Справа № 640/1068/20
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1068/20 Суддя (судді) першої інстанції: Аверкова В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М.,

за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсеналбудінвест» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.05.2020, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Арсеналбудінвест» звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 16 вересня 2019 року № .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що податковий борг не є узгодженим, та перерахування коштів за земельний податок в рахунок погашення боргу, визначеного податковим повідомленням- рішенням є неправомірним, а тому нарахування штрафних санкцій є протиправним.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.05.2020 позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В судове засідання з`явилися представники сторін. Представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції. Представник позивача просив залишити ухвалене рішення суду без змін, посилаючись на доводи, викладені в письмовому відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом, за податковим повідомленням - рішенням Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 16 вересня 2019 року № Товариство з обмеженою відповідальністю «Арсеналбудінвест» зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 76872,58 грн. за платежем земельний податок.

Вказане податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі висновків акту перевірки від 04 липня 2019 року № 002584/26-15-12-12-12/34481963 «Про результати камеральної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати суми (зобов`язання) по земельному податку з юридичних осіб ТОВ «Арсеналбудінвест», яким встановлено порушення позивачем строків сплати самостійно визначених податкових зобов`язань з плати за землю, чим порушено вимоги пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції прийшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з того, що своєчасно сплачені кошти за земельний податок зараховувались в рахунок погашення податкових повідомлень - рішень, які наразі не є узгодженими.

Апелянт в свою чергу, посилається на те, що дані перевірки свідчать про порушення позивачем граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання передбачених пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України з урахуванням статті 126 Податкового кодексу України.

Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом пунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до ст.269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно з пункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Згідно пункту 287.1 статті 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності та користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Отже, юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянку податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Податкового кодексу України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Разом з декларацією подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, на підставі якої розраховується земельний податок.

В силу п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Положеннями п.п. 87.9 ст. 87 ПК України визначено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

У відповідності до п.п. 131.2 ст. 131 ПК України, при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

Згідно п. 126.1 ст. 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

TOB «Арсеналбудінвест» подало до податкових органів звітну податкову декларацію з плати за землю за 2018 рік (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), за реєстраційним номером № .

Відповідно до даної декларації TOB «Арсеналбудінвест» вчасно нараховано та сплачено земельний податок у 2018 р. та у 2019 р., що підтверджується карткою рахунку.

Податковим повідомленням - рішенням Головного управління ДФС у м. Києві від 16 квітня 2018 року № , встановлено порушення статті 286, п. 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, п. 11 Рішення Київської міської ради від 23.06.2011 р. № 242/5629 та застосовано штрафні санкції на підставі пункту 123.1. статті 123 Податкового кодексу України та статі 129 Податкового кодексу України за платежем земельний податок з юридичних осіб, внаслідок чого збільшено податкове зобов`язання на 1 204 846,62 грн., зобов`язано сплатити штраф у розмірі 25% у сумі 301 211,66 грн.

Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги TOB «Арсеналбудінвест» від 10 липня 2018 року № 23063/6/99-99-11-03-01-25 залишено податкове повідомлення-рішення від 16 квітня 2018 року № без змін.

TOB «Арсеналбудінвест» не погоджуючись із податковим повідомлення-рішенням від 16 квітня 2018 року № , у визначені законодавством строки, звернулося до суду із позовною заявою про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, яка перебуває у провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва під № 640/12041/19.

Крім того, податковим повідомленням - рішенням Головного управління ДФС у м. Києві від 02 травня 2018 року № , встановлено порушення статті 286, п. 12.3 статті 12 Податкового кодексу України, п. 11 Рішення Київської міської ради від 23.06.2011 р. № 242/5629 та застосовано штрафні санкції на підставі пункту 123.1. статті 123 Податкового кодексу України та статі 129 Податкового кодексу України за платежем земельний податок з юридичних осіб, внаслідок чого збільшено податкове зобов`язання на 196 162,54 грн., зобов`язано сплатити штраф у розмірі 49 040,64 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржується TOB «Арсеналбудінвест» в Окружному адміністративному суді міста Києва, адміністративна справі № 640/1066/20.

Відповідно до пункту 56.18. статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, грошове зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням ГУ ДФС від 16 квітня 2018 року № та податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДФС у м. Києві від 02 травня 2018 року № вважається неузгодженим до дня набрання законної сили судовими рішенням Окружного адміністративного суд міста Києва у справах № 640/12041/19 та № 640/1066/20.

Разом з тим, сплачені кошти за земельний податок зараховувались в рахунок погашення вищезазначених податкових повідомлень-рішень, які на той час не були узгодженими.

Вказане свідчить про протиправність податкового повідомлення-рішення від 16 вересня 2019 року № .

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності та в межах апеляційної скарги, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права ухвалив рішення повно і всебічно з`ясувавши обставини справи.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.05.2020 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсеналбудінвест» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.05.2020 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 23.11.2020