Справа № 569/19124/20
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 569/19124/20 пров. № А/857/14405/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Марцинковської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2020 року (прийняте у м. Рівне суддею Панас О.В.; дата складення ухвали у повному обсязі не вказана) в адміністративній справі № 569/19124/20 за позовом ОСОБА_1 до Дільничної виборчої комісії виборчої дільниці № 560955 територіального виборчого округу № 152, голови Дільничної виборчої комісії Янушевського Ігоря Володимировича, члена Дільничної виборчої комісії Шинцової про визнання осіб винними, притягнення їх до відповідальності та зобов`язання сплатити кошти,

В С Т А Н О В И В :

22 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із вказаним позовом та просив скасувати результати виборів по вказаній дільниці.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 16 жовтня 2020 року Рівненський міський суд прийняв судове рішення, згідно якого він визнаний виборцем і має право голосу. 22 листопада 2020 року його виборчі права були порушені - на Дільничній виборчій комісії (далі - ДВК) № 560955, де він зареєстрований, йому відмовили по незрозумілих для нього причинах, чим було грубо порушено вимоги статті 124 Конституції України, а тому просив скасувати результати виборів 22 листопада 2020 року по вказаній ДВК.

23 листопада 2020 року ОСОБА_1 подав до цього суду заяву про зменшення позовних вимог, у якій він відмовився від вимог про скасування результатів виборів по ДВК та просив суд:

- визнати винним керівництво ДВК № 560955 територіального виборчого округу (далі - ТВО) № 152 в порушенні вимог Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) розділ 1, глава 1, статті 14 пункт 1 «Судові рішення, що набрали законну силу обов`язкові і далі по тексту..», а також пункту 2 цієї статті «Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом»;

- притягнути винуватців, а саме - голову ДВК ОСОБА_2 і секретаря ДВК до адміністративної відповідальності; сплатити їх судовий збір а також моральну шкоду, яка становить 3000 грн (що він потратив на два суди першої та апеляційної інстанцій на цих виборах).

Як встановлено судом, Верховна Рада України постановою від 15 липня 2020 року № 795-IX «Про призначення чергових місцевих виборів у 2020 році» призначила чергові вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів.

Повторне голосування на виборах міського голови Рівного призначено на 22 листопада 2020 року.

У своїй позовній вимозі позивач вказав, що 16 жовтня 2020 року Рівненський міський суд прийняв судове рішення, згідно якого він визнаний виборцем і має право голосу.

22 листопада 2020 року його виборчі права були порушені - на виборчій дільниці за № 560955, де він зареєстрований, йому відмовили з незрозумілих для нього причин.

Вказане стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у цій справі на підставі статтей 19, 170, 172 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вказавши, що після зміни позовних вимог позивач не визначив предмета спору щодо порушення його виборчих прав, а вказаний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу; просить скасувати вказану ухвалу як таку, що не вирішує нічого з поставлених проблем.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України не здійснювалося.

Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Позивач також подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до статті 212 - 24 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) перешкоджання здійсненню виборцем, учасником референдуму свого виборчого права або права брати участь у референдумі, перешкоджання діяльності іншого суб`єкта виборчого процесу, процесу референдуму, ініціативної групи референдуму, комісії з референдуму, члена виборчої комісії, члена ініціативної групи референдуму, члена комісії з референдуму або офіційного спостерігача при виконанні ними своїх повноважень чи здійсненні своїх прав - тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені статтею 212- 24 цього Кодексу.

А відповідно до пункту першого частини першої статті 255 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 212- 24 цього Кодексу, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції)

З наведених норм видно, що притягнення до відповідальності осіб, які перешкоджали у здійсненні виборцем його виборчого права або права брати участь у виборах має визначених законом порядок, який полягає, зокрема, в повідомленні органів поліції про вчинене порушення, складання органами поліції протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд судом цих матеріалів про адміністративне правопорушення.

Тобто спірні відносини підлягають розгляду в порядку КУпАП, а також ЦПК України і не підлягають розгляду в порядку, передбаченому нормами КАС України.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;

Відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що заявлений позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди колегія суддів апеляційного суду зазначає, що така є похідною вимогою від попередніх, у задоволенні яких відмовлено, отже у її задоволенні теж необхідно відмовити.

Щодо повернення стягнутого судового збору колегія суддів зазначає, що судовий збір стягувався з позивача в інших справах і суд в цій справі не може вирішувати питання про його повернення чи тим більше досліджувати належність його сплати.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови у відкритті провадження у справі.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни судового рішення першої інстанції відсутні.

Щодо сплати судового збору колегія суддів зазначає таке.

За приписами частини 9 статті 273 КАС України суд приймає позовну заяву щодо рішення, дії чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму або члена відповідної комісії до розгляду незалежно від сплати судового збору. У разі несплати судового збору на момент вирішення справи суд одночасно вирішує питання про стягнення судового збору відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 при поданні апеляційної скарги судовий збір не сплатив і жодних доказів про наявність у нього пільг щодо його сплати не подав.

За приписами статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року встановлено на рівні 2102 грн 00 коп.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною другою статті 4 Закону України Про судовий збір визначено ставки судового збору, відповідно до якої, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду сплачується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 2102 грн. 00 коп.

З огляду на викладене з позивача за наслідками вирішення цього публічно-правового спору необхідно стягнути несплачений при поданні апеляційної скарги судовий збір.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2020 року в адміністративній справі № 569/19124/20 без змін.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. на користь держави на рахунок Державної судової адміністрації України (вул.Липська, 18/5, м.Київ, 01601, ; отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA002601, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 26 листопада 2020 року.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду