Справа № 420/4435/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/4435/20
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Осіпова Ю. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Ізмаїльського державного гуманітарного університету на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року у справі за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Ізмаїльського державного гуманітарного університету про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель, шляхом відключення від джерел енергопостачання,

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерства освіти і науки України

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У травні 2020 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (далі ГУ ДСНС України в Одеській області) звернулось до суду з позовом до Ізмаїльського державного гуманітарного університету (далі Університет), в якому просило застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю):

- у вигляді повного зупинення експлуатації будівель Університету, за адресами: 68600, Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Рєпіна, 12, 12/1, 12/2, шляхом відключення за допомогою фахівців енергопостачальних організацій від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків, зазначених в акті перевірки №31 від 21.02.2020 року, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №31 від 21.02.2020 року за номерами: 1-13, 15-62.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач указував, що за результатами проведеної перевірки Університету, посадовими особами ГУ ДСНС України в Одеській області виявлено 61 порушення нормативно-правових актів у сфері пожежної, техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що є підставою дня негайного застосування до навчального закладу вказаних заходів реагування.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, позов ГУ ДСНС України в Одеській області задоволено частково.

Суд застосував заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Університету у вигляді зупинення експлуатації його приміщень, за адресами: 68600, Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Рєпіна, 12, 12/1, 12/2, шляхом відключення, зазначених в акті перевірки №31 від 21.02.2020 року приміщень, від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків зазначених в акті перевірки №31 від 21.02.2020 року, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №31 від 21.02.2020 року за номерами: 1-13, 15-62.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, спираючись на вимоги ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України, погодився з позицією позивача, що порушення, визначені в пунктах 1-13, 15-62 Акту перевірки №31 від 21.02.2020 року, є такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню людей.

Між іншим, суд першої інстанції зазначив, що у випадку усунення вищим навчальним закладом виявлених порушень, останній, має право звернутися до ГУ ДСНС України в Одеській області із заявою про проведення перевірки за результатом усунення виявлених порушень.

Пояснюючи, в чому складається часткове задоволення позову, суд указав, що заходи реагування застосовуються до приміщень Університету, а не до будівлі, адже термін «будівля» є більш ширшим поняттям, аніж приміщення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, Університет подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтування апеляційної скарги можна поділити на дві частини.

Перша суд першої інстанції не врахував результати останнього проведеного позапланового нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатом якого складені акт №57 від 17.08.2020 року та припис №48 від цієї ж дати.

На відміну від попереднього акту №31 від 21.02.2020 року, вказаний акт містить 16 порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що свідчить про те, що Університетом було усунуто 70 відсотків порушень.

Друга неможливість усунення порушень, що залишилися, у зв`язку з неналежним фінансуванням, особливо в умовах дії карантину.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

11 грудня 2019 року ГУ ДСНС України в Одеській області прийнято наказ №420 «Про проведення позапланових перевірок», яким наказано здійснити позапланові заходи державного нагляду (контролю) за додержанням (виконанням) вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки закладів, установ та організацій з масовим перебуванням людей - дитячих садочків, шкіл, професійно-технічних і вищих навчальних закладів, гуртожитків, установ охорони здоров`я та соціального захисту, державних об`єктів критичної і транспортної інфраструктури, у тому числі торговельно-розважальних закладів, віднесених до СС-2 та СС-3 класів наслідків (відповідальності) будівель або споруд у визначені терміни та виключно посадовими особами згідно додатку (т.1 а.с.13).

У період з 18 лютого 2020 року по 21 лютого 2020 року Ізмаїльським міськрайонним відділом ГУ ДСНС України в Одеській області було здійснено позапланову перевірку Університету, розташованого за адресою: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Рєпіна, буд. 12, 12/1, 12/2 щодо дотримання та виконання вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту.

За результатом проведення вказаного позапланового заходу складено акт №31 від 21 лютого 2020 року (т.1 а.с.15-26).

Згідно даного акту виявлені порушення приписів Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України №1417 від 30 грудня 2014 року, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за №252/26697 та інших чинних нормативно-правових актів, які встановлюють стандарти і правила у сфері пожежної, техногенної безпеки.

Зміст 62-ох порушень детально викладений в акті та стосуються електромережі та інших питань пожежної безпеки.

Також було складено припис № 29 від 21 лютого 2020 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, в якому вимагалося вжити заходи щодо усунення виявлених в акті перевірки порушень.

Поряд з цим, 20.02.2020 року посадовою особою Ізмаїльського міськрайонного відділу ГУ ДСНС України в Одеській області коменданта гуртожитку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 188-8 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 85 грн. (т.1 а.с.29). Правопорушник погодився зі стягненням та добровільно сплатив штраф 24.02.2020 року.

У подальшому, за заявою Університету, з метою перевірки усунення виявлених порушень, було проведено позапланову перевірку та складено акт за №57 від 17 серпня 2020 року.

У даному акті залишились невиконаними Університетом 16 порушень приписів Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України №1417 від 30 грудня 2014 року, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за №252/26697 та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, нормам і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки.

На підставі даного акту, позивач прийняв припис від 17 серпня 2020 року за №48 про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, в якому вимагається вжити заходи щодо усунення виявлених, в акті перевірки від 17.08.2020 року за № 57, порушень (т.1 а.с.235-238).

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції, з огляду на таке.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон №877).

Відповідно до ст.1 Закону №877 державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначенням повноважень органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності регулює та визначає Кодекс цивільного захисту України.

За правилами ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

За приписами ст. 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Згідно з п.12 ч.1 ст.67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємстві окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Пунктом 3 Положення «Про Державну службу України з надзвичайних ситуацій», затвердженого Указом Президента України від 16 січня 2013 року №20/2013 «Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій», передбачено, що основними завданнями ДСНС України є: реалізація державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

Відповідно до ч.3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Частинами 1 та 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналогічні положення викладено у приписах ч.5 ст. 4 Закону №877, згідно з якими виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Одним із доводів апеляції є те, що суд першої інстанції не врахував результати останнього проведеного позапланового нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сері техногенної та пожежної безпеки, за результатом проведення якого складено акт від 17.08.2020 року за №57, в якому зафіксовано 16 порушень нормативно-правових актів у сфері пожежної, техногенної безпеки. Тобто, апелянт акцентує увагу на тому, що 70 відсотків порушень, які були зазначені в акті від 21.02.2020 року за №31, є усунутими.

Дослідивши даний довід апеляції, колегія суддів погоджується з таким твердженням скаржника та бажає зазначити таке.

Дійсно, 17 серпня 2020 року, за заявою Університету, з метою перевірки усунення виявлених порушень, Ізмаїльським міськрайонним відділом ГУ ДСНС України в Одеській області було проведено позапланову перевірку щодо дотримання та виконання вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту.

За даними цієї перевірки було встановлено 16 порушень нормативно-правових актів у сфері пожежної, техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Тобто, на момент прийняття судом першої інстанції рішення, Університет виконав більшу частину виявлених порушень, які були зафіксовані в акті перевірки №31 від 21.02.2020 року.

Отже, колегія суддів вважає помилковим застосування судом першої інстанції заходів реагування у сфері державного нагляду до Університету у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки №31 від 21.02.2020 року за номерами: 1-13, 15-62.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що неусуненими залишилося 16 порушень, які також становлять загрозу життю та здоров`ю людей. Дана обставина не дає підстави відмовити ГУ ДСНС України в Одеській області у повному зупиненні експлуатації приміщень Університету.

Іншим доводом апеляції є те, що для усунення встановлених порушень пожежної безпеки в повному обсязі, Університету необхідно належне фінансування для проведення експертиз, виготовлення проектно-кошторисної документації, укладання договорів, а також для закупки необхідного обладнання і проведення робіт, що в умовах дії карантину є неможливим.

Оцінюючи даний довід апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що відсутність фінансової можливості для усунення порушень пожежної безпеки, не може бути підставою для поновлення роботи вищого навчального закладу, адже згідно з ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

До того ж, є правильною позиція суду першої інстанції, що термін будівля є більш ширшим поняттям, аніж приміщення, а тому слід застосувати заходи реагування до приміщень Університету.

З огляду на викладені обставини, є підстави для скасування рішення суду першої інстанції, в частині переліку порушень, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Суд апеляційної інстанції не здійснює розподіл судових витрат у межах спірних правовідносин, оскільки це не передбачено статтею 139 КАС України.

Керуючись статтями: 308, 311, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Ізмаїльського державного гуманітарного університету задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Ізмаїльського державного гуманітарного університету про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель шляхом відключення від джерел енергопостачання задовольнити частково.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Ізмаїльського державного гуманітарного університету (код за , юридична адреса: 68600, Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Рєпіна, 12), у вигляді зупинення експлуатації приміщень Ізмаїльського державного гуманітарного університету, за адресами: 68600, Одеська область, місто Ізмаїл, вулиця Рєпіна, 12, 12/1, 12/2, шляхом відключення зазначених в акті перевірки №57 від 17.08.2020 року приміщень Ізмаїльського державного гуманітарного університету від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків зазначених в акті перевірки №57 від 17.08.2020 року, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №57 від 17.08.2020 року за номерами: 1-16.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. В. Осіпов

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 25.11.2020 року.