Справа № 9901/365/20
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 листопада 2020 року

Київ

справа №9901/365/20

адміністративне провадження №П/9901/365/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А. розглянув матеріали позовної заяви Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області до Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Райгородоцька селищна рада Слов`янського району Донецької області 18.11.2020 (згідно зі штемпелем поштового відправлення) подала до Верховного Суду як суду першої інстанції позов, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, яка полягає у не вчиненні дій по внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей щодо припинення права власності на об`єкти нерухомого майна, а саме у не поданні до державного реєстратора відповідного суб`єкта державної реєстрації прав заяви про припинення права власності на об`єкти нерухомого майна (будівля матеріального складу, позначена на плані літерою Д, площа 65,4 м кв.; будівля складу запчастин, позначена на плані літерою Є, площа 144,9 м кв; будівля котельної, позначена на плані літерою Ж, площа 92,7 м кв), які розташовані за адресою: селище Райгородок, Слов`янський район, Донецька область, вул. Ювілейна, 28; зобов`язати Верховну Раду України , Кабінет Міністрів України подати заяву щодо припинення права власності держави на об`єкти нерухомого майна, які розташовані за адресою: селище Райгородок, Слов`янський район, Донецька область, вул. Ювілейна, 28.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, зокрема, з`ясовуючи у відповідності з пунктом 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства, Верховний Суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У частині четвертій статті 22 КАС визначено, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України визначені у статті 266 КАС України.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 266 цього Кодексу правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України.

Пункти 1 і 2 частини першої статті 4 КАС визнають адміністративною справою, зокрема публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом оскарження - його рішення, дія чи бездіяльність. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин щодо прав і обов`язків саме в цих відносинах.

Отже, лише участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

На відміну від публічно-правових приватно-правові відносини характеризуються рівним статусом учасників (відсутністю владного елемента, адміністративної підпорядкованості та ієрархії). Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин.

Наведені Райгородоцькою селищною радою підстави позову свідчать про те, що спір стосується права власності на об`єкти нерухомого майна, щодо якого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності держави в особі Верховної Ради України. Позивач зазначає, що ці об`єкти нерухомого майна на теперішній час знищені (знесені), але через реєстрацію права власності на зазначене майно за державою право територіальної громади на земельну ділянку площею 3,9618 га, на якій були розташовані вказані об`єкти, обмежено, бюджет селищної ради не отримує прибуток, який міг би отримувати від передачі в оренду земельної ділянки. Вважає протиправною бездіяльність Верховної Ради України і Кабінету Міністрів України, який відповідно до Закону України «Про управління об`єктами державної власності» здійснює повноваження щодо управління державним майном, щодо не подання заяви до державного реєстратора про припинення права державної власності на вище зазначене нерухоме майно.

Отже, спір, якого стосуються позовні вимоги Райгородоцької селищної ради, виник між юридичними особами з приводу припинення права державної власності на об`єкти нерухомого майна, і саме вчинити дії щодо припинення цього права позивач просить суд зобов`язати відповідачів.

У зв`язку з тим, що предметом позову є спір про цивільне право, позовна заява не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства. Верховна Рада України та Кабінет Міністрів України у спірних правовідносинах не є суб`єктами владних повноважень у розумінні наведених вище норм КАС. Заявлені позивачем вимоги знаходяться не у площині владних управлінських функцій Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України, у зв`язку з чим публічно-правовий спір відсутній.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 КАС суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити.

Відповідно до частини шостої статті 170 КАС у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Згідно з частиною другою статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням

Нормами пункту 6 частини першої статті 20 ГПК встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Враховуючи зміст позовних вимог та суб`єктний склад сторін цей спір відповідно до частини першої статті 20 ГПК має вирішуватися судом за правилами господарського судочинства.

Відповідно до частини першої статті 24 ГПК усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

У частині першій статті 27 ГПК визначено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Керуючись статтями 22, 170, 266 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Райгородоцької селищної ради Слов`янського району Донецької області до Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом 15 днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови Великою Палатою Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

...........................

Є.А. Усенко,

Суддя Верховного Суду