Справа № 495/1914/20
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/1914/20
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

18 листопада 2020 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі - Славич Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області про скасування постанови серії БАА №646580 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області про скасування постанови серії БАА №646580 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що восени 2019 року він був зупинений інспектором Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області та не відрекомендувавшись, без будь-яких пояснень, інспектором було винесено постанови серії БАА №646580 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Зазначену постанову було винесено без нього, про її існування позивач зазначає, що навіть не знав, в порушення вимог ст. 285 КУпАп, копію постанови він не отримував, саму постанову не підписував, оскільки інспектор навіть не запропонував йому це зробити. Позивач стверджує, що правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП не вчиняв, постанови були складені без його присутності, з порушенням норм чинного законодавства, тому вважає їх незаконними та просить їх скасувати, закрити провадження по справах у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно ч.1 ст.229 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмово провадження). Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, витребувані докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №646580 від 14.10.2019 року, Інспектором СРПП №2 Чорноморськог ВП майором поліції Ковальовим Юрієм Олександровичем було накладено на позивача стягнення у вигляді 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до зазначеної вище постанови гр. ОСОБА_1 14.10.2019 року об 10 годині 25 хвилин в м. Білгород-Дністровський, вул. Портовська, керував транспортним засобом Фотон-вантажний, у якого стояночна гальмова система не забезпечує нерухомий стан, чим порушив п. 31.4.1 ПДР України.

Проте, належних та допустимих доказів цього правопорушення відповідачем надано не було. Єдиним доказом на підтвердження вини позивача до суду надано Постанову серії БАА №646580 від 14.10.2019 року.

Відповідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1,2 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 с. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, з матеріалів справи не вбачається належних та допустимих доказів щодо наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП України.

Також судом встановлено, що зазначена вище постанова були винесена з порушенням норм чинного законодавства, у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без вручення копії постанови правопорушнику, без роз`яснення прав позивачу та без надання йому можливості отримати правову допомогу.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Приписами ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, добігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням (обхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення «доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху,...».

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Слід зауважити, що відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Таким чином, розгляд справ про адміністративні правопорушення інспектором СРПП №2 Чорноморського ВП майором поліції Ковальовим Юрієм Олександровичем носив формальний характер, переконання про винність позивача у скоєнні данних правопорушень була висловлена співробітником Білгород-Дністровським ВП ГУНП України наперед.

Розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Відповідно до ч.2 ст. 222 КУПАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З огляду на викладене, через процесуальні порушення допущені при розгляді справ, тобто неналежну процесуальну форму дій поліцейського, неможливо встановити наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1

За таких обставин, дії інспектора СРПП №2 Чорноморського ВП майора поліції Ковальова Юрія Олександровича щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП України та постанова є протиправною та підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.

Оскільки позивач ОСОБА_1 не знав про притягнення його до адміністративної відповідальності, не був присутній під час розгляду адміністративної справи стосовно нього, а про наявність постанови дізнався лише після відкриття виконавчого провадження державним виконавцем, він пропустив строк оскарження зазначеної вище постанови з поважних причин, який підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 72-77, 79, 241-246, 255, 257-262, 265 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення з забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАА №646580 від 14.10.2019 року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області про скасування постанови серії БАА №646580 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БАА №646580 від 14.10.2019 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, винесену Інспектором СРПП №2 Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП України в Одеській області майором поліції Ковальовим Юрієм Олександровичем щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя