Справа № 484/3899/20
Суддя: Закревський В. І.
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження: 2-а/484/95/20
Справа: 484/3899/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Закревського В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 1 полку УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кіпер Миколи Миколайовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в атоматичному режимі, та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 1 полку УПП в Одеській області лейтенанта поліції Кіпер Миколи Миколайовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №950907 від 24.09.2020 року.

Позовні вимоги мотивовані тими обставинами, що 27.10.2020 року на мою поштову надійшла постанова серії ДПО18 №950907 від 24.09.2020 року, за якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді 340 грн.

Згідно вказаної постанови 24.09.2020р. о 05.10 в м. Одеса, Малиновський район, Тираспольське шосе, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Renault Magnum 500 DXI" державний номер НОМЕР_1 , на передній частині якого додатково встановлені зовнішні світлові прилади у кількості 9 штук, які за типом, розміщенням та за кількістю не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу, чим порушив п.п. 31.4.3 "а" ПДР України.

З винесеною постановою позивач не згоден та вважає, що відповідачем при винесенні рішення по адміністративній справі порушено вимоги ст.ст. 251, 268, 278-280 КУпАП. На додаток зазначив, що він пояснював працівникам поліції на місці події, що вказані світлові прилади були встановлені на його транспортному засобі ще попереднім власником, у якого він придбав автомобіль у 2016 році, жодних претензій з того часу до нього не пред`являлося. Тим більш, даний транспортний засіб він щорічно надає на проходження обов`язкового технічного контролю, про що свідчить протокол перевірки технічного стану ТЗ №00795-08851-20 від 30.07.2020 року. Враховучи вищезазначене, просив поновити строк на оскарження постанови з поважних причин, оскільки її отримав поштою лише 27.10.2020р., скасувати постанову ДПО18 №950907 від 24.09.2020 р. та закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 12.11.2020 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи.

17.11.2020 року від представника відповідача УПП в Одеській області ДПП надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з необхідністю підготовки відзиву на позов, оскільки ухвалу про відкриття провадження у справі управлінням отримано лише 16.11.2020р. Розгляд справи відкладено на 27.11.2020 року.

23.11.2020 року на електронну адресу суду надійшов відзив від УПП в Одеській області ДПП, за яким відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивачем порушено вимоги ДСТУ 3649:2010, п. 31.4.3 "а" ПДР України та відповідно до п. 1.9 ПДР України його притягнено до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. Факт порушення підтверджено фото та відеоматеріалами з місця події. Від отримання копії постанови позивач відмовився. Отже, оскаржувану постанову винесено з дотриманням і у повній відповідності до законодавства.

Відповідач, інспектор взводу 1 роти 1 батальйону 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції Кіпер М.М., у встановлений судом строк, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, докази по справі.

На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

24.09.2020 року інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Кіпер М.М. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №950907, в якій вказано, що 24.09.2020 року о 05.10 год. в м. Одеса, Малиновський район, Тираспольське шосе, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Renault Magnum 500 DXI" державний номер НОМЕР_1 , на передній частині якого додатково встановлені зовнішні світлові прилади у кількості 9 штук, які за типом, розміщенням та за кількістю не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу, чим порушив п.п. 31.4.3 "а" ПДР України. Відносно позивача застосоване адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, у виді штрафу в сумі 340 грн.

Щодо суті зафіксованого в оскаржуваній постанові правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Згідно п. п. 31.4.3 «а» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам (зовнішні світлові прилади): кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Відповідно до п. 31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств- виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно зі ст. 23 Закону України від 05 червня 2014 року № 1315-VII «Про стандартизацію» національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах (ч. 1 ст. 23). Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами (ч. 2 ст.23).

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП за твердженням відповідача у відзові відбулося через допущене позивачем порушення вимог ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання" (далі по тексту ДСТУ 3649:2010).

У зазначеному ДСТУ 3649:2010 викладені вимоги до технічного стану автотранспортних засобів, які знаходяться в експлуатації.

Згідно з п. 1.1 ДСТУ 3649:2010 цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби (далі - КТЗ) категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 6.1 ДСТУ 3649:2010 передбачено вимоги до зовнішніх світлових приладів.

Зокрема, підпунктом 6.1.1 пункту 6.1 ДСТУ 3649:2010 не дозволено змінювати розташування приладів зовнішніх світлових (далі - ПЗС), їх демонтувати, встановлювати додаткові ПЗС, а також змінювати режим роботи ПЗС, якщо це не передбачено конструкцією або документами щодо погодження переобладнання КТЗ. Згідно п.п. 6.1.5 п. 6.1 ДСТУ 3649:2010 дозволено встановлювати: дві або чотири фари дального світла білого кольору, дві фари ближнього світла білого кольору, дві передні протитуманні фари біло або жовтого кольору. Вимог щодо встановлення та розміщення додаткових противотуманних фар цим пунктом не вказано, лише зазначено якщо це не передбачено конструкцією транспортного засобу.

Крім того, приміткою до п.п. 6.1.5 п. 6.1 ДСТУ 3649:2010 визначено, що якщо встановлюють факультативні ПЗС, необхідно дотримуватися вимог ДСТУ UN/ECE R 48-02.

Жодного посилання на вимоги вказаного стандарту у відзиві відповідача не йдеться, а також в оскаржуваній постанові не вказано норми яких державних стандартів було порушено.

Крім того, з протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 00795-08851-20 від 30.07.2020 року вбачається, що транспортний засіб марки "Renault" моделі "Magnum 500 DXI" д.н.з. НОМЕР_1 належить до категорії N3, вантажність (для транспортних засобів категорій N, O), тонн 11.505, після технічного контролю визнано технічно справним та номер документа, яким погоджено переобладнання транспортного засобу та суть переобладнання (за наявності) не вказано. Отже, перевіркою не встановлено факту переобладнання вказаного транспортного засобу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Положення ст. 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку встановленого законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем до відзиву надано фото транспортного засобу марки "Renault" моделі "Magnum 500 DXI" д.н.з. НОМЕР_1 , на якому не видно встановлення додаткових противотуманних фар, а з фото від 24.09.2020 року о 05.12 год. не можливо встановити, що це саме транспортний засіб позивача, оскільки жодних ідентифікуючих ознак на ньому не видно.

У відзиві вказано, що факт правопорушення зафіксовано також і на відео, однак на момент розгляду справи суд не мав можливості оглянути його, оскільки диск з відеофайлами на адресу суду так і не надійшов.

Отже, надані відповідачем фотознімки можуть слугувати доказом в справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм даного Кодексу, проте слід зазначити наступне.

У відповідності до ч.2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити, зокрема, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

З зазначеного випливає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови повинен був зазначити в постанові технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, на який посилається відповідач у відзові.

Крім того, згідно із пунктом 5 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395) постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Разом з тим, додатком 5 до Інструкції № 1395 передбачено можливість зазначення у постанові про адміністративне правопорушення докази, якими керується інспектор, в даному випадку технічний засіб, яким здійснено фото чи відеозапис (пункт 7 - «До постанови додаються __»).

Крім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як встановлено з матеріалів справи, з наданої до суду оскаржуваної постанови пункт 7 оскаржуваної постанови є відмінним від додатку 5 Інструкції, у зв`язку з чим остання не може бути визнана такою, що складена у відповідності до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції № 1395, оскільки зазначене не спростовує доводи відповідача про існування фото чи відеозапису, як доказів вчинення позивачем правопорушення, а тому не може бути прийнятий судом як доказ.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши наявні в справі докази, суд вважає, що позивачем не було порушено вимоги п. п. 31.4.3 «а» ПДР України, а відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП, додатково не було встановлено тих обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем жодним доказом не доведено правомірність винесеного оскаржуваного рішення, не доведено викладенні в постанові обставини та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що посилання позивача в обґрунтування вимог щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими і доведеними, у зв`язку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладення штрафу у розмірі 340 грн., підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем у позовні заяві вказаний інспектор взводу 1 роти 1 батальйону 1 полку УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кіпер Микола Миколайович.

Однак, Верховний Суд у постанові від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16-а вказав, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме - від імені органів Національної поліції і її територіальних органів. Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 121 цього Кодексу. Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені центрального органу виконавчої влади із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-20 КупАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових (службових) відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Отже, в задоволенні позовних вимог до інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 1 полку УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кіпер Миколи Миколайовича слід відмовити, оскільки інспектор не є належним відповідачем у справі.

Крім того, позивачем заявлено про поновлення строку звернення до суду з вказаним позовом, оскільки з об`єктивних обставин ним було пропущено строк оскарження постанови. Так, оскаржувану постанову він не отримав на місці її винесення 24.09.2020 р., а лише 27.10.2020 року поштовим відправленням, яке згідно іноформації з електронного трекінгу отримав о 23.00 год. особисто.

Суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду з поважних причин, а тому такий строк підлягає поновленню.

На підставі вимог ч.1 ст. 139 КАС України суд вважає за необхідне стягнути з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 6-10, 72-80, 90, 139, 241-246, 257, 262, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 1 полку УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кіпер Миколи Миколайовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в атоматичному режимі, та закриття провадження у справі.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 1 полку УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кіпер Миколи Миколайовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в атоматичному режимі, та закриття провадження у справі, задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №950907 від 24.09.2020 року, винесену інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 1 полку УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кіпер Миколою Миколайовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП з накладенням на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) 40 грн.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор взводу 1 роти 1 батальйону 1 полку УПП в Одеській області лейтенант поліції Кіпер Микола Миколайович, адреса: вул. Академіка Корольова, 5, м. Одеса, 65114.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Одеській області, адреса: вул. Академіка Корольова, 5, м. Одеса, 65114.

Повний текст рішення виготовлено 27 листопада 2020 року.

Суддя: