Справа № 640/3650/20
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

24 листопада 2020 року м. Київ№ 640/3650/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні) заяву про закриття провадження за позовом Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Катма груп» про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Київській області (надалі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Катма груп» (надалі також - відповідач), у якому просить суд:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Катма Груп» припинити дії, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю), а саме - допустити посадових осіб Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Київській області до здійснення перевірки щодо додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, на об`єкті, розташованому за адресою: Київська область, Переяслав-Хмельницький, с. Переяславське, вул. Шевченка, 1Б.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 20.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі (суддя Васильченко І.В.).

Згідно Розпорядження від 13.10.2020 №547 та витягу з протоколу автоматизованого розподілу справ між суддям від 02.09.2020, адміністративну справу №640/3650/20 розподілено на суддю Смолія І.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.10.2020 справу прийнято до провадження.

Позивач обґрунтовує позов тим, що на виконання своїх повноважень, виконав умови для проведення перевірки, зокрема, видав наказ про проведення перевірки, пред`явлено посвідчення на проведення перевірки. Усупереч пред`явлених відповідачу документів та законних підстав для проведення перевірки підприємство не допустило державних інспекторів позивача до перевірки, про що складено акт. Таким чином, у позивача відсутня можливість установити наявність або відсутність порушень відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що можуть створювати реальну загрозу життю та здоров`ю людей, які працюють, перебувають у приміщенні або на території суб`єкта господарства.

Представником відповідача разом з відзивом подано заяву про закриття провадження у справі з підстав не підсудності розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення позивача з позовом) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом восьмим частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у зазначеній редакції) позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Відповідно до частини третьої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (у зазначеній редакції) суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час постановлення ухвали) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

У частині четвертій статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України (у зазначені редакції) визначено, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; 3) про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України; 4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень має право звертатись до адміністративного суду та, відповідно, бути позивачем у суді, виключно у випадках, визначених законом, що узгоджується з вимогами частини другої статті 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі № 818/1735/17 (адміністративне провадження № К/9901/37315/18) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі № 816/2394/16 (провадження № 11-412апп18).

Згідно з частиною першою статті 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Повноваження центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, визначені у статті 67 Кодексу цивільного захисту України, зокрема пунктом 12 частини першої статті 67 цього Закону передбачено звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Зазначеній нормі Кодексу цивільного захисту України кореспондує норма частини другої статті 68 цього Кодексу.

Кодекс цивільного захисту України не передбачає інших повноважень Центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, на звернення до адміністративного суду, зокрема у випадку недопущення посадових осіб цього центрального органу виконавчої влади чи її територіальних органів до проведення перевірки.

Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), передбачають право, умови та підстави суб`єкта господарювання не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), проте не передбачає повноважень органів державного нагляду у сфері техногенної та пожежної безпеки, на звернення до адміністративного суду у випадку недопущення посадових осіб цього центрального органу виконавчої влади чи її територіальних органів до проведення перевірки.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" орган державного нагляду (контролю), одним з яких є позивач, у межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); надавати (надсилати) суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; застосовувати санкції до суб`єктів господарювання, їх посадових осіб та вживати інших заходів у межах та порядку, визначених законом.

Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходів державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

У той же час, нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення закріплено відповідальність суб`єктів господарювання у разі невиконання приписів та постанов, невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про пожежну і техногенну безпеку.

Вказані норми визначають правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), передбачають право, умови та підстави суб`єкта господарювання не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), однак не встановлюють і не наділяють контролюючі органи повноваженнями звертатися до адміністративного суду з вимогами зобов`язати суб`єкт господарювання допустити посадових осіб до здійснення функції державного контролю.

Питання щодо права органу державного нагляду (контролю) на звернення до суду з позовом про зобов`язання суб`єкта господарювання допустити його посадових осіб до проведення перевірки неодноразово було предметом розгляду у Верховному Суді, зокрема під час вирішення справи № 826/853/17 (постанова від 26.09.2018), справи № 824/2473/15-а (постанова від 07.09.2018), справи № 818/1735/17 (постанова від 22.08.2018) та справи № 826/853/17 (постанова від 26.09.2018).

Згідно з правовим висновком, викладеним у даних судових рішеннях Верховного Суду, звернення до суду є способом здійснення повноважень відповідного суб`єкта владних повноважень, під час якого суд здійснює попередній судовий контроль, перевіряючи наявність законних підстав для втручання суб`єкта владних повноважень (позивача), а отже запобігаючи можливим порушенням прав, свобод та інтересів фізичних або прав та інтересів юридичних осіб.

Звернення суб`єкта владних повноважень до суду не є способом захисту його прав чи інтересів, оскільки адміністративне судочинство має інше завдання. Суб`єкт владних повноважень, який звертається до суду, повинен обґрунтувати підстави звернення та зазначити їх у позовній заяві. Відсутність цих відомостей свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

У разі встановлення судом відповідних правових підстав для звернення до суду, прямо визначених у Конституції або законах України, суд може відкрити провадження в адміністративній справі за позовом суб`єкта владних повноважень і вирішувати її по суті. Судовий розгляд у справі за позовом суб`єкта владних повноважень, який подано до суду за відсутності необхідних передумов, не може призвести до виконання завдання адміністративного судочинства - захисту прав фізичних та юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно, якщо суб`єкт владних повноважень звернувся до суду без передбачених законом підстав, і це з`ясовано судом на стадії відкриття провадження, то суд відмовляє у відкритті провадження, оскільки спір не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Якщо ці обставини були з`ясовані судом після відкриття провадження, суд закриває провадження у справі. Розгляд таких спорів перебуває поза межами не лише адміністративної юрисдикції адміністративних судів та не належить до юрисдикції жодного іншого суду.

Враховуючи наведене у сукупності та визначені позивачем у позовній заяві позовні вимоги, суд дійшов висновку, що даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому, з урахуванням неодноразово висловленої позиції Верховного Суду з даного питання, не потребує роз`яснення право позивача щодо звернення до суду, що уповноважений розглядати даний спір, оскільки такий спір не належить до юрисдикції жодного іншого суду.

Підстави та порядок закриття провадження у справі визначені статтею 238 КАС України.

Так, пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про закриття провадження у справі є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись статтями 238, 239, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Провадження у справі №640/3650/20 за Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Катма груп» про зобов`язання вчинити дії закрити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами, встановленими статями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Смолій