Справа № 200/9722/20-а
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 р. Справа№200/9722/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) звернулась до суду з адміністративним позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду в Донецькій області (85302, Донецька область, м.Покровськ, вул.Центральна, 154), в якому просить:

- визнати дії Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області неправомірними в частині не зарахування до пільгового стажу роботи з 26.11.2004 по 24.10.2008, з 01.12.2008 по 01.08.2014 в ПАТ «Шахта ім.О.Ф. Засядько», з 22.01.2020 по 09.09.2020 на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля»;

- скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 11.09.2020 №427 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу період роботи з 26.11.2004 по 24.10.2008 з 01.12.2008 по 01.08.2014 в ПАТ «Шахта ім.О.Ф. Засядько», з 22.01.2020 по 09.09.2020 на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля»;

- зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу період роботи з 22.01.2020 по 09.09.2020 на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля»;

- зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву від 10.09.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 10.09.2020 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії на умовах ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 11.09.2020 №427 їй відмовлено в призначенні пенсії з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу. Позивач вважає таке рішення відповідача неправомірними, у зв`язку з чим була змушена звернутися до суду.

Відповідач проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, підстави незгоди визначив в наданому до суду відзиві. За змістом відзиву, надані позивачем довідки для підтвердження стажу, видані підприємством, що розташовано на тимчасово непідконтрольній українській владі території, неможливо прийняти виходячи зі ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Так, всі видані на непідконтрольній українській владі території документи є недійсними та не мають юридичної сили. Відповідач зауважив на відсутності в управління пенсійного фонду можливості реалізувати наявні в нього повноваження щодо перевірки наданих позивачем довідок на підтвердження стажу роботи. Також зазначає, що частина періоду роботи позивача не врахована, оскілки відсутні дані про страховий стаж та відомості про страхові внески. На підставі зазначеного, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 26.10.2020 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_2 ), відповідно до ст.43 КАС України здатна здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (ЄДРПОУ 4216323 орган виконавчої влади, який в даних правовідносинах здійснює повноваження, покладені Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №384/2011 (далі за текстом - Положення №384/2011).

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року №28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

11.09.2020 ОСОБА_1 через веб-портал звернулась до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та надала наступні сканкопії документів: трудової книжки серія НОМЕР_3 від 01.06.1987; диплому від 28.03.1986 серія НОМЕР_4 ; свідоцтва про народження НОМЕР_5 від 17.03.1986; свідоцтва про шлюб НОМЕР_6 від 29.06.1985; довідки виданої Камишивським Психоневрологічним інтернатом від 27.08.2020 №04/701; наказів про атестацію робочих місць ш. ОСОБА_2 від 19.07.2001 №1619; від 18.07.2006 № 1423-к; від 18.07.2011 №1305-к; довідки ПАО «ш.Засядько» від 02.03.2020 №80 о/к, довідки ш. Котляревська від 09.09.2020 №9-23/2448; копія наказів про атестацію робочих місць ш. Котляревської від 29.05.2017 №1660П; паспорта; картки платника податків.

Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 11.09.2020 №427 позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Зазначено, що страховий стаж складає 31 рік 03 місяці 29 днів, пільговий стаж за Списком №2 - 00 років 00 місяців 00 днів.

До пільгового стажу за списком 2 не враховано періоди роботи:

- в ПАО «ш. Засядько» з 26.11.2004 по 24.10.2008, з 01.12.2008 по 01.08.2014, так як заявником надано довідку, підтверджуючу пільговий характер роботи від 02.03.2020 №80-К видану підприємством, яке знаходиться в м. Доненьку. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підприємство зареєстровано в м. Авдіївка. У зв`язку з тим, що довідки, підтверджуючі факт пільгової роботи, не надані, а в трудовій книжні відсутні відповідні записи, які б визначали право на пенсію на пільгових умовах (відсутні дані про робочу на поверхні, участь у страйках, знаходження у відпустці без збереження заробітної плати, дані про проведення атестації робочих місць, тощо) неможливо врахувати до пільгового стажу вищезазначені періоди роботи.

- на ш.«Котляревська» з 22.01.2020 по 09.09.2020, так як в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутні данні про страховий стаж та відомості про сплату страхових внесків.

При призначенні пільгових пенсій згідно п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» стаж роботи на пільгових умовах за списком №1 та №2 обчислюється з урахуванням відомостей про сплату страхових внесків протягом всього періоду робот па пільгових умовах. За таких обставин, відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових змовах згідно п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №2 - 10 років.

В матеріалах справи наявна копія трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 , в якій щодо спірних періодів, наявні наступні записи:

№№12-16 - у період з 26.11.2004 по 24.10.2008, з 01.12.2008 по 01.08.2014 працювала на шахті ім.О.Ф.Засядька на посаді машиніст конвеєра 2 розряду, учнем машиніста (установок) насосних установок 3 розряду, машиністом насосних установок 3 розряду;

№18 - з 22.01.2020 по теперішній час працює гірником 2 розряду на підприємстві ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Котляревського».

Також в матеріалах справи наявні накази на проведення атестації робочих місць, довідки про підтвердження пільгового стажу, про нарахування єдиного соціального внеску на заробітну плату ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд приходить до наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державно пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

52 роки 6 місяців з 01.04.1967р. по 30.09.1967р.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

жінкам на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

21.08.1992 набрав чинності Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442. З цього часу визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах проводиться на підставі результатів атестації відповідних робочих місць за умовами праці. Для підтвердження результатів атестації робочого місця видається наказ по підприємству про результати атестації робочих місць.

За приписами ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 року №637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Суд зауважує, що в трудовій книжці позивача відображено періоди його роботи з 26.11.2004 по 24.10.2008, з 01.12.2008 по 01.08.2014 на шахті ім.О.Ф.Засядька та з 22.01.2020 по теперішній час на підприємстві ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Котляревського».

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Підтвердженням (доказом), що позивач, у оскаржуваний період (який не зараховано позивачу до пільгового стажу) працював повний робочий день на підземних роботах - є записи в його трудовій книжці.

Водночас, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Суд зауважує, що Верховний Суд сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 2 жовтня 2018 року (справа №569/14531/16-а), проаналізував положення ст. 19 Конституції України, статей 3, 4, 9, 17, 18 Закону № 1207-VІІ, у розрізі міжнародних принципів закладених у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії», в якому у 1971 році Міжнародний суд Організацій Об`єднаних Націй (далі - ООН) зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів», у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) згідно з якими: «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

Верховний Суд зазначив, що у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих підприємствами, установами, закладами, що знаходяться на тимчасово не контрольованій українською владою території України, як доказів, оскільки неприйняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на соціальне забезпечення в належному розмірі.

Трудовий стаж позивач набув у період, коли м. Донецьк, перебувало під контролем української влади, і підприємства, які видали довідки позивачу, також були утворені відповідно до законодавства України.

Всі первинні документи, на підставі яких позивач отримав право на призначення пенсії, в тому числі документи щодо заробітної плати позивача, були сформовані до проведення антитерористичної операції і не можуть піддаватися сумніву та позбавляти позивача права на отримання пенсії, обрахованої із заробітку, який він отримував на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де позивач набув пільговий стаж роботи.

Тобто, відомості, які зафіксовані у довідці (а.с. 5), випливають зі змісту документів, які були складені до тимчасової окупації території України.

При цьому, суд зазначає, що доказів щодо їх недостовірності відповідачем, як суб`єктом владних повноважень який заперечує проти адміністративного позову, не надано.

Суд наголошує, що згідно з практикою Європейського Суду з Прав Людини пенсія підпадає під захист ст. 1 Протоколу 1 (право власності). Зокрема, у своїй практиці ЄСПЛ інтерпретує поняття «майно» дуже широко, та зараховує до нього рухоме і нерухоме майно, а також майнові і немайнові інтереси. Суд неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що позбавлення особи майна є втручанням у право власності особи (зокрема, у справах Andrejeva v. Latvia (App. № 55707/00, §77) Stummer v. Austria (App. № 37452/02, § 82), ЄСПЛ підтвердив, що принципи, які застосовуються у справах щодо порушення ст. 1 Протоколу 1, поширюються на пенсії). Якщо чинне законодавство держави передбачає пенсійні виплати, це повинно розглядатись як таке, що генерує майновий інтерес (Carson and Others v. the United Kingdom, App. № 42184/05, § 64, Lakicervic and others v. Monte).

У справі Muller v. Austria (App. 5879/72) на той час Європейська комісія з прав людини встановила, що коли особа робить обов`язкові внески до пенсійного фонду, в неї виникає право власності на частку цього фонду.

На підставі вищезазначеного, суд доходить висновку щодо неправомірного не зарахування відповідачем періодів роботи позивача: з 26.11.2004 по 24.10.2008, з 01.12.2008 по 01.08.2014.

Щодо не врахування відповідачем до страхового та пільгового стажу періоду роботи позивача на підприємстві ВП «Котляревського» ДП «Селидіввугілля» з 22.01.2020 по 09.09.2020 у зв`язку із відсутністю сплати внесків підприємством на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суд зазначає наступне.

Згідно із абз. 1 ч.1 ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч.2 ст.24 Закону №1058).

За приписами ч.6 ст.20 Закону № 1058 страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч.12 ст.20 Закону №1058)

Згідно із п.10 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010, № 2464-VI ( далі Закон №2464) страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Зокрема ч.1 ст.4 Закону №2464 встановлено, що платниками єдиного внеску є роботодавці.

Згідно із ч.2 ст.25 Закону №2464-VI, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Податковим кодексом України встановлено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку (п. 171.1 ст. 171).

Згідно із ч.1 ст.16 Закону №1058 застрахована особа має право, зокрема, отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, у тому числі в письмовій формі.

З аналізу наведених норм законів суд приходить до висновку, що несвоєчасна сплата підприємством загальнообов`язкових страхових внесків не повинна порушувати права позивача на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у виді заробітної плати покладені на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку, внаслідок чого несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавляти працівників підприємства права на зарахування періоду роботи працівника до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі №208/6680/16-а (2а/208/245/16).

З огляду на викладене, суд вважає, що відповідач неправомірно відмовив позивачу в зарахуванні до його страхового та пільгового стажу періоду роботи на підприємстві ВП «Котляревського» ДП «Селидіввугілля» з 22.01.2020 по 09.09.2020.

Також суд зауважує, що пунктом 4.7 Порядку надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій №22-1 від 25.11.2005 року передбачено, що право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до п.1.7 Порядку №22-1 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі (за висновком органу Пенсійного фонду) необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Крім цього, згідно з ч.3 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до ВП «Котляревського» ДП «Селидіввугілля» з метою отримання додаткових документів, або підтверджень тих чи інших обставин.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання рішення відповідача №427 від 11.09.2020 таким, що прийнято не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, отже вказане рішення підлягає скасуванню, та як наслідок наявні підстави для зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 10.09.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та зарахувати до пільгового стажу період роботи з 26.11.2004 по 24.10.2008 з 01.12.2008 по 01.08.2014 в ПАТ «Шахта ім.О.Ф. Засядько»; зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи з 22.01.2020 по 09.09.2020 на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля».

Щодо вимог позивача про визнання дій відповідача неправомірними в частині не зарахування до пільгового стажу спірних періодів роботи, суд зазначає, що дії відповідача самі по собі прав позивача не порушували, оскільки знайшли своє вираження у відповідному рішенні №427 від 11.09.2020, скасування якого буде належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача.

Отже, заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною 8 ст.139 КАС України передбачено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на таке, суд вважає за можливе покласти на відповідача витрати, пов`язані із розглядом цієї справи.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., який на підставі вищенаведеного, підлягає присудженню йому з бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 11.09.2020 №427 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.09.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та зарахувати до пільгового стажу період роботи з 26.11.2004 по 24.10.2008 з 01.12.2008 по 01.08.2014 в ПАТ «Шахта ім.О.Ф. Засядько»; зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи з 22.01.2020 по 09.09.2020 на підприємстві ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля».

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85323, Донецька область, м.Мирноград, вул. Центральна, 13) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 25.11.2020.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька