Справа № 340/3998/20
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/3998/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТА" (далі позивач) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (далі відповідач) про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 10.06.2020 р. (форми "Ш") про застосування штрафних санкцій у сумі 507768,37 грн. за несвоєчасну сплату штрафних санкцій і сумі 2538841,85 грн. за платежем рентна плата за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що контролюючий орган порушено законодавство при проведенні камеральної перевірки позивача, оскільки своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання не є тим об`єктом, який підлягає вивченню контролюючим органом шляхом проведення камеральної перевірки, оскільки не є даними податкової звітності, що відповідає принципу абз.2 п.76.1 ст.76 Податкового кодексу України. Крім того, протиправним є застосування у податковому повідомленні-рішенні штрафної санкції згідно з ст. 126 Податкового кодексу України, оскільки вказана стаття передбачає відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків, а не штрафів. Отже, відповідачем двічі притягнуто товариство до юридичної відповідальності одного виду за одне і теж порушення (застосовано штраф на штраф), що суперечить положенням Конституції України. Також, позивач звернув увагу на те, що контролюючим органом невірно було розраховано штрафну санкцію.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в її задоволенні, обґрунтовуючи це тим, що у відповідності до абз.2 п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України предметом камеральної перевірки являється, зокрема і перевірка своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, а висновки за результатами даної перевірки можуть слугувати підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень. Щодо інших доводів позивача пояснив те, що оскільки позивачем порушено терміни сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є правомірним. При цьому, виходячи з положень статті 131 Податкового кодексу України розрахунок штрафної санкції проведено правильно, що підтверджено розрахунком та карткою особового рахунку з рентної плати, де вбачається вся хронологія платежів та нарахування штрафних санкцій (а.с.43-46).

Відповідь позивача на відзив до суду не надходила.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, що 28.04.2020 р. відповідачем проведено камеральну перевірку даних щодо порушення позивачем граничних термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання, визначеного податковими повідомленнями-рішеннями від 17.05.2019 р. № та №, за результатами якої складено акт №000074/11-28-51-03/30921734 (а.с.63-64).

Перевіркою встановлено несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами, визначеного податковим органом.

10.06.2020 р. відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми Ш за №, яким позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 507768,37 грн. (а.с.51).

За результатами адміністративного оскарження вказане рішення залишено без змін (а.с.17-18).

Не погоджуючись із цим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За приписами п.п. 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пунктом 76.1 ст. 76 ПК України передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

За приписами пункту 76.3 статті 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

У зв`язку з набранням чинності з 01.01.2017 року змін до ПК України, зокрема і до статті 75 цього Кодексу, предметом камеральної перевірки може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджено, що контролюючим органом проведена саме перевірка з питань щодо своєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом.

Відповідно до п.п.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктами 14.1.157 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно вимог п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно п. 57.3. ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

При цьому, відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до розрахунку штрафної санкції до податкового повідомлення-рішення № від 10.06.2020 р. встановлено, що до позивача застосовано штрафні санкції за несвоєчасно сплачену узгоджену суму грошового зобов`язання в загальній сумі 2538841,85 грн. за платежем рентна плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення, визначеного контролюючим органом:

- згідно податкового повідомлення-рішення від 17.05.2019 № про застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення у сумі 239 435,00 грн. (10%);

- згідно податкового повідомлення-рішення від 17.05.2019 № про застосування штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення у сумі 2 299 406,87 грн (20%).

Податкові повідомлення-рішення від 17.05.2019 р. № та № за результатами розгляду Кіровоградським окружним адміністративним судом адміністративної справи №340/2068/19 не скасовані (рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.10.2019 р., залишене без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.01.2020 р.).

Отже, грошове зобов`язання за такими рішеннями є узгодженим.

За результатами проведеної 28.04.2020 р. камеральної перевірки даних щодо порушення граничних термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання, спірним у справі рішенням зобов`язано сплатити за платежем рентна плата штраф у розмірі 20% у сумі 507768,37 грн..

Згідно розрахунку вказаної штрафної санкції позивачем прострочено на 43 дні сплату грошового зобов`язання в сумі 2538841,85 грн., яке в свою чергу складалось з несплати грошового зобов`язання за вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями від 17.05.2019 р..

Згідно з п. 116.1. ст. 116 ПК України, у разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення-рішення.

За змістом статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Слід зазначити, що фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

-при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

-при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок, що на платника податку покладено обов`язок щодо самостійної сплатити суми податкового зобов`язання, зазначену у податковій декларації, протягом 10 календарних днів. При цьому, податкове законодавство наділяє також контролюючий орган правом нарахувати штраф за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання лише із фактом такого порушення.

Судом встановлено, а позивачем належними доказами не спростовано факту порушення терміну сплати узгодженої суми грошового зобов`язання 2538841,85 грн.. При цьому, слід вказати, що штрафна санкція нараховується не лише на податкове зобов`язання, але і на штрафну санкцію, яка була узгоджена платником податків.

Таким чином, відповідачем правомірно винесено податкове повідомлення-рішення від 10.06.2020 р. №, яким позивача зобов`язано сплатити штраф у сумі 507768,37 грн., а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо невірного розрахунку контролюючим органом суми штрафної санкції суд зазначає таке.

Згідно п.131.2 ст.131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Отже, податковим законодавством встановлено обов`язок контролюючого органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в першу чергу в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Нормою п. 87.9 ст. 87 ПК України законодавець чітко встановив черговість спрямування коштів, сплачених платником податків, у разі наявності податкового боргу.

Отже, у випадку перенаправлення контролюючим органом коштів на оплату поточних податкових зобов`язань у рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше, у такого платника податків виникає недоїмка за податковими зобов`язаннями за поточні податкові періоди, яка погашається у порядку, визначеному п.87.9 ст.87 ПК України, та у випадку несвоєчасного погашення якої, податковий орган нараховує штраф у розмірах, установлених ст.126 ПК України у залежності від терміну затримки.

При цьому, санкція ст.126 ПК України передбачає застосування до платника податків штрафу у випадку несплати ним узгодженої суми грошового зобов`язання безвідносно до підстав її виникнення. Будь-яких винятків до випадків застосування контролюючим органом п.87.9 ст.87 ПК України ст.126 цього Кодексу не містить.

Аналогічну позицію щодо застосування положень ст.87 та ст.126 Податкового кодексу України викладено в постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №808/2290/17, від 11.09.2018 у справі №813/3722/17, від 05.06.2018 у справі №821/1750/17.

Згідно до ч.1 ст.77 КА України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв`язку із відмовою у задоволенні позову не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст.139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України.

Згідно п.п.15.5 п.15 Розділ VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько