Справа № 380/7414/20
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 380/7414/20 пров. № А/857/12384/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.

з участю секретаря судового засідання Галаз Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золота підкова» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року про відмову в забезпеченні позову в справі №380/7414/19 (суддя Кедик М.В., м. Львів) за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золота підкова» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, департаменту містобудування Львівської міської ради, ОСОБА_1 про визнання протиправним і скасування дозволу на виконання будівельних робіт,-

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Золота підкова» звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, департаменту містобудування Львівської міської ради, в якому просить визнати протиправним і скасувати дозвіл від 21.11.2016 № ЛВ 59, наданий Інспекцією Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_1 на виконання будівельних робіт, а саме -«реставрація з переплануванням частини нежитлових приміщень на АДРЕСА_1 під магазин промислових товарів з влаштуванням дверного прорізу на місці віконного отвору».

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову від 14.09.2020 (вх. № 45872), в якій просить:

-зупинити дію дозволу від 21.11.2016 № ЛВ 59 (категорія СС3 - значні наслідки) на об`єкт культурної спадщини, а саме - «реставрацію з переплануванням частини нежитлових приміщень на АДРЕСА_1 під магазин промислових товарів з влаштуванням дверного прорізу на місці віконного отвору», виданий Інспекцією Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_1 на виконання будівельних робіт;

- ОСОБА_1 , як замовнику та генеральному підряднику колективному підприємству «Центр Комплекс» Львівської обласної асоціації інвалідів Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організації інвалідів України» - заборонити здійснювати будь-які будівельні роботи, передбачені дозволом на виконання будівельних робіт (категорія ССЗ), передбачених дозволом від 21.11.2016 № ЛВ 59, а саме - «реставрацію з переплануванням частини нежитлових приміщень на АДРЕСА_1 під магазин промислових товарів з влаштуванням дверного прорізу на місці віконного отвору», виданий Інспекцією Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_1 .

Ухвалою від 16 вересня 2020 року Львівський окружний адміністративний суд відмовив у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Золота підкова» подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що виконання гр. ОСОБА_1 , співвласником нежитлових приміщень на першому поверсі і в підвалі будинку, будівельно-ремонтних робіт по вивезенню фундаментного каміння і ґрунту у величезній кількості (понад 30 вантажівок) та неконтрольованого перепланування та пониженням в підвалі, загрожує цілісності, міцності та безпечності будівлі, наслідком чого може бути обвал історичного будинку.

Покликання суду першої інстанції на те, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено в майбутньому, свідчить про те, що суд першої інстанції цілком і повністю нівелює призначення інституту забезпечення позову.

Негативні наслідки, як стверджує апелянт, вже є, - це жахливі тріщини в несучих стінах всього підвалу, вібрація у всіх квартирах, тріщини в квартирах на третьому поверсі, постійний страх при страшній вібрації, (як при землетрусі!), його мешканців.

Права членів ОСББ порушені вже давно, оскільки всі дозволи, накази, рішення, вчинені дії, в тому числі і пошкодження (руйнування) спільного майна мешканців, яким є фундамент, стіни, несучі конструкції будинку, - протягом тривалого часу вчиняються без будь-яких актів та висновків про технічний стан будинку, згоди та погодження з ОСББ «Золота підкова» (співвласниками будинку), яке є його балансоутримувачем з 2011 року, та з порушенням вимог містобудівного законодавства в історичному ареалі м. Львова.

З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи апелянта про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального права.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду підтримала вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник ОСОБА_1 заперечила вимоги апеляційної скарги та просить їх відхилити.

Представники інших відповідачів в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що в силу приписів ч.2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому приписи ч. 4 ст. 150 КАС України визначають, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

За своєю юридичною природою інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту.

Головною метою його застосування є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за наявності хоча б однієї з умов, передбачених ст. 150 КАС України, зокрема, встановлених судом ще до розгляду відповідного позову по суті заявлених позовних вимог на підставі обґрунтованої заяви та доданих до неї матеріалів.

При цьому, у частині другій статті 150 КАС України законодавчо регламентовано чіткі підстави для вжиття заходів забезпечення позову і правова конструкція цієї норми вимагає встановлення судом на цій стадії лише ймовірності ("може") ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту чи поновлення порушених або оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Такі ознаки не мають окреслених законодавчих меж та кваліфікуючих критеріїв і в кожній конкретній справі ці поняття є оціночними.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами.

Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" (Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Тож, перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що позивач, не погоджуючись з наданням Інспекцією Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_1 дозволу від 21.11.2016 № ЛВ 59 на виконання будівельних робіт, а саме - «реставрацію з переплануванням частини нежитлових приміщень на АДРЕСА_1 під магазин промислових товарів з влаштуванням дверного прорізу на місці віконного отвору», реалізував своє право на звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову у порядку, передбаченому адміністративним процесуальним законодавством.

При цьому, аналізуючи наявність підстав для забезпечення позову, передбачених частиною другою статті 150 КАС України, колегія суддів зазначає, що ОСББ «Золота підкова» створено власниками квартир житлового будинку АДРЕСА_1 , та 19.10.2010 виконкомом Львівської міської ради проведено його державну реєстрацію (номер запису 0024395).

Згідно за наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради №45 від 31.01.2011 «Про затвердження акту приймання-передачі житлового будинку АДРЕСА_1 з балансу ЛКП «Львівський ліхтар» Франківської районної адміністрації на баланс ОСББ «Золота підкова», будинок був взятий на баланс ОСББ.

Приводом для подання заяви про забезпечення позову послужило те, що виконання робіт на підставі оскаржуваного дозволу призводить до наслідків, які негативно позначаються на технічному стані будинку по АДРЕСА_1, який відноситься до пам`ятки архітектури місцевого значення, охоронний номер №1001, згідно з рішенням Львівського облвиконкому №393 від 22.11.1988.

Так, відповідно до Акта візуального обстеження вказаного вище будинку, складеного уповноваженими особами Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради 04.06.2020, встановлено, що у нежитлових приміщеннях «Х», «ХІ», «ХІІ» проводять роботи із здійснення пониження рівня підвальних приміщень, вибірки ґрунту та основ, демонтажу елементів та частин фундаменту, влаштування залізобетонних фундаментних подушок, та є такими, що ведуться з відхиленнями від розглянутою в управлінні охорони історичного середовища проектної документації та можуть негативно позначитись на стані пам`ятки, створюють загрозу знищення, руйнування, пошкодження, спотворення пам`ятки, а також є порушенням ст.ст. 22, 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини».

З долученої до заяви про забезпечення позову копії листа начальника Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради від 16.07.2020 №0004-вих.-53874 колегія суддів вбачає, що на підставі вказаного вище акта візуального обстеження приміщень будівлі-пам`ятки архітектурної спадщини по АДРЕСА_1 01.07.2020 Управління охорони історичного середовища видало припис №0004/А0234 гр. ОСОБА_1 , з вимогою негайно припинити проведення будь-яких робіт із здійснення пониження рівня підвальних приміщень, вибірки ґрунту, демонтажу елементів та частин фундаменту як таких, що ведуться з відхиленням від розглянутої в управлінні охорони історичного середовища проектної документації.

Крім того, виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято рішення №522 від 19.06.2020 «Про скасування наказу директора департаменту містобудування від 20.09.2012 №А-305», яким скасовано наказ директора департаменту містобудування від 20.09.2012 №А-305 «Про затвердження гр. ОСОБА_1 вимог до архітектурно-планувальної частини проекту реставрації з переплануванням частин нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 під магазин промислових товарів з влаштуванням дверного прорізу на місці віконного отвору», визначено управлінням охорони історичного середовища замовником проведення незалежної будівельної експертизи будинку по АДРЕСА_1 .

До того ж, Львівській філії ДП ДНД та ПВІ «НДІпроектреконструкція» надіслано лист Управління охорони історичного середовища від 07.07.2020 з пропозицією проведення експертного технічного обстеження будівлі-пам`ятки культурної спадщини по АДРЕСА_1 .

З огляду на наведені обставини у їх сукупності, враховуючи недобросовісність при виконанні робіт на підставі дозволу від 21.11.2016 № ЛВ 59, колегія суддів дійшла переконання, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі шляхом зупинення оскаржуваного позивачем дозволу може призвести до незадовільного технічного стану житлового будинку 1890 року забудови, що істотно ускладнить або навіть унеможливить здійснення ефективного захисту та поновлення прав і законних інтересів позивача у разі визнання їх судом порушеними та задоволення позову у справі.

При цьому, колегія суддів також враховує висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" (Doran v. Ireland), відповідно до яких поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, колегія суддів також враховує, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з предметом позову.

Враховуючи вказані вище фактори, а також справедливий баланс між інтересами ОСОБА_1 та позивача, колегія суддів вважає, що шкода, спричинена погіршенням технічного стану, можливим частковим руйнуванням будинку внаслідок виконання робіт відповідно до оскарженого дозволу, є значно суттєвішою ніж та майнова шкода, яка може бути спричинена припиненням виконання робіт у нежитловому приміщенні вказаного будинку.

Ймовірність приведення будинку у незадовільний технічний стан порушуватиме конституційне право мешканців цього житлового будинку на житло.

А тому майнова шкода, яка може бути спричинена замовнику робіт та підряднику внаслідок призупинення виконання таких робіт до набрання законної сили рішенням у справі по суті позовних вимог, не може слугувати визначальною обставиною при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову у цій справі.

Щодо часткового задоволення заяви про забезпечення позову, колегія суддів зазначає, що зупинення дії дозволу від 21.11.2016 № ЛВ 59, наданого Інспекцією Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_1 на виконання будівельних робіт «реставрація з переплануванням частини нежитлових приміщень на АДРЕСА_1 під магазин промислових товарів з влаштуванням дверного прорізу на місці віконного отвору», є достатнім, оскільки виконання робіт на даному об`єкті за умови зупинення дозволу будуть мати ознаки незаконних та протиправних.

При цьому ухвала суду про забезпечення позову є самостійною та достатньою підставою для зупинення виконання робіт у нежитлових приміщеннях будинку АДРЕСА_1 і не потребує будь-якого додаткового рішення контролюючого органу у сфері містобудування чи охорони історичного середовища.

Відповідно до ст. 156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (ч.1).

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч.3).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про наявність передбачених частиною другою статті 150 КАС України підстав для забезпечення позову шляхом зупинення дії дозволу від 21.11.2016 № ЛВ 59, наданого Інспекцією Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області ОСОБА_1 на виконання будівельних робіт «реставрація з переплануванням частини нежитлових приміщень на АДРЕСА_1 під магазин промислових товарів з влаштуванням дверного прорізу на місці віконного отвору» до набрання законної сили судовим рішенням у цій справі.

Отже, суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали неповно встановив обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову в цій справі.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золота підкова» підлягає частковому задоволенню, ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року про відмову в забезпеченні позову в справі №380/7414/19 - скасуванню, а заява позивача про забезпечення позову - частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 150, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золота підкова» задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року про відмову в забезпеченні позову в справі №380/7414/19 та ухвалити постанову, якою заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Золота підкова» про забезпечення позову задовольнити частково.

Зупинити дію дозволу на виконання будівельних робіт №ЛВ 59 від 21 листопада 2016 року, наданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, ОСОБА_1 на «Реставрацію з переплануванням частини нежитлових приміщень на АДРЕСА_1 під магазин промислових товарів з влаштуванням дверного прорізу на місці віконного отвору».

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 25.11.2020.