Справа № 400/1542/20
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/1542/20

Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Миколаїв, 05 червня 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Єщенка О.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», про визнання протиправною та скасування постанови від 24.03.2020 року про відкриття ВП № 61623463,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. з вимогами визнати протиправним та скасувати постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження №61623463 з виконання виконавчого напису №3237, виданого 13.03.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з позивачки на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка вказала, що приватним виконавцем протиправно відкрито виконавче провадження на території м. Києва, оскільки вона постійно проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження може бути відкрито лише за місцем проживання або місцем знаходження боржника, або місцем знаходження майна боржника. Позивачка зазначає, що вона ніколи не проживала у м. Києві, не має там майна. Перед ТОВ «Фінфорс» жодних зобов`язань у неї не було.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни від 24.03.2020 про відкриття виконавчого провадження №61623463 з виконання виконавчого напису №3237, виданого 13.03.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги вказано, що судом першої інстанції не було враховано приписи ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», за якими виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України та зазначено, що Законом не встановлюється обов`язку пред`явлення виконавчого документа саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, тоді як стягувач має право у заяві про примусове виконання рішення зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення.

Також, апелянт зазначає, що виконавче провадження відкрито за адресою, зазначеною у виконавчому написі нотаріуса, а така знаходиться в межах виконавчого округу, в якому здійснює свою діяльність відповідач. Крім того скаржник зазначає, що приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи за місцем проживання або перебування боржника фізичної особи незалежно від місця реєстрації останнього.

Судова колегія вважає можливим розглянути справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. в порядку письмового провадження за наявими у справі матеріалами, згідно з ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, що ОСОБА_1 постійно проживає у смт. Березнегувате Миколаївської області.

З 28.07.1982 року ОСОБА_1 була прописана за адресою: АДРЕСА_2 , а з 02.04.2009 року зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

13.03.2020 приватним нотаріусом Броварського нотаріального округу Київської області, видано виконавчий напис №3237 про стягнення з ОСОБА_1 10341 гривень на користь ТОВ «Фінфорс».

У виконавчому листі зазначено адреса реєстрації боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 ; адреса проживання: АДРЕСА_4 .

23.03.2020 представником ТОВ «Фінфорс» подано заяву про примусове виконання рішення приватному виконавцю ОСОБА_2 .

До заяви долучено виконавчий напис від 13.03.2020 №3237 та зазначена адреса проживання ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_4

24.03.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. відкрито виконавче провадження №61623463 по стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» 10341 гривень на підставі виконавчого напису №3237 від 13.03.2020 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на момент відкриття виконавчого провадження, місце проживання, перебування, роботи боржника не було в м.Києві, а також у позивача було відсутнє будь-яке майно, яке б знаходилось в межах м.Києва, приватний виконавець не мав правових підстав для прийняття виконавчого напису нотаріуса на виконання та відкриття виконавчого провадження №61623463.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404), примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За приписами п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

При цьому, статтею 4 Закону №1404-VIII встановлені вимоги до виконавчого документу та підстави, за яких виконавчий документ повертається стягувачу.

Як встановлено ч. 2 ст. 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Отже, виконавче провадження здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом № 1404 випадках приватні виконавці. Останні здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, й на підставі виконавчих написів нотаріусів. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, виконавчим округом відповідача у справі є саме місто Київ.

Тобто, приватний виконавець Дорошкевич В.Л. має право здійснювати дії, пов`язані з відкриттям виконавчого провадження, у територіальних межах саме м. Києва, що є можливим у випадку, якщо місце проживання або місцезнаходження боржника зареєстроване у м. Києві або ж майно боржника знаходиться у м. Києві.

Частиною другою статті 24 Закону № 1404-VIII передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 25 Закону № 1403-VIII право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

При цьому, в силу положень ч. 2 ст. 24 Закону № 1404-VIII, якщо місце проживання, перебування боржника-фізичної особи та місцезнаходження боржника-юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджується відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Згідно з ч.1 ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

У розумінні ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до ст.6 Закону, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

З метою ідентифікації особи в Україні ведеться Єдиний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, який використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Так, з матеріалів справи встановлено, що таке місце проживання позивачки у справі визначено її реєстрацією за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, спірну постанову про відкриття виконавчого провадження було прийнято приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. за заявою стягувача ТОВ «Фінфорс», в якій фактичним місцем проживання боржника зазначено: АДРЕСА_4 .

Між тим, ОСОБА_1 не проживає, не перебуває у м.Києві та у вказаному місті відсутнє будь-яке майно вказаної фізичної особи - боржника.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 з 02.04.2009 року зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 , що територіально відноситься до Миколаївської області.

Таким чином, виконавчі дії стосовно ОСОБА_1 , як сторони виконавчого провадження відповідно до ст.24 Закону можуть бути проведені лише виконавцем, виконавчим округом якого є Миколаївська область, за місцем її проживання.

Однак, як було встановлено у ході розгляду даної справи, виконавчим округом відповідача є м. Київ.

Відповідачем не доведено та матеріали справи не містять доказів, що у боржника (позивачки) станом на час відкриття виконавчого провадження місце проживання, перебування було м. Київ або на території м. Києва знаходилось майно боржника.

Колегія суддів відкидає доводи апелянта про те, що оскільки в виконавчому документі була вказана адреса місця проживання боржника, яка територіально відносить до м. Києва, то спірна постанова нею прийнята правомірно, оскільки місце проживання особи визначає не стягувач, а сама особа шляхом проведення відповідної реєстрації.

В матеріалах, наданих стягувачем приватному виконавцю, містяться суперечності щодо місця проживання та місця реєстрації боржника ОСОБА_1 .

Таким чином, оскільки копії матеріалів виконавчого провадження не містять відомостей щодо проживання/перебування позивача у м.Києві або наявності у нього там майна, що надавало б приватному виконавцю ОСОБА_2 підстави прийняти до виконання виконавчого напису та відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності у відповідача правових підстав для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №61623463 щодо примусового виконання виконавчого напису №3237 виданого 13.03.2020р. приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 10341 грн.

Колегія суддів зазначає про помилковість посилання апелянта на відсутність в Законі України «Про виконавче провадження» норми, яка передбачає проведення виконавчих дій, спрямованих на перевірку відомостей, які зазначені у заяві стягувача, до відкриття виконавчого провадження, оскільки вказаним Законом передбачено, що приватний виконавець, вирішуючи питання щодо прийняття виконавчого документу та відкриття виконавчого провадження, має перевіряти наявність або відсутність підстав для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання, в тому числі і пред`явлення виконавчого документу за місцем виконання.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, висновків суду не спростовують.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 червня 2020 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Єщенко О.В. Шляхтицький О.І.