Справа № 260/2591/20
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2020 року м. Ужгород№ 260/2591/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинець Д.В.,

при секретарі судового засідання - Костелей І.Ф.,

сторони у судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Дорошкевич Віри Леонідівни (вул. Окіпної Раїси, 4-А, оф. 71-А, м. Київ, 02002), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (пров. Новопечерський, 19/3, корп. 2, оф. 9, м. Київ, 01042, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Дорошкевич Віри Леонідівни (далі - відповідач), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (далі - третя особа), в якому просить: 1) визнати дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з порушенням правил територіальності незаконними та неправомірними; 2) скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 62428029 від 26 червня 2020 року, постановлену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною; 3) судові витрати покласти на відповідача, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віру Леонідівну.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним виконавцем всупереч законодавства не взято до уваги, що позивач не має нічого спільного з містом Київ, оскільки все своє життя зареєстрована у Закарпатській області та останні 11 років зареєстрована за однією адресою та проживає у місті Ужгород, Закарпатської області, нерухомості в місті Київ також не має.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що у виконавчому написі № 2385 від 20.06.2020 року вказано, що місцем проживання ОСОБА_1 є - м. Київ. Вважає, що чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження. Таким чином, оскільки до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. надійшов виконавчий документ, у якому зазначено, що боржник проживає у межах виконавчого округу м. Києва, у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 червня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис № 2385 про звернення стягнення з гр. ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс" заборгованості у розмірі 11 907,50 грн.

У тексті виконавчого напису була зазначена адреса реєстрації місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

В подальшому, представником ТОВ "Фінфорс" було подано до приватного виконавця Дорошкевич В.Л. заяву про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса № 2385 від 20 червня 2020 року.

26 червня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 62428029 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 20 червня 2020 року № 2385.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, встановлюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі - Закон № 1404).

Нормами ч. 1 ст. 5 Закону №1404 визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно із статтею 7 Закону України "Про державну виконавчу службу" державний виконавець зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.3 Закону №1404, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчі написи нотаріуса.

Вимоги до виконавчого документа встановлені нормами ч.1 ст.4 Закону №1404.

За приписами п. 10 ч. 4 ст. 4 цього Закону, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно з абз.2 ч.1 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону №1404, у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону №1404, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Матеріалами справи встановлено, що у зв`язку з надходженням заяви про примусове виконання рішення виконавчого напису нотаріуса, приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62428029 від 26 червня 2020 року.

Протиправність дії приватного виконавця при відкриті виконавчого провадження позивач обґрунтовує порушенням територіальної підвідомчості виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса у зв`язку з тим, що боржник в м. Києві не проживає та не працює, будь-якого майна на території виконавчого округу м. Києва, на якій має право здійснювати свою діяльність відповідач, не має.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Поняття "виконавчих округів та територіальних меж діяльності приватного виконавця регулюються нормами ст. 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон №1403).

Так, положеннями зазначеної статті передбачено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

З Єдиного реєстру приватних виконавців України вбачається, що виконавчим округом приватного виконавця Дорошкевич В.Л. є місто Київ.

Нормами ч.2 ст.24 Закону №1404 встановлено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Отже, законодавчими нормами, що регулюють порядок примусового виконання рішень, передбачена альтернатива вибору місця виконання рішення: за місцем проживання/перебування боржника та за місцезнаходженням його майна.

Як вбачається з тексту виконавчого напису № 2385 від 20 червня 2020 року, на підставі якого було винесено оскаржувану постанову, приватним нотаріусом було зазначена адреса реєстрації місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Суд зазначає, що жодних доказів на підтвердження місця проживання позивачки у м. Київ, що дає підстави для відкриття відповідачем виконавчого провадження, суду подано не було.

Згідно паспорта громадянина України позивача серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Крім того, ані постанова про відкриття виконавчого провадження, ані виконавчий напис № 2385 не містять інформацію щодо місцезнаходження майна боржника, зокрема, у м. Київ.

Відтак, з урахуванням викладеного, у відповідача були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення з позивача грошових коштів.

Будь-які інші дані, які б підтверджували, що місце виконання даного виконавчого документа знаходиться саме в межах міста Київ, у якому розташований виконавчий округ приватного виконавця Дорошкевич В.Л. матеріали справи також не містять.

Суд зазначає, що закон встановлює обов`язок виконавця перед відкриттям виконавчого провадження перевірити, в тому числі, підвідомчість виконавчого напису, надісланого для примусового виконання. Пред`явлення такого не за місцем виконання або не за підвідомчістю є безумовною підставою для повернення такого стягувачу.

Тому суд вважає, що при винесені оскарженої постанови про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець Дорошкевич В.Л., виконавчим округом якого є м. Київ, не перевірила підвідомчість надісланого виконавчого документа, а відкрила виконавче провадження виключно на підставі нічим не підтвердженого твердження про місце проживання позивача.

Крім того, дії відповідача оцінюються судом через призму ст. 2 КАС України. Цей обов`язок випливає із завдань адміністративного судочинства, змістом яких є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскаржувані дії відповідача не відповідають критеріям правомірності, наведеним у частині другій ст. 2 КАС України, зокрема, такі вчинені нерозсудливо, без врахування всіх обставин справи, непропорційно, тобто без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами ч. 2 зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не було дотримано порядку, який передбачений Законом України "Про виконавче провадження", щодо прийняття до виконання виконавчого документу, що призвело до порушень прав та інтересів стягувача за виконавчим листом, у зв`язку з чим, позов слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч.1ст.139 КАС України,при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сума судового збору сплачена позивачем при поданні позовної заяви підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. 77, 139, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Дорошкевич Віри Леонідівни (вул. Окіпної Раїси, 4-А, оф. 71-А, м. Київ, 02002), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» (пров. Новопечерський, 19/3, корп. 2, оф. 9, м. Київ, 01042, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 62428029 від 26 червня 2020 року.

3. Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 62428029 від 26 червня 2020 року, постановлену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Дорошкевич Віри Леонідівни (вул. Окіпної Раїси, 4-А, оф. 71-А, м. Київ, 02002) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.) сплачений відповідно до квитанції № 132 від 07 серпня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

СуддяД.В. Іванчулинець