Справа № 480/143/20
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
26 листопада 2020 р.Справа № 480/143/20
Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Спаскін О.А., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід по справі 480/143/20
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.
Вказане судове рішення оскаржено сторонами в апеляційному порядку.
Згідно положень Кодексу адміністративного судочинства України, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Сіренко О.І., члени колегії суддів Калиновський В.А., Кононенко З.О.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2020 року апеляційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 залишена без руху, з наданням скаржнику строку для усунення її недоліків.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.10.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , та ухвалою цього ж суду від 12.10.2020 року призначено апеляційний розгляд справи у порядку письмового провадження.
Розпорядженням Керівника апарату Другого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2020 року № 02-01/6489 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 520/2068/2020 у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя № 3063/0/15-20 від 10.11.2020 "Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Другого апеляційного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку".
Повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями Другого апеляційного адміністративного суду по справі № 480/143/20 проведений 20.11.2020 року, за наслідками якого, визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Мельнікова Л.В., судді Бегунц А.О., Рєзнікова С.С.
23.11.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 повідомляє про наявність у нього сумнівів у неупередженості суддів членів колегії, оскільки ухвалою останніх від 09.11.2020 року по справі № 480/3898/20 було безпідставно відмовлено у задоволенні його клопотання про звільнення від сплати судового збору, у зв`язку з чим він звернувся зі скаргою до ВРП.
Ухвалою суду від 24.11.2020 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Мельнікової Л.В., членів колегії: судді Бегунц А.О., судді Рєзнікової С.С. по справі № 480/143/20 визнано необґрунтованою та відповідно до ч. 4 ст. 40 КАС України передано заяву про відвід колегії суддів для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому ч.1 ст. 31 КАС України.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.11.2020 року, головуючим суддею для вирішення питання про відвід, визначено суддю Спаскіна О.А.
Відповідно ч. 11 ст. 40 КАС України, питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.
Матеріали справи та заяву про відвід, суддею Спаскіним О.А. отримано 25.11.2020.
Перевіривши доводи заяви про відвід колегії суддів, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ч. 4 ст. 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленою ч. 6 ст. 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід у порядку письмового провадження (ч. 8 ст. 40 КАС України).
Згідно ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи: 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син. дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім і або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 3 1 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.
Погоджуючись з висновком про необґрунтованість заявленого відводу, зазначаю, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.
Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. Тобто у кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.
Що стосується суб`єктивного критерію, то особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Газета Україна-центр проти України від 15.10.2010 року, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.
Зміст заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів зводиться до незгоди останнього з попереднім рішенням колегії суддів про відмову у задоволені його клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги по справі № 480/3898/20.
Вважаю, що зазначені мотиви заявленого відводу не можуть слугувати підставами для відведення суддів як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості, оскільки за правилами частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями та діями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
В той же час, розгляд справи компетентним судом є принциповим з огляду на положення §1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за змістом якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Білуха проти України зазначено, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Одну з найважливіших гарантій незалежності суддів закріплено в ч. 2 ст. 126 Конституції, відповідно до якої вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Це положення Основного Закону було роз`яснено Конституційним Судом України у Рішенні від 1 грудня 2004 р. № 19-рп/2004. Таким чином, незалежність суддів передбачає право при здійсненні судочинства бути вільними від будь-якого обмеження, впливу, заанґажованості, тиску, погроз, втручань. Відповідно, задля забезпечення принципу незалежності суддів, відвід судді не може бути задоволено лише з суб`єктивних міркувань сторони, хоча й вони можуть мати логічну послідовність, щодо прогнозованого вирішення справи не на його користь.
Інших достатніх підстав, передбачених ст. 36 та ст. 37 КАС України, для відводу колегії суддів в ході ознайомлення з матеріалами справи та заяви позивача про відвід виявлено не було.
Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість суддів в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.
За наведених обставин підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Мельнікової Л.В., членів колегії: судді Бегунц А.О., судді Рєзнікової С.С. відсутні.
Керуючись ст. ст. 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Мельнікової Л.В., членів колегії: судді Бегунц А.О., судді Рєзнікової С.С. по справі № 480/143/20 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Спаскін О.А.