Справа № 260/2343/20
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 260/2343/20 пров. № А/857/11094/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року (головуючий суддя Дору Ю.Ю., м. Ужгород) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в день звільнення з військової служби ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з січня 2014 року по день виключення зі списків загону в сумі 29460,43 грн; - стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в сумі 29460,43 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби в період з 01.08.2019 по 30.06.2020 включно в сумі 126247,87 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в день звільнення з військової служби ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з січня 2014 року по день виключення зі списків загону в сумі 29451,73 (двадцять дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят одна гривня 73 копійки) грн. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з січня 2014 року по день виключення зі списків загону в сумі 29451,73 (двадцять дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят одна гривня 73 копійки) грн. У задоволенні адміністративного позову у частині решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку та просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідач у спірних правовідносинах не має свободи розсуду (дискреції) в питаннях нарахування та виплати чи ненарахування та невиплати військовослужбовцю індексації грошового забезпечення, оскільки отримання індексації є гарантованим соціальним правом військовослужбовця і при настанні обумовлених законодавством обставин, відповідач зобов`язаних нарахувати військовослужбовцю суми індексації у чітко встановленому законодавством розмірі. Відповідач при нарахуванні індексації не мас права обирати альтернативні моделі поведінки на власний розсуд, відмовляти в нарахуванні індексації або свавільно зменшувати її розмір. Право військовослужбовця на отримання індексації відповідає обов`язок відповідача нарахувати таку індексацію та виплатити її. Інших варіантів поведінки, що могли б обиратися відповідачем на власний розсуд, законодавство не передбачає.

Таким чином висновок суду щодо наявності «дискреційних повноважень відповідача» у спірних правовідносинах належним чином не обгрунтований.

Суд першої інстанції неправомірно відмовив в задоволенні вимог позивача про стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при виключенні зі списків особового складу частини та помилково вважав їх передчасними.

Відмовляючи в задоволенні позову у вказаній частині суд прийшов до наступного висновку: «Як встановлено судом, при звільненні з військової служби позивачу не було виплачено індексацію грошового забезпечення. Для проведення розрахунків належної до стягнення суми суд має встановити розмір недоплаченої суми та визначити істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком працівника. Водночас, у матеріалах справи відсутні розрахунки суми недоплаченої індексації грошового забезпечення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у цій частині наразі є передчасними, а тому не підлягають задоволенню».

Судом в оскаржуваному рішенні зазначено, що «у матеріалах справи відсутні розрахунки суми недоплаченої індексації грошового забезпечення» при цьому, одночасно, визначає суму, яка має бути виплачена позивачу, а саме 29451,73 грн.

Вказана сума індексації нарахована позивачу, що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками індексації грошового забезпечення, поданими як позивачем так і відповідачем.

Таким чином судом було встановлено та відображено в оскаржуваному рішенні розмір недоплаченої позивачу при звільненні суми індексації, а саме 29451,73 грн.

Апелянт зазначає, що суду був наданий розрахунок середнього заробітку позивача в розмірі 126247.87 гривень за період з 01.08.2019 р. по 30.06.2020, а тому, вважає, що суд мав можливість і був зобов`язаний перевірити правильність та обгрунтованість вказаного розрахунку сум середнього заробітку, відобразити результати такої процесуальної діяльності в своєму рішенні.

В поданому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Згідно витягу з наказу в.о. начальника 94 прикордонного загону від 14 серпня 2019 №273-ОС прапорщика ОСОБА_1 виключено із списків особового складу загону та всіх видів забезпечення. Представник позивача звернувся з відповідним запитом до відповідача щодо розрахунку суми індексації грошового забезпечення з 2014 по 2019 роки та у відповідь на запит відповідачем надано розрахунок індексації грошового забезпечення, згідно якого розмір індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 складав у сумі 29 460,43. Разом з тим, згідно довідки №124 від 14.07.2020 за період з 2014 року по день виключення зі списків загону при базових місяцях вересень 2013 року та жовтень 2015 року для виплати індексації сума виплати позивачу становить 29 451,73 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги в частині стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби в період з 01.08.2019 по 30.06.2020 включно в сумі 126247,87 грн не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що у даному випадку мало місце виключення позивача зі списку особового складу загону без проведення остаточного розрахунку, а саме: не виплачено індексацію грошового забезпечення.

З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про передчасність позовних вимог, бо заборгованість з індексації не виплачено позивачу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року по справі № 260/2343/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін