Справа № 280/3490/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 листопада 2020 року 16 год. 53 хв.Справа № 280/3490/19 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., за участі секретаря судового засідання Серебрянникової О.А. та сторін

від позивача: адвокат Пшець Ю.Ю.,

від відповідача: Кузнецова Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче об`єднання «Етна»

до відповідача Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення рішення,

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче обєднання «Етна» (далі по тексту позивач), до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі по тексту відповідач) в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення відповідача від 01.03.2019 №002755506 (Форма «Ш»), за яким позивачу за затримку сплати грошового зобовязання за платжем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) зобов`язано сплатити штраф у усмі 40034,20 грн;

- визнати протиправним та скасуванти податкове повідомлення рішення відповідача від 01.03.2019 №002753506, за яким позивачу за затримку сплати грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) зобов`язано сплатити штраф у сумі 32959,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, позивачем правомірно і в межах встановленого законом строку здійснено оплату податкового брргу з поточного рахунку за зобов`язаннями, що виникли на підставі податкового повідомлення-рішення від 05.05.2017 № (яке оскаржувалось в судовому порядку, справа №808/2501/17). Контролюючий орган не наділений повноваженнями самостійно списувати в рахунок погашення податкового боргу суми коштів, сплачені за податко вими зобов`язаннями за платежем податок на додану вартість. Зміст статті 87 Податкового кодексу України вказує на те, що іншим джерелом погашення податкового боргу окрім власних коштів, майна платника податків та за рахунок надміру сплачених сум може бути лише дебіторська заборгованість платника податків, строк погашення якої застав та право вимоги якої переведено на контролюючі органи. При цьому зазначена норма закону передбачає обов`язково зміни у майновому стані такого платника податків. Відтак відсутні підстави для притягнення ТОВ «НВО «ЕТНА» до відповідальності у вигляді штрафу, що є підставою для визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень. На підставі вищевикладених фактів позивач вважає, що контролюючий орган прийшов до хибних висновків щодо результатів перевірки, викладених у Акті перевірки від 29.01.2019. Висновки контролюючого органу не підтверджені первинними документами, виписками по рахунках плат ника податків, а відтак є помилковими. Відтак прийняті на підставі такого Акту податкові повідом лення-рішення є незаконними. З наведених підстав просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 19.07.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 13.08.2019 о/об 16 год. 40 хв. Відповідачу надано 15 - ти денний строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 13 серпня 2019 року зупинено провадження у справі до 25 листопада 2019 року.

16.08.2019 від представника відповідача через канцелярію суду (вх. №34030) поданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає висновки акту перевірки обґрунтованими, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті з додержанням вимог діючого законодавства. У задоволенні позову просить відмовити.

03.09.2019 від представника позивача через канцелярію суду (вх. №36269) подана відповідь на відзив, яка дублює зміст позовної заяви.

Ухвалою суду від 25.11.2019 продовжено зупинення по справі до 15.01.2020.

Ухвалою суду від 15.01.2020 продовжено зупинення по справі до 23.04.2020.

Ухвалою суду від 23.04.2020 замінено первинного відповідача - Головне управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) на Головне управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ідентифікаційний код юридичної особи 43143945).

Ухвалою суду від 23.04.2020 продовжено зупинення по справі до 13.08.2020.

12.08.2020 від представника відповідача через канцелярію суду (вх. №36970) поданий відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. При проведенні перевірки виявлено, що платником не сплачувалися узгоджені грошові зобов`язання. Отже, в ході перевірки встановлено, що кошти, які сплачував платник, зараховувались в рахунок погашення боргу з цього податку згідно з черговістю його виникнення, що призвело до виникнення зазначених штрафних санкцій. Посилаючись на практику Верховного суду у постановах від 12.03.2019 по справі №808/20015/14, від 20.02.2020 №819/441/16, просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 13.08.2020 продовжено зупинення по справі до 18.11.2020.

Ухвалою суду від 18.11.2020 поновлено провадження по справі та призначено підготовче засідання на 18.11.2020 о/об 15 год. 30 хв.

18.11.2020 усною ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, після наданих сторонами клопотань про закриття підготовчого провадження, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 18.11.2020.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила суд відмовити в їх задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, обставини якими обґрунтовуються позовні вимоги, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне.

25.01.2019 на підставі п.п 20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.75.1 ст.75, ст.76 Податкового кодексу України Головним державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Вознесенівського управління у м.Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати узго дженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість за звітний (податковий) період податкова декларація з ПДВ від 16.05.2018 , № , від 17.07.2018 № , від 18.09.2018 № , від 17.10.2018 № , податкове повідомлення рішення від 05.05.2017 № платником податку ТОВ «НВО «ЕТНА» (код 24511828).

За результатами камеральної перевірки складено Акт №0233/08-01-50-06/24511828 від 29.01.2019.

За результатами перевірки контролюючим органом встановлено, що платником порушено термін сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість, визначені п.203.2 ст.203 та п.57.1 ст.57 ПК України.

Згідно Розділу «Висновок» акту перевірки, внаслідок проведення камеральної перевірки встановлено порушення ст.57.1 ст.57, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями). Вказано, що за несвоєчасну сплату узгодженої суми по даткового зобов`язання протягом граничних строків передбачена відповідальність ст.126 ПК України.

Акт оскаржувався ТОВ «НВО «ЕТНА» в адміністративному порядку, в межах строків і в порядку передбаченому пунктом 44.7 статті 44, п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України.

05.03.2019 на адресу ТОВ «НВО «ЕТНА» надійшла відповідь 10423/10/08-01-50-06 від 28.02.2019 на заперечення до акту камеральної перевірки від 29.01.2019 №0233/08-01-50-06/24511828, у якому контролюючий орган як на підставу своїх вимог та в обґрунтування право мірності прийняття вищевказаних податкових рішень посилається на статтю 87.9 Податкового кодексу України, яка не зазначена в Акті перевірки.

01.03.2019 на підставі Акту перевірки Головним управлінням ДФС у Запорізькій обла сті прийнято податкове повідомлення-рішення № (за формою «Ш») від 01.03.2019, яким ТОВ «НВО «ЕТНА» за затримку сплати грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) зобов`язано сплатити штраф у 40024,20 грн.

Також прийнято податкове повідомлення-рішення № (за формою «Ш») від 01.03.2019, яким ТОВ «НВО «ЕТНА» за затримку сплати грошового зобов`язання за плате жем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) зобов`язано спла тити штраф у сумі 32 959,70 грн.

Вищезазначені податкові повідомлення-рушення оскаржувались в адміністративному по рядку за приписами ст.56 ПК України, шляхом направлення 12.02.2019 заперечень на акт перевірки, по дання скарги до контролюючого органу вищого рівня від 14.03.2019. Під час адміністратив ного оскарження подовжувалися строки розгляду скарги і остаточне Рішення про результати розг ляду скарги прийнято Державною Фіскальною службою України 15.05.2019 за вих. №22339/6/99-99-11-06-01-25. Вказане рішення отримано ТОВ «НВО «Етна» 19.06.2019 по штою (ідентифікатор поштового відправлення 39).

Не погоджуючись прийнятим податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся до суду із вказаним позовом про їх скасування з підстав безпідставності винесення податкових повідомлень-рішень.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджувалися, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підставі для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою (пункт 31.1 статті 31 ПК України).

Статтею 35 ПК України встановлено, що сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи. Сплата податків та зборів здійснюється в готівковій або безготівковій формі, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи. Порядок сплати податків та зборів встановлюється цим Кодексом або законами з питань митної справи для кожного податку окремо.

Відповідно до статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку (пункт 37.2 статті 37 ПК України).

Згідно з статтею 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктами 54.1, 54.3 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до абз.4 п. 56.18 ст. 56 ПКУ при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`я зання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з підпунктами 49.18.1 та 49.18.3 пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Статтею 203 ПК України встановлено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, об`єктом застосування штрафу є несвоєчасно сплачена сума узгодженого грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 102.1. статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Відповідно до п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4-1 статті 43 цього Кодексу;

в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України".

Не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу). Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 87.9 статті 87 ПК України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 131.2 статті 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

За приписами пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПКУ контролюючі органи мають право проводити ві дповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлен ня.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПКУ контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень ви ключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПКУ камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових де клараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування по датку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються ра хунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пально го. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахун ків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодже ної суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберіга ються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Порядок проведення камеральної перевірки визначено статтею 76 ПКУ.

За приписами п.76.1 ст. 76 ПКУ камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Відповідно до п.76.2 ст.76 ПКУ порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

За приписами п.76.3 ст. 76 ПКУ камеральна перевірка податкової декларації або уточню ючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Як встановлено матеріалами адміністративної справи, 25.01.2019 на підставі п.п 20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.75.1 ст.75, ст.76 Податкового кодексу України Головним державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб Вознесенівського управління у м.Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати узго дженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість за звітний (податковий) період податкова декларація з ПДВ від 16.05.2018, № , від 17.07.2018 № , від 18.09.2018 № , від 17.10.2018 № , податкове повідомлення рішення від 05.05.2017 № платником податку ТОВ «НВО «ЕТНА» (код 24511828).

За результатами камеральної перевірки складено Акт №0233/08-01-50-06/24511828 від 29.01.2019.

За результатами перевірки контролюючим органом встановлено, що платником порушено термін сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість, визначені п.203.2 ст.203 та п.57.1 ст.57 ПКУ.

Згідно Розділу «Висновок» акту перевірки, внаслідок проведення камеральної перевірки встановлено порушення ст.57.1 ст.57, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями). Вказано, що за несвоєчасну сплату узгодженої суми по даткового зобов`язання протягом граничних строків передбачена відповідальність ст.126 ПКУ.

01.03.2019 на підставі Акту перевірки Головним управлінням ДФС у Запорізькій обла сті прийнято податкове повідомлення-рішення № (за формою «Ш») від 01.03.2019, яким ТОВ «НВО «ЕТНА» за затримку сплати грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) зобов`язано сплатити штраф у 40024,20 грн.

Також прийнято податкове повідомлення-рішення № (за формою «Ш») від 01.03.2019, яким ТОВ «НВО «ЕТНА» за затримку сплати грошового зобов`язання за плате жем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) зобов`язано спла тити штраф у сумі 32 959, 70 грн.

Спеціальною нормою, яка регулює стягнення коштів, в тому числі, з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є норма абзацу першого пункту 95.3 цієї статті, згідно з якою стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Аналіз наведених норм в їх системному зв`язку дає підстави зробити такий висновок щодо правового регулювання погашення податкового боргу з податку на додану вартість за рахунок коштів у системі електронного адміністрування цього податку: у разі коли платник податку на додану вартість не сплатив самостійно узгоджену суму податкового зобов`язання в установлений пунктом 57.1 статті 57 ПК строк і не сплачує податковий борг, який внаслідок цього виник, контролюючий орган вправі здійснити за платника податку заходи щодо погашення податкового боргу за рахунок коштів на рахунку цього платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість за рішенням суду.

Суд зазначає, що таких рішень не має.

Податкова декларація з податку на додану вартість від 16.05.2018 № за звіт ний період квітень 2018 року, де сума податку на додану вартість складає 152 320,00 грн, подана у встановлений законом строк, тобто до спливу 20 календарних днів (до 20.05.2018), що на стають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Відповідно п.203.2 ст.203 ПКУ сума податку підлягає сплаті 31.05.2018. Фактично суму податку сплачено 24.05.2018, що підтверджується витягом з Електронного кабінету ТОВ «НВО «ЕТНА» (ідентифікацій ний код юридичної особи 24511828), відповідно до якого податкове зобов`язання у розмірі 152 320,00 грн списано з рахунку ТОВ «НВО «ЕТНА» 24.05.2018, тобто без пропущення строку сплати зобов`язань. Відтак висновок контролюючого органу про 149 днів затримки сплати податкового зобов`язання, а саме 26.10.2018, а не 24.05.2018 є таким, що не від повідає дійсності.

Податкова декларація з податку на додану вартість від 17.07.2018 № J02001, за звітний період червень 2018 року, де сума податку на додану вартість складає 121,00 грн, пода на у встановлений законом строк, тобто до спливу 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Відповідно п.203.2 ст.203 ПКУ сума податку підлягає сплаті 31.07.2018. Фактично суму податку сплачено 24.07.2018, що підтвер джується витягом з Електронного кабінету ТОВ «НВО «ЕТНА» (ідентифікаційний код юридичної особи 24511828), відповідно до якого податкове зобов`язання у розмірі 121,00 грн списано з рахунку ТОВ «НВО «ЕТНА» 24.07.2018, тобто без пропущення строку сплати зо бов`язань. Відтак висновок контролюючого органу про 88 днів затримки сплати податкового зобо в`язання, а саме 26.10.2018, а не 24.07.2018 є таким, що не відповідає дійсності.

Податкова декларація з податку на додану вартість від 18.09.2018 № J02001, за звітний період серпень 2018 року, де сума податку на додану вартість складає 178,00 грн, пода на у встановлений законом строк, тобто до спливу 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Відповідно п.203.2 ст.203 ПКУ сума податку підлягає сплаті 01.10.2018. Фактично суму податку сплачено 27.09.2018, що підтвер джується витягом з Електронного кабінету ТОВ «НВО «ЕТНА» (ідентифікаційний код юридичної особи 24511828), відповідно до якого податкове зобов`язання у розмірі 178,00 грн списано з рахунку ТОВ «НВО «ЕТНА» 27.09.2018, тобто без пропущення строку сплати зо бов`язань. Відтак висновок контролюючого органу про 26 днів затримки сплати податкового зобо в`язання, а саме 26.10.2018, а не 27.09.2018 є таким, що не відповідає дійсності.

Податкова декларація з податку на додану вартість від 17.10.2018 № J02001, за звітний період вересень 2018 року, де сума податку на додану вартість складає 14 657,00 грн, подана у встановлений законом строк, тобто до спливу 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Відповідно п.203.2 ст.203 ПКУ сума податку підлягає сплаті 31.10.2018. Фактично суму податку сплачено 25.10.2018, що підтверджується витягом з Електронного кабінету ТОВ «НВО «ЕТНА» (ідентифікаційний код юридичної особи 24511828), відповідно до якого податкове зобов`язання у розмірі 14 657,00 грн списано з рахунку ТОВ «НВО «ЕТНА» 25.10.2018, тобто без пропущення строку сплати зобов`язань. Відтак висновок контролюючого органу про 1 день затримки сплати податко вого зобов`язання, а саме 31.10.2018, є таким, що не відповідає дійсності.

Крім того, не відповідає дійсності висновок контролюючого органу про суму сплаченого по даткового боргу у розмірі 4379 грн за вищевказаною податковою декларацією з податку на додану вартість від 17.10.2018 № J02001, за звітний період вересень 2018 року, де сума податку на додану вартість складає 14 657,00 грн. Суму податку на додану вартість у розмірі 14 657,00 грн сплачено 25.10.2018, що підтверджується витягом з Електронного кабінету ТОВ «НВО «ЕТНА» (ідентифікаційний код юридичної особи 24511828) (додається), відповідно до яко го податкове зобов`язання у розмірі 14 657,00 грн (а не 4379,00 грн) списано з рахунку ТОВ «НВО «ЕТНА» 25.10.2018.

Податкове повідомлення-рішення від 05.05.2017 №2 форми «Р» № від 05.05.2017, яким визначено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 372720 грн 00 коп., з яких: 298176 грн 00 коп. за податковими зобов`язаннями; 74544 грн 00 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями, оскаржувалось ТОВ «НВО «ЕТНА» у судовому порядку.

27.02.2018 набрало законної сили рішення Дніпропетровського апеляційного адмініс тративного суду по справі №808/2501/17 за апеляційною скаргою ТОВ «НВО «ЕТНА» на Поста нову Запорізького окружного адміністративного суду від 23.10.2017 по справі №808/2501/17 за позовом ТОВ «НВО «ЕТНА» до Головного управління ДФС у Запорізькій області, про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень. Оскаржувались податкові повідом лення-рішення № , № від 05.05.2017, що винесені на підставі Акту від 07.04.2017 №204/08-01-14-02/24511828 проведеної документальної позапланової виїзної пе ревірки та податкового повідомлення - рішення № від 27.07.2017, що прийняте на підставі Акту від 19.06.2017 № 340/08-01-14-09/24511828 проведеної документальної поза планової виїзної перевірки.

Оскільки 27.02.2018 Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом у задо воленні позову по справі №808/2501/17 відмовлено, у ТОВ «НВО «ЕТНА» виникли податкові зо бов`язання, зокрема за податковим повідомленням-рішенням від 05.05.2017 №2 форми «Р», яким визначено грошове зобов`язання з податку на Додану вартість на суму 372720 грн 00 коп.

Крім того, контролюючим органом нараховано пеню у розмірі всього 259 378,95 грн, що відображено у рядку «Нараховано пені» в розділі Електронного кабінету «Стан розрахунків з бю джетом».

Відповідно до вищевикладеного, сума до сплати за податковим повідомленням рішенням від 05.05.2017 №2 з врахуванням пені всього складає 372720,00 грн+259378,95 грн= 632 098,95 грн.

Відповідно до виписки з рахунку ТОВ «НВО «ЕТНА» у АТ «ОТП Банк» зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням від 05.05.2017 №2 сплачені з врахуванням пені наступним чином:

1) 31.05.2018 сплачено 172 720,00 грн з призначенням платежу: *;131; сплата грошо вих зобов`язань за рішенням суду по акту перевірки №204/08-01-14-02/24511828 від 07.04.2017;

2)08.10.2018 сплачено 200 000,00 грн. з призначенням платежу: *;131; сплата грошо вих зобов`язань за рішенням суду по акту перевірки №204/08-01-14-02/24511828 від 07.04.2017;

3) 26.10.2018 сплачено 255 000,00 грн з призначенням платежу: *;131; сплата грошо вих зобов`язань за рішенням суду по акту перевірки №204/08-01-14-02/24511828 від 07.04.2017;

4) 31.10.2018 сплачено 4 400,00 грн з призначенням платежу: *;131; погашення пені за рішенням суду по акту перевірки №204/08-01-14-02/24511828 від 07.04.2017, що разом складає 632 120,00 грн.

Проте» за висновком контролюючого органу 08.10.2018 сплачено 47 381,00 грн, 27.09.2018 сплачено 178.00 грн; 24.07.2018 сплачено 121.00 грн; 24.05.2018 сплачено 152 320,00 грн, що не відповідає дійсності, не підтверджується виписками з рахунку платника податків та не відображено в Електронному кабінеті платника податків.

Отже, в порядку п. 131.2 ст.131 ПКУ зарахування коштів, сплачених ТОВ «НВО «ЕТНА» в погашення суми податкового боргу, мало бути відбутися в рахунок податкового зобов`язання 31.05.2018 в розмірі 172 720,00 грн та 08.10.2018 в розмірі 200 000,00 грн, що разом становить 372 720,00 грн.

В порядку п. 131.2 ст.131 ПКУ в наступну чергу кошти, що сплачені ТОВ «НВО «ЕТНА» 26.10.2018 в розмірі 255 000,00 грн та 31.10.2018 в розмірі 4400,00 грн, мали бути зара ховані в рахунок пені.

В порядку пп.129.3.1. п.129.3 ст.129 ПКУ нарахування пені мало закінчитися у день зараху вання коштів на відповідний рахунок органу (31.05.2018 та 08.10.2018). Проте, контро люючим органом здійснювалось нарахування пені всупереч погашення податкового зобов`язання, а саме: 08.10.2018 нараховано пені 4009, 60 грн, а 26.10.2018 сума пені збільшилась до 4413,11 грн.

З урахуванням зазначеного помилковим є посилання представника відповідача на постанови Верховного Суду від від 12.03.2019 по справі №808/20015/14, від 20.02.2020 №819/441/16 як на правову позицію щодо застосування норм пункту 87.9 статті 87 ПК, оскільки норми цього пункту не регулюють відносини, яких стосується спір у цій справі.

Оскільки фінансові санкції згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 0103.08.2019 №002755506 Форма «Ш» та від 01.03.2019 №002753506 застосовані виходячи з факту здійснення контролюючим органом заходів на погашення податкового боргу не у спосіб, встановлений пунктом 95.3 статті 95 ПК, вони є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Аналізуючи оскаржувані рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції», Суд звертав увагу на необхідність покладення обов`язку доказування на податковий орган, що цілком відповідає положенням статті 72 КАС України.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи відповідачем зазначених вище принципів при прийнятті рішень дотримано не було.

Судом не встановлено порушень з боку позивача норм ПК України, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваних рішень контролюючого органу, а тому позовні вимоги про визнання таких рішень протиправними та скасування підлягають задоволенню.

Згідно з ч.ч.1 та 2 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з приписами ст.90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, наданих сторонами пояснень, системного аналізу положень чинного законодавства України та наданих до матеріалів справи письмових доказів, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не спростував доводів позивача, не довів правомірності своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 1110 від 16.07.2019.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче обєднання «Етна» (юридична адреса: 69067, м. Запоріжжя, вул. Запоріжбудівська, буд. 8) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ідентифікаційний код юридичної особи 43143945) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення рішення - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 01.03.2019 №002755506 (Форма «Ш»), за яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче обєднання «Етна» за затримку сплати грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) зобов`язано сплатити штраф у сумі 40034,20 грн.

Визнати протиправним та скасуванти податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 01.03.2019 №002753506, за яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче об`єднання «Етна» за затримку сплати грошового зобовязання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) зобов`язано сплатити штраф у сумі 32959,70 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ідентифікаційний код юридичної особи 43143945) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче об`єднання «Етна» (юридична адреса: 69067, м. Запоріжжя, вул. Запоріжбудівська, буд. 8) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду в повному обсязі складено та підписане суддею 24.11.2020.

Суддя Р.В. Сацький