Справа № 480/3425/20
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 р. Справа № 480/3425/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 року (головуючий суддя І інстанції: Н.В. Савицька) по справі № 480/3425/20

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання відмови протиправною, визнання протиправним та скасування пункту протоколу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною відмову Міністерства оборони України в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 7 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" ;

- визнати протиправним і скасувати пункт 14 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 04.10.2019 № 129, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у зв`язку з втратою працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано висновок комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум, оформлений протоколом від 04.10.2019 129 в частині пункту 14 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги.

Зобов`язано Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як особі, яка отримала захворювання під час виконання обов`язків військової служби, пов`язане із захистом Батьківщини, що призвело до часткової втрати працездатності у розмірі, встановленому ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Міністерство оборони України (далі відповідач), не погодившись із судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що на момент встановлення позивачу втрати працездатності, чинним законодавством не передбачено виплату одноразової грошової допомоги звільненим військовослужбовцям у разі встановлення їм ступеню втрати працездатності після спливу трьох місячного строку після звільнення зі служби.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі третя особа) не надав відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, з 03.03.2018 до 16.03.2019 проходив військову службу за контрактом відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", що підтверджується копіями посвідчення Серії НОМЕР_1 від 23.01.2020, військового квитка (а.с. 6,8).

Наказом командира 15 окремого мотопіхотного батальйону від 16.03.2019 25-РС позивача звільнено у запас за п.п. "б" п. 3 ч. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (за станом здоров`я) (а.с. 12).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 16.03.2019 № 82 ОСОБА_1 виключено зі списків військової частини та усіх видів забезпечення (а.с. 13).

Згідно з копією витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 24.06.2019 1674 захворювання ОСОБА_1 "Хронічна ревматична хвороба серця, неактивна фаза. Вторинний пролапс мітрального клапана І ступеню без мітральної регургітації. Астенічний синдром легко виражений соматогенний. Розлад адаптації у вигляді помірно вираженого астено-невротичного синдрому з виходом в одужання" пов`язані із захистом Батьківщини (а.с. 22).

З 02.08.2019 ОСОБА_1 встановлено встановлено 15 % втрати працездатності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою МСЕК Серії 10 ААА 121737 від 02.08.2019 (а.с. 23).

У зв`язку з встановленням втрати працездатності, ОСОБА_1 звернувся до відповідача за призначенням йому одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 04.10.2019 № 129 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, що підтверджується витягом з протоколу засідання.

Підставою відмови зазначено, що ОСОБА_1 звільнено зі служби 16.03.2019, а ступінь втрати працездатності встановлено 02.08.2019, тобто понад тримісячний термін після звільнення зі служби (а.с. 7).

Не погодившись з рішенням відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду .

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги за п. 7 ч. 2 ст. 16 Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки термін реалізації права на її отримання позивачем не було пропущено.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно зі ст. 41 Закону України від 25.03.1992 року №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Частиною 1 ст. 16 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 7 ч. 2 вказаної статті Закону №2011-XII також передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується внаслідок отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, урегульовано Порядком №975.

Пунктом 7 Порядку №975 встановлено, що у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках від:

70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Пунктом 3 Порядку № 975 визначено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно довідки обласної МСЕК від 02.08.2019, днем виникнення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги є 02.08.2019, тобто дата встановлення 15% втрати працездатності без встановлення інвалідності.

Ключовим правовим питанням у справі є правильність застосування до спірних правовідносин п.7 ч.2 ст. 16 Закону №2011-XII та п.3,7 Порядку №975.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вважав, що на позивача не розповсюджується тримісячний строк, якщо буде доведено, що захворювання або нещасний випадок мали місце під час проходження служби.

Проте, колегія суддів зазначає, що аналіз викладених правових норм свідчить про те, що законодавець обмежив строк на звернення для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, а саме: не пізніше ніж через три місяці після звільнення з військової служби.

Тобто, в контексті спірних відносин, особа має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі отримання нею поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання нею обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності, за умови того, що втрату працездатності встановлено не пізніше ніж через три місяці після звільнення такої особи з військової служби.

До того ж при призначенні і виплаті грошової допомоги застосовується законодавство, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги, а саме з дати, зазначеної у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Враховуючи, що позивача звільнено з військової служби 16.03.2019, а 15% втрати працездатності з причин захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, встановлено МСЕК 02.08.2019, колегія суддів дійшла висновку, що у останнього не виникло право на отримання одноразової грошової допомоги в силу вищезазначених норм.

Доводи позивача, викладені як в позові, так і відзиві на апеляційну скаргу, що наявність хвороб було діагностовано влітку 2018 , а тому відповідач дійшов помилкового висновку щодо встановлення позивачу відсотку втрати працездатності після спливу 3 місяців з моменту звільнення зі служби, колегія суддів вважає помилковими, оскільки датою встановлення втрати працездатності є дата, зазначена в довідці медико-соціальної комісії. Проте як висновок Центральної військово- лікарської комісії встановлює пов`язаність наявних у особи хвороб із проходженням військової служби та не встановлює відсоток втрати працездатності.

Натомість суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, неповно встановив обставини справи, що призвело до помилкового висновку про задоволення позову.

Посилання суду першої інстанції на правові позиції Верховного Суду, викладені в постановах від 04.03.2020 по справі № 826/6846/16 та від 29.04.2020 по справі № 760/9823/16-а колегія суддів вважає помилковими, оскільки правовідносини, що склались у вказаних справах не є тотожними правовідносинам у справі, що розглядається.

У справах № 826/6846/16 та № 760/9823/16-а вирішувалося питання щодо наявності права у осіб на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності. Натомість у справі, що розглядається, позивачу встановлено часткову втрату працездатності без установлення інвалідності.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції учасниками справи не оскаржувалось в частині відмови в задоволенні позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, в частині задоволення позову неправильно застосував норми матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду з нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 по справі № 480/3425/20 - скасувати в частині визнання протиправним та скасування висновку комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум, оформлений протоколом від 04.10.2019 129 в частині пункту 14 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги; зобов`язання Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як особі, яка отримала захворювання під час виконання обов`язків військової служби, пов`язане із захистом Батьківщини, що призвело до часткової втрати працездатності у розмірі, встановленому ст. 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій