Справа № 480/4488/20
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
24 листопада 2020 року Справа № 480/4488/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
судді - Прилипчука О.А.,
за участю секретаря судового засідання - Волкової Ю.В.,
представника позивача - Гоч В.М.,
представника відповідача - Литвиненко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання"
до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми),
треті особи - Акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання", Публічне акціонерне товариство "ІНГ Банк Україна"
про визнання протиправною та скасування постанови, зняття арешту,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), треті особи - Акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання", Публічне акціонерне товариство "ІНГ Банк Україна", в якій просить суд:
1. Визнати протиправною та скасувати постанову ЗВП № 57084810 від 26.11.2019р. про опис та арешт майна боржника, винесену заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Тимофеевою Т.В.
2. Зняти арешт, накладений постановою ЗВП № 57084810 від 26.11.2019р. про опис та арешт майна боржника, винесеною заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Тимофеевою Т.В.
Ухвалою суду від 21.07.2020 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням ст. 287 КАС України.
19.11.2020 відповідачем подано до суду клопотання про залишення без розгляду позовної заяви, яке обґрунтоване тим, що копію постанови про опис та арешт майна боржника від 26.11.2019 ВП №57084810 позивач отримав 30.01.2020 разом з відзивом на його позов у справі № 480/5555/19, а не 17.03.2020 під розписку у Другому апеляційному адміністративному суді як зазначив позивач у своїй позовній заяві. Тому відповідач вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом. Враховуючи зазначене, просить позовну заяву залишити без розгляду.
Позивач заперечував проти задоволення наведеного клопотання. В обґрунтування доводів зазначив, що строк звернення до суду складає 6 місяців, а тому позивачем не пропущено строк звернення до суду
Заслухавши доводи представників позивача та відповідача, дослідивши доводи заявленого клопотання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.
17.07.2020 року ТОВ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" звернулося до суду із наведеним адміністративним позовом (а.с. 1).
Відповідно до ч.1 ст.121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Згідно ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч.3 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.
З 12 березня до 31 липня 2020 р. на усій території України установлено карантин (постанова Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2» від 11.03.2020 р. № 211 з наступними змінами, та Постанова Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- COV-2» № 392 від 20.05.2020р.з наступними змінами).
Відповідно до ч. 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, - під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
Так, суд наголошує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
У рішенні від 21.02.1975 у справі «Голдер проти Великої Британії» Європейський суд з прав людини закріпив правило, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 стосується невід`ємного права особи на доступ до суду. Прямим порушенням права на доступ до суду є необхідність отримання спеціальних дозволів на звернення до суду.
Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011 № 17-рп/2011 у практиці Європейського суду з прав людини право на звернення до суду також пов`язується лише з волевиявленням особи. За змістом частини п`ятої статті 6 КАС України особа може відмовитися від реалізації права на звернення до суду, однак не від самого права як такого.
Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).
Таким чином, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Так, суд не погоджується з позицією представника відповідача щодо необхідності застосування до спірних правовідносин приписів статті 287 КАС України, відповідно до яких учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до матеріалів справи позивач не є ані стороною, ані учасником наведеного виконавчого провадження № №57084810, а тому не є особою, яка входить у коло осіб, визначених у статті 287 КАС України, у зв`язку з чим не наділений процесуальним правом щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби в порядку статті 287 КАС України.
Суд зауважує, що у випадках не передбачених законом та відсутності у особи процесуального права на звернення до господарського та цивільного суду або в порядку, передбаченому статтею 287 КАС України, з позовом до органів державної виконавчої служби щодо оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності необхідно враховувати, що особа має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку, встановленому КАС України для оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, а тому відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду застосовується шестимісячний строк.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.01.2020 у справі № 640/9729/19, від 07.02.2020 року по справі №640/7987/19.
Отже, з врахуванням наведеного, Товариством з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" не було пропущено процесуальний строк звернення до суду.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про залишення позовної заяви без розгляду не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 55, 57, 59, 248, 256 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання представника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про залишення без розгляду позовної заяви по справі № 480/4488/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання" до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), треті особи - Акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання", Публічне акціонерне товариство "ІНГ Банк Україна" про визнання протиправною та скасування постанови, зняття арешту - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.11.2020.

Суддя О.А. Прилипчук