Справа № 757/49700/20-а
Суддя: Бусик О. Л.
Дата ухвалення: 2020-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року Печерський районний суд м. Києва

головуючого судді Бусик О.Л.

при секретарі судових засідань Диба І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 , особи, які можуть набути статус учасників справи: Кабінет Міністрів України, Київська міська державна адміністрація, Національна поліція України, Державне бюро розслідувань, Міністерство юстиції України, ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 , особи, які можуть набути статус учасників справи: Кабінет Міністрів України, Київська міська державна адміністрація, Національна поліція України, Державне бюро розслідувань, Міністерство юстиції України, ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Так, заявник посилаючись на статтю 46 Конституції України яка надає останній право на отримання допомоги по безробіттю, але на даний час вона позбавлена допомоги по безробіттю, а також не забезпечена роботою, при цьому з боку посадових осіб державних органів влади вчиняються протиправні дії, які порушують її особисті немайнові права на життя та на безпечне для життя і здоров`я довкілля. Необхідність застосування забезпечення позову, на думку заявника пов`язано з тим, що безробітній ОСОБА_1 та пенсіонеру ОСОБА_2 загрожує небезпека від голоду та холоду, у зв`язку з порушенням їх конституційних прав державними органами влади.

Тому, заявник просить суд забезпечити майбутні позовні вимоги наступним чином: зупинити дію актів, документів чи інформації від 01.10.2020 на БЛ-11245189 від 15.09.2020, від 21.09.2020 на БЛ-11231342/Д1 від 14.09.2020, які створено Київською міською державною адміністрацією за результатом скарг до Кабінету Міністрів України за №№ БЛ-11245189 від 15.09.2020, БЛ-11231342/Д1 від 14.09.2020 p. з порушенням частини 1, статті 4, пункту 4 статті 7, частини 1,3,4,5,7,10 статті 19 Закону України «Про звернення громадян»; зупинити дію нормативно-правових документів Кабінету Міністрів України, які обмежують право заявника на отримання допомоги по безробіттю, що несе загрозу життю та здоров`ю останньої задля негайного поновлення та забезпечення особистих немайнових прав безробітної ОСОБА_1 та пенсіонера ОСОБА_2 на життя та безпечне для життя і здоров`я довкілля, у відповідності із частиною 1 статті 276 Цивільного кодексу України та статті 19 Конституції України; зупинити дію нормативно-правових документів Кабінету Міністрів України, які обмежують право заявника на отримання субсидії для оплати комунальних послуг, у зв`язку із безробіттям та не забезпечення її роботою, що несе загрозу життю та здоров`ю задля негайного поновлення та забезпечення особистих немайнових прав безробітної ОСОБА_1 та пенсіонера ОСОБА_2 на життя та безпечне для життя і здоров`я довкілля, у відповідності із частиною 1 статті 276 Цивільного кодексу України та статті 19 Конституції України; заборонити Кабінету Міністрів України та Київській міській державній адміністрації, при повторному розгляді вказаних скарг, порушувати дію Закону України «Про звернення громадян» щодо перевірки скарг, у відповідністю із частиною 1,3,4,5,7,10 Закону України «Про звернення громадян», з порушенням частини 4 статті 7 Закону України «Про звернення громадян; заборонити Кабінету Міністрів України чи іншому органу влади, що діє за дорученням Кабінету Міністрів України, на підставі частини 4 статті 7 закону України «Про звернення громадян», надсилати звернення та скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з питання поновлення та забезпечення особистих немайнових прав безробітної ОСОБА_1 та пенсіонера ОСОБА_2 на життя та безпечне для життя і здоров`я довкілля до державних органів влади та їх посадових осіб, дії чи бездіяльність яких заявником оскаржується у суді.

Дослідивши матеріали справи, виходячи зі змісту заяви та аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, у відповідності до положень частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому необхідно зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

В свою чергу, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Метою забезпечення позову є невідкладне реагування суду задля запобіганню можливого порушення прав позивача та можливості виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Заявником належних та допустимих доказів, які б свідчили про необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача без вжиття заходів забезпечення позову, про які він просить, надано не було, так само як і не надано доказів, які б свідчили, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Посилання на відповідні норми чинного законодавства України щодо протиправності прийнятих відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» рішень не може вважатись його очевидною протиправністю, оскільки оцінку правомірності та законності дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень судом буде надано під час вирішення справи по суті, що, в свою чергу, унеможливлює здійснення заходів забезпечення позову у запропонований заявником спосіб.

Заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі, а посилання заявника на безпідставність і протиправність прийнятих за результатом розгляду скарги ОСОБА_1 рішень, про які зазначено вище, будуть дослідженням під час розгляду справи по суті, а тому вжиття заходів забезпечення позову є передчасними.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких підстав та враховуючи, що позивачем не доведено існування обставин, вказаних у частині другій статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, у суду відсутні підстави вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 150, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , особи, які можуть набути статус учасників справи: Кабінет Міністрів України, Київська міська державна адміністрація, Національна поліція України, Державне бюро розслідувань, Міністерство юстиції України, ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через районний суд (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до суду апеляційної інстанції) протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя О.Л. Бусик