Справа № 440/4874/20
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про закриття провадження у справі
16 листопада 2020 рокум. ПолтаваСправа № 440/4874/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування тане виплати грошової компенсації невикористаної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 03 липня 2019 року по 28 травня 2020 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 28 травня 2020 року, зобов`язання нарахувати та виплатити грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, як учаснику бойових дій, за період з 03 липня 2019 року по 28 травня 2020 року, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 28 травня 2020 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44; визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у не здійсненні нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 03 липня 2019 року по 28 травня 2020 року та зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 03 липня 2019 року по 28 травня 2020 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі приписів частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
06.10.2020 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву у якому зазначено, що військовою частиною НОМЕР_1 в повному обсязі виплачено відповідачу компенсацію за додаткову соціальну відпустку за 2019, 2020 роки (28 днів) в сумі 12757,02 грн. Також відповідач стверджує, що за період проходження позивачем служби у військовій частині НОМЕР_1 йому у повній мірі виплачена індексація грошового забезпечення.
Частиною першої статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до статей 1 та 2 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон №2011-ХІІ) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до частин другої-третьої статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - Закон № 1282-ХІІ).
Статтею 2 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
У відповідності до статей 4, 6 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Отже, позивач має право індексацію грошового забезпечення в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Крім того, згідно з статтею 4 Закону України "Про відпустки" установлюються такі види відпусток: щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.
Статтею 162 Закону України "Про відпустки" передбачено, що учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.
Відповідно до статті 5 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено, що учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги, а саме використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.
Абзацом третім пункту 14 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
З матеріалів справи встановлено, що позивач починаючи з 11.11.2015 має статус учасника бойових дій, а отже і має на додаткові відпустку або на її компенсацію.
Судом встановлено, що 20.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 із клопотанням про виплату грошової компенсації, без врахування ПДФО у відповідності із п. 18 ч. 1 ст. 12 Закону №3551 за невикористані дні основної, додаткової відпустки учасника бойових дій за період з 03.07.2019 по 28.05.2020 та виплати індексації, без врахування ПДФО у відповідності із п. 18 ч. 1 ст. 12 Закону №3551, заробітної плати за період з 03.07.2019 по 28.05.2020.
Відповідач листом від 31.08.2020 №8/1100, повідомив ОСОБА_1 , що у зв`язку з відсутністю у військової частини НОМЕР_1 на день звільнення позивача з військової служби інформації про наявність у нього статусу учасника бойових дій, виплата компенсації за соціальну відпустку, як учаснику бойових дій, за період з 2019 по 2020 роки (28 днів) у сумі 12757,02 грн проведена після отримання вказаного вище клопотання, а саме 28.08.2020. Також позивача повідомлено, що за період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 йому належним чином нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення (розмір індексації зазначено у картках особового рахунку військовослужбовця), а тому підстави для її виплати відсутні.
Зі змісту наявних в матеріалах справи карток особового рахунку військовослужбовця та роздавальної відомості на виплату грошового забезпечення при звільненні військовослужбовця, судом встановлено, що позивачу під час проходження службу у військовій частини НОМЕР_1 виплачувалась індексація грошового, забезпечення, а після звільнення проведено виплату компенсації за 28 днів невикористаної відпустки. Крім того, виплати індексації та компенсації проводилась з одночасною сум податку на доходи фізичних осіб.
Тобто відповідачем усунута допущена бездіяльність щодо не виплати ОСОБА_1 належних йому коштів, а тому предмет спору у цій справі фактично відсутній.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Оскільки оскаржуване порушення виправлене військовою частиною НОМЕР_1 та у суду відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною після такого виправлення, суд доходить висновку про необхідність закриття провадження у цій справі.
Згідно з частиною другою статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.
Позивач звільнений від сплати судового збору, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 238, 239, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі №440/4874/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення до суду з цією самою позовною заявою не допускається.
Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі.
Ухвала суду набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Другого апеляційного адміністративного суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Бойко