Справа № 265/4561/20
Суддя: Вайновський А. М.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 265/4561/20
Провадження № 2-а/265/61/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Вайновського А. М., за участю секретаря судових засідань Гавшиної А.С., позивача ОСОБА_1 та його представника в особі адвоката - Звонарьова Валентина Вадимовича, представника відповідача - адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області в особі Базаря Олени Іванівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області про визнання рішення протиправним та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

14 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області (надалі адміністративної комісії) про визнання рішення протиправним та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 01 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив що 10 червня 2020 року близько 12:03 години від знаходився за місцем своєї роботи магазин "Клуб пива" за адресою місто Маріуполь, проспект Металургів, 219 де здійснював роздрібну продаж слабоалкогольної продукції. До нього звернулись представники адміністративної комісії з робітниками поліції та повідомили про вчинення ним адміністративного проступку, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, а саме про начебто нещодавню продаж слабоалкогольної продукції "Ель яблуко" об`ємом 0.5 літри з вмістом спирту 5.9-6.9% неповнолітній особі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Про вчинене правопорушення представниками адміністративної комісії було складено протокол про адміністративне правопорушення. Слухання вказаного протоколу адміністративною комісією було призначено та відбулося 01 липня 2020 року. Будучи присутнім на засідання ним було надано письмові пояснення із запереченнями щодо обставин викладених в протоколі та заявлено клопотання про закриття адміністративної справи на підставі ст.277 КУпАП. Проте його пояснення та клопотання адміністративною комісією до уваги не було взято. За результатами розгляду його було визнано винним у вчиненні адміністративного проступку та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Позивач та його представник обґрунтовуючи підстави скасування вказаного рішення, зазначили що воно ґрунтується на припущеннях, оскільки матеріали адміністративної справи не містять в собі жодних підтверджень продажі ОСОБА_1 слабоалкогольної продукції неповнолітній особі. Так, в матеріалах справи є протокол огляду складений поліцейським про вилучення у неповнолітньої особи ОСОБА_2 слабоалкогольного напою, який з її слів вона придбала за 22 гривні, саме ця ціна міститься у поясненнях неповнолітньої та рапорті поліцейського. Проте в матеріалах справи не має жодних документів які б підтверджували реалізацію цього напою саме в магазині "Клуб пива", фіскальний чек який повинен містити вказану інформацію та залучений до справи взагалі будь якої інформації не містить, бо його не можливо прочитати через погану якість. Позивач та його представник наполягали на тому, що такої події, яка описана в протоколі та постанові адміністративної комісії не відбувалось - самі матеріали справи містять фотознімок цін продукції, що реалізує магазин "Клуб пива" з якого вбачається, що слабоалкогольний напій "Ель яблуко" коштує 32 гривні за 1 літр, тобто продати такий напій, як посилається відповідач за 22 гривні він взагалі не міг, бо напою "Ель яблуко" з такою ціною в магазині не існує. Крім того, представник позивача, а також і безпосередньо позивач просили суд звернути увагу на ту обставину, що неповнолітня ОСОБА_2 візуально взагалі не схожа на неповнолітню особу. Так, на час вказаних подій ОСОБА_2 було повних 17 років та 8 місяців з урахуванням надягнутої на обличчя медичної маски віднести ОСОБА_2 до неповнолітньої та відповідно вимагати від неї посвідчення особи взагалі не було підстав. Також просили суд звернути увагу на відсутність будь яких свідків події адміністративного правопорушення, що вбачається безпосередньо з протоколу, а так само відсутність понятих під час вчинення зазначеної дії. Більш того, опитування неповнолітньої ОСОБА_2 начебто проведено у присутності матері але жодні анкетні відомості матері неповнолітньої в письмових поясненнях відсутні, що вказує на порушення припущені посадовими особами під час відібрання пояснень у неповнолітньої особи.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 липня 2020 року відкрито провадження у справі, сторонам роз`яснені їх права та строки на подачу відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник Звонарьов В.В. заявлені вимоги підтримали повністю, надали пояснення аналогічні тим, що викладені письмово за змістом адміністративного позову. Просили постанову адміністративної комісії скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Представник відповідача, Базаря О.І., що діє на підставі довіреності, вимоги пред`явленого позову не визнала, доводи, викладені за змістом відзиву на позов підтримала, просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши доводи адміністративного позову та відзиву на нього, докази, надані сторонами, судом встановлено наступні обставини.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_4 , обіймає посаду продавця у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_2 " за адресою АДРЕСА_1 де здійснював роздрібну продаж алкогольної продукції, відповідно до Ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пиво) .

31 січня 2019 року старшим інспектором ЮП СП Центрального ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області Ніколаєвим С.О. було складено протокол серії АПР18 №674928 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП.

За змістом вказаного протоколу 10 червня 2020 року о 12:03 годині ОСОБА_1 , знаходячись на робочому місці у крамниці "Клуб пива", розташованому по проспекту Металургів, 219 в місті Маріуполі, здійснив продаж слабоалкогольного виробів - "Ель яблуко" об`ємом 0.5 літри із вмістом спирту 5.9-6.9% неповнолітній особі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушив порядок торгівлі алкогольними напоями.

Правопорушник ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення заперечував, зазначивши про це у указаному протоколі.

За приписами ст.218 КУпАП розгляд справ, про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.156 КУпАП, віднесено до компетенції адміністративних комісій при виконавчих органах міських рад.

Судом встановлено, що 01 липня 2020 року у присутності правопорушника ОСОБА_1 відбулося засідання адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради з розгляду адміністративного протоколу серії АПР18 №674928 від 10.06.2020р.

За наслідками засідання адміністративною комісією було прийнято постанову №1042 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 6800 гривень.

Перевіряючи законність та обґрунтованість прийнятої за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення постанови, суд виходить з наступного.

Згідно із положеннями ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Отже сутність правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, полягає у: торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях, на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визнаних рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради такими, де роздрібна торгівля зазначеними товарами заборонена; торгівлі алкогольними напоями або тютюновими виробами неповнолітніми особами, а також через торгові автомати; продажу алкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років.

Крім цього, статтею ст.15-3 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" заборонено продаж, в тому числі, тютюновий виробів особам, які не досягли 18 років.

Цією ж нормою встановлено, що продавець зобов`язаний отримати у покупця, який купує тютюнові вироби чи алкогольні напої, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у нього виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

В сенсі положень ст. 77 КАС України особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

На підтвердження законності та обґрунтованості прийнятого рішення відповідачем надано посвідчені копії протоколу про адміністративне правопорушення серіїАПР18 №674928 від 10.06.2020, письмових пояснень неповнолітньої ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , рапорту інспектора поліції Базаря В. від 10.06.2020р, протоколу огляду неповнолітньої та вилучення у неї пляшки слабоалкогольного напою від 10.06.2020р, копії ліцензії та витягу з реєстру щодо ФОП ОСОБА_4 з додатками до них, фотознімків магазину "Клуб пива" його адреси та цін асортименту цього магазину, крім того залучено фотознімок ОСОБА_2 та ксерокопія фіскального чеку зміст якого не встановлено, відповідно до пояснень представника відповідача зміст цього документу втратив якість.

Так, у своїх письмових поясненнях неповнолітня ОСОБА_2 зазначає, що 10 червня 2020 року вона зайла до магазину "Клуб пива", який розташовано по проспекту Металургів, 219 з метою придбання слабоалкогольного напою. Знаходячись у приміщенні магазину, вона попросила продавця продати їй пляшку об`ємом 0.5 літри алкогольного напою, на що продавець погодився та продав їй вказаний напій. При цьому продавець її віком не поцікавилася, документів на підтвердження віку не питав. Фіскальний чек був виданий продавцем який вона згодом передала співробітнику поліції.

Згідно із протоколом огляду та вилучення від 10.06.2020 у неповнолітньої ОСОБА_2 у присутності двох понятих (чоловічої статі, без присутності законних представників) було виявлено та вилучено пляшку алкогольного напою марки "Ель яблуко", об`ємом 0.5 літри з вмістом спирту 5.9-6.9%.

З рапорту інспектора Центрального ВП ГУНП Базаря В. від 10.06.2020 на ім`я начальника Центрального ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області Бичіну С. повідомлено про факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Рештою письмових документів долучених до справи та надані представником відповідача, встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах із ФОП ОСОБА_4 , який є фізичною особою-підприємцем, має ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пиво).

Інших доказів, передбачених ст.251 КУпАП, відповідачем не надано і посилань на їх наявність не наведено.

Дослідивши зазначені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП. При цьому, суд виходить з того, що вказаними матеріалами не підтверджено факт продажі вилучених у неповнолітньої ОСОБА_2 алкогольних напоїв саме у приміщенні магазину "Клуб пива", крім того суд знаходить доречними посилання позивача та його представника щодо відсутності в асортименті магазину алкогольного напою за вказаною ціною (22 гривні), що підтверджується безпосередньо наданими фотознімками, а також взагалі відсутність будь яких підтверджень щодо продажі цієї продукції саме продавцем ОСОБА_1 , оскільки письмові пояснення ОСОБА_2 не містять посилань на певну особу - продавця, а свідки події чи фото- відеоматеріали, які б це доводили в матеріалах справи відсутні та представником відповідача окрім посилань на начебто фіскальний чек який не можливо дослідити суду не надано.

Крім того, суд не може залишити поза увагою той факт, що відповідно до ст.15-3 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" обов`язок продавця тютюнових виробів та алкогольных напоїв отримати (вимагати) у покупця документ, що засвідчує його вік, пов`язується із виникненням у нього об`єктивного сумніву щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Визначення віку особи за зовнішніми ознаками пересічною людиною, на переконання суду, носить виключно суб`єктивний та індивідуальний характер і може залежати від багатьох факторів, таких як вік самого оцінювача, рівень його інтелектуального розвитку, сформовані у його свідомості еталонні подоби зовнішніх вікових ознак людини та інше.

Крім того, поясненнями позивача, які підтверджено і поясненнями представника відповідача, встановлено, що ОСОБА_1 , будучи присутнім на засіданні адміністративної комісії та ще під час складання протоколу заперечував факт продажу тютюнових виробів ОСОБА_2 , пояснював при цьому що вказану особу бачить вперше.

Проте, ОСОБА_2 на засідання адміністративної комісії запрошена не була, пояснень протилежних поясненням ОСОБА_1 не надавала, оцінювання її віку безпосередньо комісією за зовнішніми ознаками не проводилося, враховуючи, що на той час ОСОБА_2 майже набула повноліття та за зовнішніми ознаками (фотознімок ОСОБА_2 ) цілком відповідає критеріям повнолітньої особи.

Таким чином, на думку суду, яка перш за все ґрунтується на аналізі пояснень сторін та наданих в розпорядження суду письмових доказах відповідач прийшов невірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП притягнувши його до адміністративної відповідальності.

Решті доводів позивача та його представника стосовно оскаржуваної постанови суд не надає оцінки, виходячи з наявних підстав для прийняття судового рішення про скасування оскаржуваної постанови.

Згідно із ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

В сенсі наведених норм та викладених обставин адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова адміністративної комісії відносно нього скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2020 становить 2102,00 грн.

Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, у відповідності до положень ст.149, 244 КАС України суд вважає занеобхідне стягнути з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Керуючись ст. 241-246, 257-263, 293-295 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області про визнання рішення протиправним та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову №1042 винесену адміністративною комісією виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області від 01 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП - визнати протиправною та скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення пов`язане з порушенням правил торгівлі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.156 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду може би бути оскаржене в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Повний текст рішення виготовлено 25 листопада 2020 року.

Суддя А.М. Вайновський