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

В спірних правовідносинах вирішується питання саме про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, надання якого не призводить до автоматичного виділення земельної ділянки особі, та є лише однією зі стадій реалізації особою права на отримання земельної ділянки у власність.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року в 10.12.2019 року у справі №468/1263/17-а.

Зазначені інші підстави для відмови не є вмотивованими, оскільки не містять конкретизації щодо того, яким саме вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, якої іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку не відповідає місце розташування об`єкта, а тому визнаються судом такими, що не відповідають вимогам ч.7 ст.118 Земельного кодексу України.

В апеляційній скарзі апелянтом зазначено, що запитувана земельна ділянка не має належним чином встановленої категорії, згідно схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель Овідіопольського району Одеської області, яка діє не менш як до 2022 року включно, запитувана земельна ділянка є ареалом дії генплану та іншої містобудівної документації, а також на ній розташовані об`єкти культурної спадщини, однак оскаржуване рішення №1213-VII від 24.12.2019 року не містить вказаних підстав, як мотивів для відмови.

Поряд з тим, вказані підстави не були відображені в оскаржуваному рішення, а тому судова колегія не може надавати їм оцінку.

З огляду на зазначене судова колегія приходить висновку, що оскаржуване рішення №1213-VII від 24.12.2019 року прийнято без належного обґрунтування причин відмови та за відсутності реальних підстав для такої відмови.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст.316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що вказана справа належить до категорії незначної складності, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у учасників справи права на касаційне оскарження такого рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 320, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Овідіопольської селищної ради - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.