Справа № 640/583/20
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/583/20 Суддя першої інстанції: Маруліна Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

при секретарі - Закревській І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агри Трейд» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арги-Трейд» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Арги-Трейд» (далі - Позивач, ТОВ «Арги-Трейд») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - Відповідач-1, ГУ ДПС у м. Києві), Державної податкової служби України (далі - Відповідач-2, ДПС України), Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - Відповідач-3, ГУ ДКС у м. Києві), в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо невключення до 01 лютого 2017 року у Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомостей про узгоджену суму бюджетного відшкодування ТОВ «Агри-Трейд» за період січня 2010 року - вересня 2011 року в розмірі 8 730 254,00 грн.;

- визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України і Головного управління Державної податкової служби у м. Києві щодо неподання до органу Державної казначейської служби України до 01 квітня 2017 року висновку із зазначенням суми податку на додану вартість у розмірі 8 730 254,00 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ТОВ «Агри-Трейд»;

- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь ТОВ «Агри-Трейд» (код ЄДР 32308116) заборгованість бюджету з відшкодування ПДВ у розмірі 8 730 254, 00 грн. та пеню в розмірі 4 716 868,94 грн., нараховану на суму такої заборгованості за період з 11 березня 2017 року по 09 січня 2020 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.07.2020 року позов задоволено повністю.

У липні 2020 року ТОВ «Агри Трейд» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат, в якій просило стягнути на користь ТОВ «Агри Трейд» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, в сумі 242 851,20 грн., за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України та ГУ ДПС у м. Києві солідарно.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2020 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Агри-Трейд» про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що, по-перше, зазначаючи у прохальній частині позовної заяви про стягнення на користь Позивача понесених судових витрат із сплати судового збору в сумі 25 224,00 грн. та інших витрат, пов`язані із розглядом справи, ТОВ «Агри-Трейд» не уточнено, які саме із судових витрат, передбачених ст. 132 КАС України, останній просить стягнути з Відповідача-2, не уточнено вид витрат, які Позивач просить стягнути на його користь, й у судових дебатах, по-друге, не обґрунтовано, чому докази понесення витрат на професійну правничу допомогу не було подано до закінчення судових дебатів, оскільки такі докази були наявні у Позивача.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове, яким вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення задовольнити у повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує тим, що, по-перше, про відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, було зазначено у позовній заяві, по-друге, докази на їх підтвердження були направлені суду з дотриманням встановленого КАС України п`ятиденного строку, по-третє, матеріалами справи підтверджується неможливість подання таких доказів до закінчення судових дебатів, по-четверте, заявлені витрати є співмірними із складністю справи та важливості цього спору, а тому підлягають відшкодуванню.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2020 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 25.11.2020 року.

У межах встановлених судом строків відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

У судовому засіданні представник Позивача доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її вимоги задовольнити повністю з викладених у ній підстав.

Представник Відповідача-2 наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з такого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За правилами ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Отже, витрати на правничу допомогу є складовою витрат, пов`язаних з розглядом м справи.

Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Викладене, з урахуванням того, що витрати на професійну правничу допомогу є частиною витрат, пов`язаних з розглядом справи, свідчить що зазначення у прохальній частині позовної заяви вимоги про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України на користь ТОВ «Агри Трейд» понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 25 224,00 грн. та інші витрати, пов`язані з розглядом цієї адміністративної справи, може розцінюватися в якості заяви щодо розподілу судом судових витрат. При цьому матеріали справи свідчать, що у судових дебатах відповідну вимогу позовної заяви представником ТОВ «Агри Трейд» також було озвучено.

Відтак посилання суду першої інстанції на те, що заява щодо розподілу судових витрат не була заявлена Позивачем до закінчення судових дебатів є помилковою.

Крім іншого, колегія суддів вважає за необхідне підкреслити, що законодавцем надано право стороні подавати докази понесення судових витрат, які остання сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, як до закінчення судових дебатів у справі так і протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Матеріали справи свідчать, що рішення суду у цій справі було прийнято 02.07.2020 року. При цьому 07.07.2020 року ТОВ «Агри Трейд» на адресу суду засобами поштового зв`язку було направлено заяву про ухвалення додаткового рішення разом із документами, які, на його переконання, підтверджують розмір понесених товариством витрат на професійну правничу допомогу (т. 3 а.с. 197).

Відповідно до ч. 9 ст. 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

До того ж, станом на момент виникнення спірних правовідносин був чинний пункт 3 Прикінцевих положень КАС України у редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020 року, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки, зокрема, щодо подання доказів продовжуються на строк дії такого карантину.

За таких обставин направлення Позивачем до суду 07.07.2020 року заяви про ухвалення додаткового рішення із доданими на підтвердження понесення судових витрат документами відбувалося у межах встановленого ч. 7 ст. 139 КАС України п`ятиденного, а відтак судом першої інстанції безпідставно вказано на неможливість врахування таких доказів з підстав пропуску строку їх подання.

Судовою колегією враховується, що відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У постанові Верховного Суду від 19.03.2020 року у справі № 640/6209/19 щодо застосування статті 252 КАС України сформульовано правовий висновок, відповідно до якого додаткове рішення у справі після його ухвалення стає невід`ємною частиною основного рішення по суті позовних вимог, отже, незалежно від результату вирішення ним передбачених частиною першою статті 252 КАС України вимог або питань, процесуальна форма його викладення та порядок його оскарження є таким, що і для основного рішення у справі. Означені у частині першій статті 252 КАС України питання не можуть вирішуватись по суті шляхом постановлення ухвали про відмову в ухваленні додаткового судового рішення. Така ухвала постановляється виключно у випадку відсутності передбачених законом підстав для ухвалення додаткового судового рішення.

Отже, у випадку, коли суд визнає, що ним не було вирішено питання про судові витрати в основному судовому рішенні і розглядає питання наявності/відсутності підстав для стягнення судових витрат з тієї чи іншої сторони, суд має ухвалити судове рішення у формі «додаткового рішення» або «додаткової постанови» з урахуванням форми ухваленого основного судового рішення.

Таким чином, згідно указаної позиції Верховного Суду, постановлення за наслідками розгляду заяви про ухвалення додаткового судового рішення і висновку про відсутність підстав для стягнення судових витрат судового рішення у формі ухвали є порушенням норм статті 252 КАС України.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що, постановляючи оскаржувану ухвалу судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права щодо форми судового рішення та його змісту, позаяк за наявності на те процесуальних підстав питання щодо ухвалення додаткового судового рішення по суті заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалося.

Викладені обставини, у свою чергу, свідчать, що у межах апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не надається оцінка наявності підстав для присудження за рахунок бюджетних асигнувань на користь Позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розрізі положень ч. 9 ст. 139 КАС України, позаяк повноваженнями щодо ухвалення додаткового рішення у справі наділений той суд, який приймав рішення по суті спору.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведених обставин у сукупності, а також зважаючи на те, що за своїм змістом спірні правовідносини належать до юрисдикції адміністративного суду, судова колегія приходить до висновку про помилковість постановленої Окружним адміністративним судом міста Києва оскаржуваної ухвали.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України ідставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення у справі було порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково - ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 252, 308, 310, 312, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Арги-Трейд» - задовольнити частково.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 липня 2020 року - скасувати.

Справу направити до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду щодо вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст постанови складено та підписано « 25» листопада 2020 року.