Справа № 520/2966/2020
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 листопада 2020 р. № 520/2966/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.,

при секретарі судового засідання - Дронь А.В,

за участю:

представника позивача - Лазебного Д.В.,

представника відповідача - Прохватило М.Г.,

представника відповідача - Верьовкіна С.В.,

розглянувши в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної установи "Хролівський виправний центр (№ 140)" (вул. Зорянська, буд. 8,с. Хролі, Харківський район, Харківська область,62480) про поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» за № 24/ОС/Ст-19 від 02.10.2019;

- визнати протиправним та скасувати наказ Начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» за № 27/ОС/Ст-19 від 01.11.2019;

- визнати протиправним та скасувати наказ Начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» за № 8/ОС-20 від 23.01.2020;

- визнати протиправним та скасувати наказ Начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» за № 1/ОС/СТ-20 від 02.01.2020;

- визнати протиправним та скасувати наказ Начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» за№ 14/ОС-20 від 31.01.2020.;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника сектору соціально- виховної та психологічної роботи Державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» (на службі в Державній кримінально-виконавчій службі України);

- стягнути на користь ОСОБА_1 (Д-008490), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з Державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу починаючи з 01.02.2020 по 25.09.2020 року у розмірі 99130,83 грн.

В обґрунтування вимог заявленого позову зазначає, що обіймав посаду начальника сектору соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)». Повідомив суд про те, що 28.09.2018 порушене кримінальне провадження за №0001112 по обвинуваченню позивача у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Станом на дату подання даної позовної заяви, обвинувальний акт по вказаному кримінальному провадженню перебуває на розгляді судді Червонозаводського районного суду м. Харкова справа № 646/3429/19. Вирок у вказаній справі судом не постановлено.

Зазначає, що Наказом начальника державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» № 24/ОС/Ст-19 від 02.10.2019 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оголошено сувору догану, за фактом відсутності на службі, без поважних причин з 18.09.2019 року по 02.10.2019 року.

Свою незгоду з оскаржуваним наказом аргументує тим що: в період з 18.09.2019 року по 02.10.2019 року відсутність на робочому місці була обумовлена сукупністю об`єктивних та поважних причин (листок непрацездатності, виклик до суду, виклик адвоката).

З викладених підстав, вважає даний наказ протиправним та має бути скасований судом.

Стосовно Наказу начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» № 27/ОС/Ст-19 від 01.11.2019 року, яким ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено попередження про неповну службову відповідальність, за фактом відсутності на службі, без поважних причин з 03.10.2019 року по 01.11.2019 року, позивач обґрунтовує свої доводи тим, що він не зміг прибути на службу до Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» з поважних об`єктивних причин.

Вважає, що при прийнятті рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вказаний період адміністрація установи, в порушення вимог закону, не встановила його місцезнаходження, та причин не виходу на роботу.

Крім того зазначає, що Витяг з наказу № 27/ОС/Ст-19 від 01.11.2019 року надійшов до позивача лише 20.11.2019 року, що, на думку позивача, свідчить про навмисні дії адміністрації Державної установ «Хролівський виправний центр (№ 140)» про затягування часу в повідомлені позивача про притягнення його до дисциплінарної відповідності.

Позивач зазначає, що адміністрацією установи не врахований факт відсутності будь-якої завданої шкоди, у зв`язку з відстороненням його від посади (накази начальника установи №92/ОС-19 від 17.09.2019. № 96/ОС-19 від 26.09.2019), та виконання службових обов`язків за посадою майором внутрішньої служби ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що в діях адміністрації установи наявне порушення вимог ст. 14. 15 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» №2337-УІІ1 від 15 березня 2018 року, а саме: до складу дисциплінарної комісії за даним фактом входить оперуповноважений оперативної групи державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_3 , який є свідком у кримінальному провадженні №0001112.

Позивач також зазначає, що Наказами начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» його було: відсторонено від виконання службових обов`язків з 23.01.2020 по 22.02.2020 (наказ за № 8/ОС-20 від 23.01.2020); притягнуто до дисциплінарної відповідальності за невихід на службу з 02.11.2020 (наказ за № 1/ОС/СТ-20 від 02.01.2020); звільнено зі служби з Державної кримінально-виконавчої служби України (наказ за №14/ОС-20 від 31.01.2020).

Вважає вказані накази безпідставними та протиправними, а отже такими, що мають бути скасовані судом, а тому просить вимоги заявленого позову задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_1 просить також стягнути з Державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» на свою користь грошове забезпечення з 01.02.2020 по 25.09.2020 у розмірі 99 130,83 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2020 року відкрито провадження по справі.

Від відповідача надійшов відзив на позов та надані письмові пояснення, в яких відповідач зазначив, що під час проведення досудового розслідування та після передання справи до суду щодо ОСОБА_4 дійсно обиралися ряд запобіжних заходів, зокрема, останній запобіжний захід був обраний Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.07.2019 року у справі №646/3429/19, якою відносно позивача було продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 17.09.2019 включно.

Станом на 18.09.2019 інші запобіжні заходи та обмеження, не обирались та не застосовувались, однак 18.09.2019 до місця проходження служби ОСОБА_1 не прибув. На протязі тривалого часу з 18.09.2019 по 31.01.2020 позивач був відсутній на службі, ігнорував усі спроби адміністрації установи з`ясувати його місцезнаходження та причини невиходу на службу та за весь цей період сам не падав жодних документів (листки непрацездатності, довідки, тощо), які б підтверджували його відсутність на службі з поважних причин. У зв`язку із чим за грубе порушення службової дисципліни, а саме: відсутність на службі без поважних причин, наказом державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» від 31.01.2020 №14/ОС-20 його було звільнено зі служби в Державній кримінально- виконавчій службі України.

Відповідач вважає вимоги позивача про визнання протиправними та скасування наказів: №24/ОС/Ст-19 від 02.10.2019, №27/ОС/Ст-19 від 01.11.2019, №8/ОС-20 від 23.01.2020, №1/ОС/СТ-20 від 02.01.2020, №14/00-20 від 31.01.2020, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за нас вимушеного прогулу безпідставними та необґрунтованими, а також такими, що не підлягають задоволенню

У судове засідання, призначене на 16 листопада 2020 року, прибули представник позивача та представники відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи заявленого позову з підстав, викладених у ньому та наданих письмових поясненнях. Просив суд позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача проти вимог заявленого позову заперечували з підстав, викладених у відзиві на позов та наданих додаткових письмових поясненнях.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , з 06 жовтня 2014 року проходив службу в Державній кримінально - виконавчій службі України та мав спеціальне звання - капітан внутрішньої служби, обіймав посаду начальника сектору соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)».

В ході розгляду справи встановлено, що 28.09.2018 відносно ОСОБА_1 порушене кримінальне провадження за № 0001112 по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Станом на дату подання даної позовної заяви, обвинувальний акт по вказаному кримінальному провадженню перебуває на розгляді судді Червонозаводського районного суду м. Харкова (справа № 646/3429/19). Вирок у вказаній справі судом не постановлено.

Під час проведення досудового розслідування та після передання справи до суду щодо ОСОБА_1 обиралося ряд запобіжних заходів, зокрема, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.07.2019 року у справі №646/3429/19 відносно ОСОБА_1 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 17.09.2019 включно.

У зв`язку з тим, що з 18.09.2019 по 02.01.2020 ОСОБА_1 був відсутній на службі, не повідомив адміністрації установи свого місцезнаходження та причини невиходу на службу без поважних причин, Державною установою «Хролівський виправний центр (№ 140)» були проведені службові розслідування, що підтверджується висновками службових розслідувань від 02.10.2019, від 01.11.2019 та від 02.01.2020, копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с. 81-82; 110-111; 125-126). За результатами проведених службових розслідувань ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Як встановлено в ході розгляду справи, через відсутність на службі без поважних причин з 18.09.2019 по 02.10.2019 ОСОБА_1 оголошено сувору догану на підставі Наказу установи від 02.10.2019 № 24/ОС/Ст- 19 (а.с. 5).

Наказом Державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» від 01.11.2019 №27/ОС/СТ-19 (зі змінами № 28/ОС/Ст-19 від 26.11.2019) (а.с. 6-7; 112-113) ОСОБА_1 оголошено попередження про неповну посадову відповідність за фактом відсутності на службі без поважних причин з 03.10.2019 по 01.11.2019 року.

Згідно наказу установи від 02.01.2020 №1/ОС/Ст-20 за грубе порушення службової дисципліни, а саме: за відсутність на службі без поважних причин з 02.11.2019 по 02.01.2020 на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення (а.с. 9).

Судом також встановлено, що Наказом Державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» №14/ОС-20 від 31.01.2020 за грубе порушення службової дисципліни, а саме: відсутність на службі без поважних причин з 18.09.2019 по 02.01.2020 р. позивача було звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України (а.с. 10).

Вважаючи вказані накази безпідставними та протиправними, такими, що винесені в порушення вимог чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ № 3460-ІУ від 22.02.2016 року, позивач звернувся за їх оскарженням до суду з даним позовом.

Крім того, позивач також просить суд стягнути з Державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» на користь ОСОБА_1 (Д-008490), середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу починаючи з 01.02.2020 по 25.09.2020 року у розмірі 99130,83 грн.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи позову та відзиву, зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Щодо визнання протиправним та скасування наказу Начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» за № 24/ОС/Ст-19 від 02.10.2019 судом встановлені наступні обставини.

Як встановлено за матеріалами справи, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.07.2019 року у справі №646/3429/19 відносно ОСОБА_1 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 17.09.2019 включно.

Тобто, з 18 вересня 2019 року ОСОБА_1 зобов`язаний був приступити до служби.

Однак, в ході розгляду справи судом встановлено, що з 18.09.2019 по 02.10.2019 ОСОБА_1 був відсутній на службі, не повідомив адміністрацію установи свого місцезнаходження та причини невиходу на службу без поважних причин, Державною установою «Хролівський виправний центр (№140)» були проведені службові розслідування, що підтверджується висновком службового розслідування від 02.10.2019, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 81-82).

Як встановлено з матеріалів справи 18.09.2019 начальник сектору по роботі з персоналом установи капітан внутрішньої служби ОСОБА_5 зателефонувала ОСОБА_1 за наявними в службовій картці та в особовій справі номерами мобільних телефонів, але жодний з двох номерів не відповів, про що ОСОБА_6 рапортом доповіла начальнику установи, (копія рапорту від 18.09.2019 а.с. 67).

Судом встановлено, що 18.09.2019 посадовими особами ДУ «Хролівеький виправний центр (№ 140)» складено акт щодо невиходу на службу ОСОБА_1 (а.с. 68).

Відповідачем 18.09.2019 створено комісію для проведення службового розслідування (наказ державної установи «Хролівеький виправний центр (№ 140)» від 18.09.2019 №171/АГ- 19) за фактом порушення службової дисципліни, а саме: невиходу на службу з 18.09.2019 капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 (а.с. 69).

Згідно п.1 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально-виконавчій службі України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 12.03.2015 № 356/51 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб рядового чи начальницького складу або їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового чи начальницького складу та можуть викликати суспільний резонанс.

Як встановлено за матеріалами справи 18.09.2019 до Установи надійшов адвокатський запит від адвоката ОСОБА_1 - Лазебного Д.В., в якому повідомлено про закінчення терміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_1 17.09.2019, у зв`язку з чим, необхідно було надати інформацію щодо подальшого проходження служби на посаді начальника сектору соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Хролівеький виправний центр (№ 140)» ОСОБА_1 та оплати праці (а.с. 71).

Листом вих.№14/2-232/Хв від 20.09.2019 на адвокатський запит 20.09.2019 р. Установою надана відповідь (а.с. 73).

Також 19.09.2019 представниками Установи здійснено виїзд за місцем реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено відповідний акт (а.с. 75)). Під час відвідування співробітниками Установи встановлено, що вдома вій був відсутній. Зі слів його батька, ОСОБА_7 , син виїхав до м. Харкова для зустрічі зі своїм адвокатом. Вій також надав номер мобільного телефону сина.

ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» Харкова направлено інформаційний запит від 16.09.2019 вих.№14/2-224/1/Хв до Червонозаводського районного суду м. Харкова, щодо стадії розгляду справи №646/3429/19 відносно ОСОБА_1 (а.с.76)

27.09.2019 за результатами запиту до Червонозаводського районного суду м.Харкова відповідачем отримана відповідь, якою повідомлено, що згідно даних автоматизованої системи, документообігу суду, в провадженні судді Червонозаводського районного суду м. Харкова Шелест І.М. перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 УК України (пров. №1-кп/646/552/2019). А також повідомлено про те, що справа №646/3429/19 знаходиться на стадії судового розгляду.

26.09.2019 направлено інформаційний запит за №14/2/1-232 до Червонозаводського районного суду м. Харкова, щодо отримання інформації про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 , а також інформації щодо покладання на нього судом обов`язку (зобов`язання) утримуватись від спілкування зі свідками, для запобігання спробам незаконно впливати на них (а.с. 78).

Позивач у позові зазначає, що в період з 18.09.2019 по 02.10.2019 його відсутності на робочому місці була обумовлена сукупністю об`єктивних та поважних причин.

Як встановлено в ході розгляду справи, листки непрацездатності, довідки чи інші документи, які б підтверджували його відсутність на службі з поважних причин, ОСОБА_1 під час проведення службового розслідування відповідачу не надавав.

Стосовно поважних причин, на які посилається позивач у позові та наданих письмових поясненнях суд зазначає, що оскаржуваним наказом №24/ОС/Ст-19 від 02.10.2019 ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за відсутність на службі у період з 18.09.2019 по 02.10.2019р.

Позивачем до матеріалів справи надано довідку КНП «Малинівська амбулаторія первинної медико-санітарної допомоги» Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області» № 48 , видану ОСОБА_1 , з якої вбачається, що з 17.09.2019 року по 25.09.2019 року позивач перебував на лікуванні (а.с. 202).

Стосовно неможливості прибути до місця служби 26.09.2019 року позивач зазначає, що його було викликано у підготовче судове засідання у справі № 646/3429/19 до Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Суд з цього приводу зауважує, що позивачем не доведено ту обставину, що участь у підготовчому судовому засіданні у справі № 646/3429/19 відбувалось цілій робочий день та зазначена подія унеможливила прибуття позивача до служби в ДУ «Хролівський виправний центр (№140)», а тому доводи позивача про поважність його відсутності на роботі у цей день суд не може вважати правовою підставою для визнання поважною причину не прибуття до місця служби.

Позивач зазначає, що 27.09.2019 року він прибув за викликом до свого адвоката, який представляє його інтереси в кримінальному провадженні №0001112, на підставі Договору про надання правової допомоги (а.с. 207).

Суд не погоджується із зазначеними твердженнями позивача на обґрунтування причин відсутності ОСОБА_1 за місцем служби у зазначені дні, оскільки зазначені обставини не є належними підставами для визнання поважними причини не виходу позивача на роботу 27 вересня.

Стосовно неможливості прибути на службу 30.09.2019 року та 01.10.2019 року ОСОБА_1 зазначає, що перебував разом зі своєю неповнолітньою донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у лікарні. На підтвердження зазначених тверджень стороною позивача до матеріалів справи надана довідка від 11.10.2019 року про те, що його дитина ОСОБА_8 не відвідувала ясла (садок), школу з 30.09.2019 року по 11.10.2019 р. (а.с. 205).

Суд також не приймає цей доказ як належний в обґрунтування доводів поважності неможливості прибуття на службу у цей період часу як на підставу скасування оскаржуваного наказу, оскільки з наданої довідки не вбачається, що саме позивач перебував із дитиною у лікарняному закладі.

Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності не виходу на службу до ДУ «Хролівський виправний центр (№140)» у період з 26.09.2019 по 02.10.2019р.

Суд також зазначає, що посилання позивача на те, що адміністрація установи не вчинила усіх необхідних дій по встановленню його місцезнаходження, є безпідставним, оскільки чинним законодавством на відповідача не покладено обов`язку розшукувати свого співробітника.

Отже, під час судового розгляду справи судом встановлено, що за результатами службового розслідування та у відповідності до наказу установи від №24/ОС/Ст-19 ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за фактом відсутності на службі без поважних причин та оголошено сувору догану.

Судом робиться висновок, що оскаржуваний наказ Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» прийнято у межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому вимоги заявленого позову в цій частині задоволенню не підлягають.

Стосовно скасування Наказу Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» від 01.11.2019 № 27/ОС/СТ-19 (зі змінами № 28/ОС/Ст-19 від 26.11.2019) (а.с. 6-7; 112-113), яким ОСОБА_1 оголошено попередження про неповну посадову відповідність за фактом відсутності на службі без поважних причин з 03.10.2019 по 01.11.2019 року , судом встановлені наступні обставини.

Як встановлено в ході розгляду справи 03.10.2019 в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» створено комісію для проведення службового розслідування (наказ від 03.10.2019 №179/АГ-19) за фактом порушення службової дисципліни, а саме: невиходу на службу з 03.10.2019 капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 (а.с.86).

03.10.2019 на ім`я ОСОБА_1 надіслано рекомендований лист вих.№14/2/252-Хв з повідомленням про необхідність виходу на службу, який ним було отримано 05.10.2019, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 87-88).

Відповідачем 03.10.2019 отримана відповідь на запит Установи від 26.09.2019 вих.№14/2/1-232 від Червонозаводського районного суду м.Харкова вх. №1947/1 про те, що будь-яких ухвал щодо обрання запобіжних заходів відносно ОСОБА_1 винесено не було, наступне судове засідання призначено на 11.02.2020 (а.с. 89).

Як встановлено за матеріалами справи відповідачем 03.10.2019 направлено запит до Територіального управління Державного бюро розслідувань вих.№ 14/2/1-235 щодо надання інформації чи застосовувались до ОСОБА_1 обмеження у вигляді утримання ним від спілкування зі свідками, а також щодо надання списку осіб з числа персоналу державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)», з якими в період з 18.09.2019 по теперішній час йому необхідно утримуватись від спілкування (а.с. 90).

Відповідачем 04.10.2019 направлялись запити до медичних закладів за місцем реєстрації ОСОБА_1 , а саме: до Чугуївської районної лікарні вих.№14/4/1-241 та до Чугуївського районного центру первинної медико-санітарної допомоги вих. № 14/4/1-242 на предмет звернення позивача за наданням медичної допомоги (а.с. 91-92).

На адресу відповідача 15.10.2019 листом надана відповідь від КП «Чугуївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Чугуївської районної ради Харківської області» про те, що ОСОБА_1 з приводу отримання медичної допомоги, а також оформлення листка непрацездатності до них не звертався (а.с. 93).

07.10.2019 направлено запит .№14/2/1-243 до Військової прокуратури Харківського гарнізону щодо відсторонення ОСОБА_1 від посади (а.с. 94), на який 29.10.2019 отримано відповідь про те, що питання про відсторонення від посади буде вирішуватись прокурором, який буде підтримувати публічне (державне) обвинувачення, безпосередньо під час наступного судового засідання 11.02.2020 (копія листа від 29.10.2019 вх.№2088 а.с. 95).

Відповідачем зазначається, що 07.10.2019 на особистий мобільний номер старшого інспектора по роботі з персоналом установи капітана внутрішньої служби ОСОБА_6 , зателефонував ОСОБА_1 , який повідомив, що 07.10.2019 він отримав лист про необхідність прибути на службу до державної установи «Хролівський виправний центр (№140)», але він захворів, та з НОМЕР_2 відкрив листок непрацездатності у Чугуївській районній лікарні в травматологічному відділенні. Також він повідомив, що його адвокат подав запит до суду для з`ясування питання щодо його спілкування зі свідками. Оскільки він вважає, що йому заборонено спілкуватись зі свідками він не може особисто зателефонувати начальнику установи, у зв`язку з чим попросив ОСОБА_6 повідомити начальника установи про те, що в кінці тижня, для з`ясування питання щодо подальшого проходження служби в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)», приїде його адвокат. Про даний факт ОСОБА_6 рапортом доповіла начальнику установи (а.с.95).

За матеріалами справи судом встановлено, що 07.10.2019 Установою було направлено запит до Чугуївської районної лікарні від 07.10.2019 № 14/2/1 -245 та 24.10.2019 отримано відповідь з КНП «Чугуївська Центральна районної лікарні ім. М.І. Кононенка», у якій зазначалось, що ОСОБА_1 , 1986 року у народження, звернувся до відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги 07.10.2019 о 09 год. 15 хв. (а.с. 97)

Повідомлено, що 07.10.2019 по 19.10.2019 ОСОБА_1 знаходився у лікаря - травматолога лікувально-діагностичного відділення №1, на листку непрацездатності (стати до роботи 20.10.2019).

Під час розгляду справи судом встановлено, що 21.10.2019 ОСОБА_1 знову на службу не вийшов, про причину невиходу відповідача не повідомив та не надав будь-яких документів (лікарняного, тощо), що підтверджують неможливість прибути на службу до державної установи «Хролівський виправний центр (№140)», про що складено акт щодо невиходу на службу ОСОБА_1 (а.с. 98).

Судом також встановлено, що адвокатом позивача до установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» направлені адвокатських запити, в яких представник ОСОБА_1 , зокрема, просив надати належним чином завірені матеріали службового розслідування з фактами не виходу на роботу ОСОБА_1 (а.с. 99-104)

Відповідачем листом від 05.11.2019 вих.№ 14/2/1-276/Хв на зазначені адвокатські запити надана відповідь (а.с.105-107).

24.10.2019 начальником сектору по роботі з персоналом установи капітаном внутрішньої служби Верьовкіним С.В. було надіслано рекомендований лист .№267/2/1-Хв ОСОБА_1 , в якому повідомлялось позивача про необхідність прибути до державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» для подальшого проходження служби та направлено для ознайомлення витяги з наказів: наказ державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» від 02.10.2019 № 24/ОС/СТ-19 про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 за невихід на службу з 18.09.2019 по 02.10.2019; наказ державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» від 03.10.2019 №Г79/АГ-19 про створення комісії для проведення службового розслідування за фактом не виходу на службу капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 з 03.10.2019 (а.с. 107-108).

Судом встановлено, що 25.10.2019 фахівцями Установи складено акт про невихід ОСОБА_1 на службу до державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» без поважних причин (а.с. 109).

За результатами службового розслідування складено висновок службового розслідування від 01.11.2019 (а.с. 110-111) та у відповідності до наказу установи від 01.11.2019 № 27/ОС/СТ-19 (зі змінами № 28/ОС/Ст-19 від 26.11.2019) (а.с. 112-113) ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну посадову відповідність за фактом відсутності на службі без поважних причин з 03.10.2019 по 01.11.2019.

Також, дні невиходу на службу (час відсутності на службі без поважних причин) в період з 03.10.2019 по 01.11.2019 вважаються прогулами та згідно п. 7 розділу І наказу Міністерства юстиції України від 28.03.2018 №925/5 «Про затвердження. порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового та начальницького складу Державної кримінально - виконавчої служби України» грошове забезпечення за ці дні не виплачувалось.

Так, позивач вважає, що в період з 03.10.2019 по 01.11.2019 його відсутність на робочому місці була обумовлена сукупністю об`єктивних та поважних причин та посилається на наявність довідок медичних установ.

Позивач в обґрунтування безпідставності винесення оскаржуваного наказу №27/ОС/СТ-19 від 01.11.2019 року посилається на необхідність його догляду з 03.10.2019 за донькою, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з погіршенням її здоров`я, що підтверджується: Довідкою КНП «Чугуївська центральна районна лікарня імені М.І. Кононенка» від 11.10.2019 (а.с. 205).

Посилається позивач і на перебування 04.10.2019 на прийомі у лікаря у зв`язку з погіршенням стану здоров`я, що підтверджується: Довідкою КНП «Чугуївська центральна районна лікарня імені М.І. Кононенка» від 04.10.2019 (а.с. 225)

Також з матеріалів справи встановлено, що позивач з 07.10.2019 року по 19.10.2019року перебував на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності серії АДП за №964988 та Довідкою КНП «Чугуївська центральна районна лікарня імені М.І. Кононенка» від 07.10.2019 за № 1715 (а.с. 206, 223).

Період перебування ОСОБА_1 з 21.10.2019 року по 31.10.2019 року на лікарняному також підтверджується Довідкою КНП «Чугуївська центральна районна лікарня імені М.І. Кононенка» від 31.10.2019 за № 37 (а.с. 224).

Суд погоджується з доводами позивача, що у період з 07.10.2019 по 19.10.2019 р. та з 21.10.2019 року по 31.10.2019 року з поважних причин не міг бути присутнім на роботі та виконувати службові обов`язки, оскільки був хворим, що підтверджується наданими до матеріалів справи лікарняними листами, виданими медичними установами.

Стосовно доводів позивача на необхідність його догляду з 03.10.2018 за донькою, ОСОБА_8 , суд не вважає поважною причиною не виходу ОСОБА_1 на службу у зазначений день, оскільки позивачем не надано доказів, що саме він перебував із донькою у зазначений період.

Щодо відвідування 04.10.2019 р. лікаря - суд зазначає, що з поданої довідки не можливо встановити, що ОСОБА_1 перебував у лікарні протягом цілого робочого дня.

Тому суд вважає, що зазначені доводи не є належною причиною для того, щоб визнати оскаржуваний наказ неправомірним та скасувати його. А тому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 у цей період часу був відсутнім на службі без поважних причин.

Отже, надані докази не охоплюють весь період відсутності позивача на службі з 03.10.2019 по 01.11.2019 року.

А тому такі докази суд вважає недостатніми для скасування оскаржуваного наказу Начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» за № 27/ОС/Ст-19 від 01.11.2019 року.

Стосовно наказу Начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» №1/ОС/СТ-20 від 02.01.2020, яким за грубе порушення службової дисципліни капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у у вигляді звільнення зі служби у зв`язку із відсутністю на службі з 02 листопада 2020 року по 02 січня 2020 року суд зазначає наступне.

Судом під час розгляду справи встановлено, що Наказом державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» №187/АГ-19 від 02.11.2019 створено комісію для проведення службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни ОСОБА_1 , а саме: невиходу на службу 02.11.2019 (а.с. 115).

Відповідачем 14.11.2019 ОСОБА_1 надіслано рекомендований лист .№ 14/2/1-286, в якому повідомлялось про необхідність прибути до державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» для подальшого проходження служби та направлено для ознайомлення: витяг з наказу державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» від 02.11.2019 № 187/АГ-19 про створення комісії для проведення службової перевірки за фактом невиходу на службу капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 ; копію висновку службового розслідування від 01.11.2019 за фактом невиходу на службу; витяг з наказу державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» від 01.11.2019р. №27/ОС/СТ-19 про притягнення до дисциплінарної відповідальності за фактом відсутності на службі без поважних причин з 03.10.2019 по 01.11.2019 (а.с. 116-117).

Судом встановлено, що 14.11.2019 відповідачем знову направлено запити до медичних закладів КНП «Чугуївської центральної районної лікарні ім. М.І. Кононенка» та КП «Чугуївський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Чугуївської районної ради Харківської області.

Згідно отриманих відповідей, ОСОБА_1 за допомогою до вказаних медичних закладів не звертався, на амбулаторному та стаціонарному лікуванні не перебував, (копії листів від 21.11.2019 вх.№2187, від 26.11.2019 вх.№2219, від 29.11.2019 вх.№2244, а.с. 118-120).

21.11.2019 начальник сектору по роботі з персоналом ОСОБА_9 рапортом доповів начальнику установи про здійснені заходи щодо з`ясування причин відсутності на службі ОСОБА_1 (а.с.121)

Згідно наказу державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» від 25.11.2019 №117-00-19 продовжено строк відсторонення від виконання службових обов`язків ОСОБА_1 з 25.11.2019 по 24.12.2019 у зв`язку з проведенням службового розслідування (а.с.117).

Судом встановлено, що 02.12.2019 начальником сектору по роботі з персоналом Верьовкіним С.В. складено рапорт щодо продовження строку проведення службового розслідування за фактом відсутності на службі ОСОБА_1 (а.с. 123).

02.12.2019 продовжено строк проведення службового розслідування на один місяць згідно наказу державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» №192/АГ-19 (а.с. 124).

За результатами службового розслідування, складено Висновок службового розслідування від 02.01.2020 та у відповідності до наказу установи від 02.01.2020 №1/ОС/Ст-20 за грубе порушення службової дисципліни, а саме: відсутність на службі без поважних причин на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення (а.с. 125-127).

Також, дні відсутності на службі з 02.11.2019 по 02.01.2020 вважати прогулами та згідно п. 7 розділу І наказу Міністерства юстиції України від 28.03.2018 року №925/5 «Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового та начальницького складу Державної кримінально - виконавчої служби України» грошове забезпечення за ці дні не виплачувати.

Суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем взагалі до матеріалів справи не надано будь-яких доказів стосовно причин не виходу на роботу у період з 02.11.2019 по 02.01.2020 року. В ході розгляду справи стороною позивача не повідомлено, з яких причин ОСОБА_1 не виходив на службу у зазначений період та жодних доказів на обґрунтування своїх доводів під час розгляду справи - не надано.

З огляду на що суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ №1/ОС/СТ-20 від 02.01.2020 р. прийнято на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» за № 8/ОС-20 від 23.01.2020 судо зазначається наступне.

Так, наказом державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» від 23.01.2020 №8/ОС-20 продовжено строк відсторонення від виконання службових обов`язків ОСОБА_1 з 23.01.2020 по 22.02.2020 (а.с. 128).

Відповідно до ч.ч. 1, 4, 5 статті 70 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, щодо якого проводиться службове розслідування, може бути відсторонений від виконання службових обов`язків у порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Національної поліції України.

Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків є тимчасовим недопущенням поліцейського до виконання обов`язків за займаною посадою. За особою, відстороненою від виконання службових обов`язків (посади), зберігаються всі види грошового забезпечення, які були їй визначені до відсторонення, крім премії.

Стаття 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлює, що відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) є тимчасовим заходом на час проведення службового розслідування та може бути застосовано до поліцейського у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку.

Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) оформляється письмовим наказом керівника, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та не може перевищувати строку, передбаченого для проведення службового розслідування або зазначеного в рішенні суду.

З матеріалів справи встановлено, що оскільки відносно позивача проводились службові розслідування, то відповідач на підставі ст. 70 Закону України «Про Національну поліцію» мав право на відсторонення позивача від виконання службових обов`язків.

Суд зазначає, що позивачем взагалі не наведено доказів стосовно підстав визнання такого наказу № 8/ОС-20 від 23.01.2020 протиправним.

Отже, підстав скасувати наказ Начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» за № 8/ОС-20 від 23.01.2020 про продовження терміну відсторонення від виконання службових обов`язків капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 судом в ході розгляду справи не встановлено, а тому вимоги заявленого позову в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо скасування наказу Начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» № 14/ОС-20 від 31.01.2020 "Про особовий склад", судом зазначається наступне.

Відповідно до зазначеного наказу Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» від 31.01.2020 №14/00-20 капітана внутрішньої служби ОСОБА_1 звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України (а.с. 10; 129).

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 14 Закону України "Про державну кримінально-виконавчу службу України" трудові відносини працівників кримінально-виконавчої служби регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами).

Як передбачено приписами ч. 5 ст. 23 Закону України "Про державну кримінально-виконавчу службу України", на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Регулювання трудових правовідносин у процесі проходження служби, порядок застосування дисциплінарних стягнень та процедура звільнення працівників кримінально-виконавчої служби регулюється спеціальним Законом України "Про Національну поліцію".

Положеннями ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів: 5) через службову невідповідність: 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств 9) у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі; 9-1) у зв`язку з наявністю реального чи потенційного конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави. Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

При цьому, положеннями ч. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Тобто власник або уповноважений ним орган може розірвати трудовий договір з працівником, який скоїв прогул.

Звільнення за цією підставою допускається лише в тому разі, якщо працівник скоїв прогул або був відсутній на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважної причини. Оцінка причин як поважних здійснюється судом при розгляді спору про звільнення. Поважними слід визнати такі причини, які виключають вину працівника.

Суд зазначає, що оскільки позивач під час проходження служби в Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» належав до категорії працівників начальницького складу, то на нього розповсюджуються положення Закону України "Про Національну поліцію".

Водночас, суд наголошує, що за загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах від 31.01.2018 по справі № 803/31/16, від 30.07.2019 по справі № 804/406/16, від 08.08.2019 по справі № 813/150/16.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.03.2018 у справі № 807/211/17, під час вирішення справ щодо звільнення публічних службовців, пріоритетними є норми спеціальних законів, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо нормами спеціальних законів не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у даному випадку спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює питання призначення, проходження та звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України є Закон України "Про Національну поліцію", яким, зокрема, у ст. 77 визначено підстави звільнення зі служби.

Відповідно до пунктів 1 та 2 ч. 1. ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Статтею 19 зазначеного Закону визначені види відповідальності поліцейських.

Згідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» № 3460-ІУ від 22.02.2006, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Таким чином, вищезазначені факти відсутності на службі, а саме: 26.09.2019 року, 27.09.2019 року (28.09.19 та 29.09.2019 - вихідні дні), 30.09.2019 р., 01.10.2019р., 03.10.2019 р., 04.10.2019 р. (05 -06.10 - вхідні дні), 01.11.2019 року, а також період з 02.11.2019 року по 02.01.2020 року без поважних причин (прогули), які мали місце з боку начальника сектору соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» Пасюги О.О., є порушенням службової дисципліни, вимог Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», Кодексу професійної етики працівників Державної кримінально-виконавчої служби України, Закону України «Про Національну поліцію», що в подальшому спричинило прийняття відповідачем оскаржуваних наказів.

Враховуючи раніше накладені дисциплінарні стягнення за фактом відсутності на службі без поважних причин (прогули), а саме: сувору догану (наказом державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» від 02.10.2019 №24/ОС/СТ-19), попередження про неповну посадову відповідність (наказом державної установи «Хролівський випраний центр (№140)» від 01.11.2019 №27/ОС/СТ-19 (зі змінами від 26.11.2019 наказ №28/ОС/СТ-19), до ОСОБА_1 був застосований крайній захід дисциплінарного впливу - звільнення.

Як встановлено за матеріалами справи, 31.01.2020 відповідачем надіслано ОСОБА_1 рекомендований лист № 14/2/1-55 із повідомленням про звільнення, та зазначено про необхідність прибути до державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» для отримання трудової книжки та направлено для ознайомлення з: витягом з наказу державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» від 23.01.2020№8/ОС-20 про продовження строку відсторонення від виконання службових обов`язків; витягом з наказу державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» від 02.01.2020 №1/ОС/Ст-20 про притягнення до дисциплінарної відповідальності за невихід на службу з 02.11.2019; витягом з наказу державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» від 31.01.2020 №14/ОС-20 про звільнення (а.с. 130-131).

На підставі встановлених в ході розгляду справи обставин, судом робиться висновок про те, що наказ Начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» №14/ОС-20 від 31.01.2020 "Про особовий склад" винесено відповідачем у спосіб та у межах наданих повноважень, відповідно до вимог законодавства, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині поданого позову.

Отже, оскаржувані накази були прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому позовні вимоги в цій частині є такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектору соціально- виховної та психологічної роботи Державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» (на службі в Державній кримінально-виконавчій службі України) та вимог про стягнення з Державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу починаючи з 01.02.2020 по 25.09.2020 року у розмірі 99130,83 грн., суд зазначає, що оскільки за результатом розгляду справи судом зроблено висновок про правомірність оскаржуваних наказів, зокрема, наказу Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» №14/ОС-20 від 31.01.2020, яким за грубе порушення службової дисципліни, а саме: відсутність на службі без поважних причин з 18.09.2019 по 02.01.2020 р. позивача було звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України - суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог і в цій частині поданого позову.

Отже, вимоги про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектору соціально- виховної та психологічної роботи Державної установи «Хролівський виправний центр (№ 140)» та стягнення на користь позивача з Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягають.

З часу відсторонення позивача від посади наказами Начальника Державної установи "Хролівський виправний центр (№140) у зв`язку із проведенням службового розслідування у позивача відсутнє право на стягнення середнього заробітку (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу починаючи з 01.02.2020 по 25.09.2020 року у розмірі 99130,83 грн.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та аргументам сторін, які впливають на результат вирішення спору.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, суду не надав. Натомість відповідач довів суду відсутність протиправних дій зі свого боку.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної установи "Хролівський виправний центр (№ 140)" (вул. Зорянська, буд. 8, с.Хроли, Харківський район, Харківська область,62480) про поновлення на посаді - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26 листопада 2020 року.

Суддя Бідонько А.В.