Справа № 540/2350/20
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2350/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "БЭЛЬ" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

21 серпня 2020 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява приватного підприємства «Бэль» (далі - позивач, ПП «Бэль») до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

- Визнати дії (бездіяльність) Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі щодо не проведення списання сум податкового зобов`язання в сумі 270075,75 гри. яке залишилось після проведення корегувань в інтегрованій картці платника податків та виникло в якості заборгованості по орендній платі за земельні ділянки які знаходяться в оренді ПП «Бэль», згідно з умовами відповідних договорів, та розташованих за адресами, АР КРИМ, Красногвардійський р-н, с. Амурське, вул. Амурська, 35 та АР КРИМ, Красногвардійський р-н, с. Амурське, вул.. Амурська, 35-В, за період з 02.03.2020 року по 31.01.2015 рік.,

- Зобов`язати Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі провести списання податкового зобов`язання в сумі 270075,75 гри. яке залишилось після проведення корегувань в інтегрованій картці платника податків та виникло в якості заборгованості по орендній платі за земельні ділянки які знаходяться в оренді ПП «Бэль», згідно з умовами відповідних договорів, та розташованих за адресами, АР КРИМ, Красногвардійський р-н, с. Амурське, вул. Амурська, 35 та АР КРИМ, Красногвардійський р-н, с. Амурське, вул.. Амурська, 35-В, за період з 02.03.2020 року по 31.01.2015 рік., так, щоб після проведення списань (коригувань) в інтегрованій картці платника податків ПП «Бэль» (код за ЗДРГІОУ 24067799) заборгованість по орендній платі за земельні ділянки, розташовані в АР Крим, державної та комунальної власності (код бюджетної класифікації - 18010600 ст.34), яка виникла у період з 02.03.2014 по 31.01.2015 рік включно складала 0,00 грн. (нуль гривень 00 копійок).

Ухвалою суду від 26 серпня 2020 року позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків. Позивач недоліки позовної заяви усунув.

Ухвалою суду від 11 вересня 2020 року відкрито спрощене провадження в справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначив, що, після звернення до Одеської митниці Державної митної служби України із заявою про повернення на користь підприємства надміру сплаченого ввізного мита, підприємством отримано відмову через наявність у позивача податкового боргу. Позивач звернувся до відповідача із заявою стосовно природи податкового боргу, на яку отримав відповідь, що після проведення коригувань в ІКП обліковується податкова заборгованість в розмірі 270075,75 грн. за платежем 18010600 ст.34, яка виникла за період з 02.03.2014 року по 31.01.2015 року включно. Відповідач також повідомив про неможливість прийняття рішення про визнання податкового боргу безнадійним та проведення процедури його списання, пославшись на п.15.1 ст.15 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». З посиланням на норми ПК України позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

22 вересня 2020 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги не визнає з таких підстав. Прийняття рішення про визнання податкового боргу безнадійним та проведення процедури його списання в інтегрованих картках підприємства за місцем податкового обліку платника податків на території АР Крим є неможливим.

Суд розглядає дану адміністративну справу у письмовому провадженні.

Розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, суд встановив наступне.

З листа Одеської митниці Держмитслужби «Щодо опрацювання заяви про повернення» №7.10-1/15-01/13/8485 від 26.05.2020 року позивач дізнався про існування про існування податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб в розмірі 511361,72 грн.

Звернувшись до ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі із заявою від 16 червня 2020 року позивач просив здійснити списання податкового боргу на підставі п.15.1 ст.15 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

У відповідь, відповідач листом «Щодо податкової заборгованості» №8824/10/21-22-04-04-08 від 17.07.2020 року повідомив підприємство, що податковий борг в сумі 511361,72 грн. є наслідком задвоєння сум податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб за період з 02.03.2014 року по 31.01.2015 року. Після проведення коригувань в ІКП відображено податковий борг в розмірі 270075,75 грн., який виник на підставі податкової декларації з плати за землю (орендна плата) від 13.02.2014 року №.

Окремо відповідач звернув увагу підприємства, що п.15.1 ст.15 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», як і сам Закон не містять посилань на діючий порядок списання податкового боргу.

Позивач не погодився з такою позицією відповідача, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку доводам позивача про незаконність спірного рішення про корегування митної вартості, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

У відповідності з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Отже невиконання платником податків обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Проте за наявності певних обставин, визначених законодавством, податковий борг може бути визнаний безнадійним та списаний.

Правила списання безнадійного податкового боргу врегульовані статтею 101 ПК України, у відповідності до пункту 101.1 якої списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Згідно п. 101.2 статті 101 ПК України під терміном «безнадійний» розуміється:

податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута (пп. 101.2.1);

податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом (пп. 101.2.3);

податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) (пп. 101.2.4);

податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду, а для банків - на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури (пп. 101.2.5).

Контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 101.5 ст. 101 ПК України).

Механізм списання безнадійного податкового боргу визначає Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 577 (далі - Порядок № 577), який розроблений відповідно до статті 101 ПК України.

Пунктом 3.1 Порядку № 577 передбачено, що визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Відповідно до пункту 3.2 вказаного Порядку днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається, зокрема, у випадку, визначеному в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - день, що настає за граничним терміном погашення грошових зобов`язань за період, на який припадає дата, зазначена в документі, що засвідчує факт непереборної сили.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку у випадках, передбачених підпунктом 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, платник податків звертається до органу доходів і зборів за місцем обліку безнадійного податкового боргу та/або за місцем обліку такого платника з письмовою заявою, в якій зазначаються суми податків та зборів, що підлягають списанню.

До заяви обов`язково додаються документи, зазначені в підпункті 4 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, які підтверджують, що податковий борг вважається безнадійним.

Згідно пп.4 п.2.1 розділу ІІ Порядку №577 податковий борг платника податків, що виник унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Такий факт непереборної сили підтверджується:

Торгово-промисловою палатою України - про настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території України;

уповноваженими органами іншої держави, які легалізовані консульськими установами України, - у разі настання обставин непереборної сили чи стихійного лиха на території такої держави;

рішеннями Президента України про запровадження надзвичайної екологічної ситуації в окремих місцевостях України, затвердженими Верховною Радою України, або рішеннями Кабінету Міністрів України про визнання окремих місцевостей України потерпілими від повені, посухи, пожежі та інших видів стихійного лиха, у тому числі рішеннями щодо визначення окремих місцевостей потерпілими від несприятливих погодних умов, які спричинили втрату врожаю сільськогосподарських культур в обсягах, що перевищують 30 відсотків середнього врожаю за попередні п`ять календарних років;

рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних рад - у випадках, встановлених Кодексом;

висновками інших органів, уповноважених згідно із законодавством засвідчувати форс-мажорні обставини

Згідно з пунктом 4.2 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів.

Так, у постанові від 14 листопада 2018 року в справі № 826/24752/15 Верховний Суд, переглядаючи судове рішення у справі з подібними правовідносинами вказав, що попри посилання позивача на необхідність застосування щодо нього згаданих положень законодавства у зв`язку із зміною Товариством місцезнаходження з тимчасово окупованої території на іншу територію України, судами попередніх інстанцій так і не перевірено наявності чи відсутності відповідних обставин, з якими Закон пов`язує можливість списання податкового боргу юридичній особі - резиденту України, та, як наслідок, не надано відповідної правової оцінки тому, чи можуть спірні суми грошових зобов`язань Товариства вважатися податковим боргом та бути списаними у відповідності до пункту 15.1 статті 15 Закону №1636.

Законом України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12.08.2014 № 1636-VII (далі - Закон № 1636-VII), положення якого набрали чинності 27 вересня 2014 року, підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 26 такого змісту: «На період дії Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» цей Кодекс застосовується з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України».

Пунктом 1 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII (далі - Закон № 1207-VII), який набрав чинності 27 квітня 2014 року, установлено, що цей Закон втрачає чинність з моменту повернення тимчасово окупованої території під загальну юрисдикцію України за умови попереднього і повного відшкодування збитків, нанесених внаслідок такої тимчасової окупації, у тому числі моральних збитків примусово переміщених осіб, або з дня прийняття Верховною Радою України рішення про визнання цього Закону таким, що втратив чинність.

За змістом частини другої статті 2 цього Закону датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

У відповідності до положень підпункту 12 пункту 12.3 статті 12 Закону № 1636-VII під час тимчасової окупації справляння податків і зборів, єдиного соціального внеску та застосування реєстраторів розрахункових операцій відносно території ВЕЗ «Крим» діють з урахуванням того, що зупиняється застосування до платників податків із місцезнаходженням на території ВЕЗ «Крим» норм статей 59, 60, 87 - 101, 124, 126 і 129 ПК України.

При цьому, пунктом 15.1 статті 15 Закону № 1636-VII визначено, що будь-якій юридичній особі - резиденту України, яка змінює (змінила) своє місцезнаходження з тимчасово окупованої території на іншу територію України списується податковий борг, суми розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань за будь-якими податками (зборами, обов`язковими платежами), що виникли з моменту тимчасової окупації.

Вказана норма не містить застережень щодо можливості розширеного її тлумачення.

Позивач самостійно зазначає в позовній заяві, що він не знаходився на території АР Крим в момент її окупації, як не знаходився і після її окупації.

Натомість, позивач зазначає, що він був зареєстрований в м. Донецьку та після окупації змінив місце реєстрації на іншу територію України - м. Маріуполь.

Наразі позивач зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Фактична адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Згідно з п.38 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України установлено, що тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення проведення операції Об`єднаних сил (ООС), для платників податків, які станом на 14 квітня 2014 року мали місцезнаходження (місце проживання) на тимчасово окупованій території, що визнана такою відповідно до Постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями", або в населених пунктах на лінії зіткнення, та/або платників податків, які мають об`єкти оподаткування місцевими податками, зборами на цих територіях, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті. Дія цього пункту не поширюється на територію України, визнану тимчасово окупованою відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції та/або операції Об`єднаних сил (ООС), плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані на тимчасово окупованій території та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб (пп.38.7 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України).

Посилання позивача на даний пункт є безпідставним тому, що земельні ділянки, за які не сплачена оренда, розташовані на території с.Амурське Красногвардійського району АРК.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про визнання бездіяльності щодо не проведення списання сум податкового зобов`язання в сумі 270075,75 гри. яке залишилось після проведення корегувань в інтегрованій картці платника податків та виникло в якості заборгованості по орендній платі за земельні ділянки які знаходяться в оренді ПП «Бэль», згідно з умовами відповідних договорів, та розташованих за адресами, АР КРИМ, Красногвардійський р-н, с. Амурське, вул. Амурська, 35 та АР КРИМ, Красногвардійський р-н, с. Амурське, вул.. Амурська, 35-В, за період з 02.03.2020 року по 31.01.2015 рік. є передчасними, оскільки позивач із заявою про списання податкового боргу до ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі не звертався, відповідних документів, як це передбачено в пп.4 п.2.1 розділу ІІ Порядку №577, не подавав.

Заява позивача від 16.06.2020 року мала на меті встановити природу податкового боргу та не порушувала питання списання безнадійного податкового боргу.

Позовні вимоги про зобов`язання відповідача провести списання податкового зобов`язання в сумі 270075,75 гри. яке залишилось після проведення корегувань в інтегрованій картці платника податків та виникло в якості заборгованості по орендній платі за земельні ділянки які знаходяться в оренді ПП «Бэль» так, щоб після проведення списань (коригувань) в інтегрованій картці платника податків ПП « ОСОБА_1 » заборгованість по орендній платі складала 0,00 грн. (нуль гривень 00 копійок), задоволенню не підлягають, як похідні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте це не знімає з позивача обов`язків передбачених ч.2 ст.74 КАС України, зокрема, того, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Керуючись ст.ст. 9, 139, 241-246 КАС України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог приватного підприємства «Бэль» - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 111000000