Справа № 520/14025/2020
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 р. № 520/14025/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонька А.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (01135, м. Київ, вул. Златоустівська, 55. офіс 61.62), третя особа: АТ "БАНК ФОРВАРД" (ЄДРОПОУ 34186061 Україна. 01032, місто Київ. вул. Саксаганського, б. 105) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач з адміністративним позовом, в якому просить суд : Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження ВП №63130019 від 24.09.2020 р.; Стягнути на користь Позивача. ОСОБА_1 з приватного виконавця виконавчого округу Павелків Тетяни Леонідівни документально підтверджені судові виграти зі сплати судового збору у розмірі 840.80 грн.

В обґрунтування позовної заяви позивачем вказано що відповідач без достатніх на те правових підстав відкрила виконавче провадження, оскільки позивач не зареєстрований та не проживає в межах виконавчого округу - дії Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни, а також не має у м. Києві майна. На думку позивача, постанова від 24.09.2020 про відкриття виконавчого провадження №63130019 є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 відкрито провадження в адміністративній справі.

Відповідач, приватний виконавець Павелків Тетяна Леонідівна надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач у спірних правовідносинах діяла згідно чинного законодавства та просила відмовити в задоволенні позову

У судове засідання позивач не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У судове засідання відповідач не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань з приводу причин неявки суду не надав.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баждиганчук Є.Ю. видано виконавчий напис № 3710 від 05.09.2020 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 56 028,97 грн. на користь АТ «БАНК ФОРВАРД». (а.с. 33).

Постановою Приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяною Леонідівною 24.09.2020 відкрито виконавче провадження № 63130019 на підставі виконавчого напису № 3710 від 05.09.2020. (а.с.4).

Суд зазначає, що підставою відкриття виконавчого провадження стала заява про примусове виконання рішення від 17.09.2020 вих. 17/1-577/530, яка надійшла до відповідача 24.09.2020 вх.№3086. (а.с.27-28).

Додатками до окресленої заяви серед інших додатків є довідка б/н від 17.09.2020, що: «АТ «Банк Форвард» підтверджує, що у клієнта який є: ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий органом: Ленінським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській обл., дата видачі 26.12.2007, РНОКПП НОМЕР_2 є рахунок № НОМЕР_3 UAH, від 13.01.2020 , у валюті гривня, відкритий в AT «БАНК ФОРВАРД», який розташований: м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 105, Індекс 01032, з наявним залишком власних коштів» (а.с. 20).

Інформація окреслена в довідці б/н від 17.09.2020, також підтверджується випискою по особовому рахунку з 14.09.2020 по 24.09.2020. (а.с. 30-31).

Отже, ОСОБА_1 , вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження № 63130019 від 24.09.2020 протиправною, звернулась з даним позовом до суду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановленні Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Суд зауважує, що при поданні заяви про примусове виконання від 17/1-577/530 від 17.09.2020 з боку стягувача доведено факт знаходження майна боржника в межах виконавчого округу відповідача.

Частиною 4 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

В свою чергу ст. 190 ЦК України зазначає, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Одним із різновидів майна є гроші (ст.ст. 177, 179 ЦК України).

Відповідно до вимог п. 3.1 ст. 3 Закону України від 05.04.2001 року № 2346-ІІІ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (далі - Закон № 2346-ІІІ), кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Отже, безготівкові кошти, які перебувають на рахунках у банках, є об`єктом права власності і такий висновок узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.09.2018 року у справі № 905/3542/15.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. ч. 3, 7 ст. 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Тобто, враховуючи наведені вище вимоги закону, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність, та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно з ч. 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником рахунку № НОМЕР_3 , відкритого в АТ «Банк Форвард», який розташований за адресою: м. Київ, вул.. Саксаганського, будинок 105. Крім того, до заяви про примусове виконання рішення, було додано оригінал виписки по рахунку, з якою вбачається, що на рахунку № НОМЕР_3 , який належить боржнику, станом на 24.09.2020 наявні кошти в розмірі 0,50 гривень.

За таких обставин суд приходить до висновку, що стягувачем до відповідача подано документ, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться в межах виконавчого округу приватного виконавця Павелків Т.Л..

Таким чином суд констатує про відсутність порушень положень законодавства з боку відповідача підчас відкриття виконавчого провадження на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.09.2020 ВП № 63130019.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється на підставі ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 241-243, 255, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (01135, м. Київ, вул. Златоустівська, 55. офіс 61.62), третя особа: АТ "БАНК ФОРВАРД" (ЄДРОПОУ 34186061 Україна. 01032, місто Київ. вул. Саксаганського, б. 105) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити..

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дати проголошення (підписання).

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Бідонько А.В