Справа № 380/5173/20
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 380/5173/20 пров. № А/857/12522/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Ніколіна В.В., Пліша М.А.,

за участю секретаря судових засідань Михальської М. Р.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Сервіс-1» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року (головуючий суддя: Качур Р.П., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Сервіс-1» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс-Сервіс-1», 03.07.2020 звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправними та скасувати постанови № 193338 та № 193339 від 28.04.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 8500,00 грн кожна.

Обґрунтовує позов тим, що при складенні відповідачем 03.03.2020 актів № 034191 та № 034192 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та розрахунків плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 1502 та № 1503 останнім неправильно обчислено перевищення вагових параметрів транспортними засобами позивача та, відповідно, незаконно накладено адміністративно-господарські штрафи.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що рішення є незаконним та необґрунтованим, а тому просить його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 і ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про дату, час, місце розгляду справи не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області, 03.03.2020 відповідно до направлення на перевірку № 007801 від 01.03.2020 на автомобільній дорозі Н-19 «Олександрівка-Кіровоград-Миколаїв» (75 км) проведено рейдову перевірку у зоні габаритно-вагового контролю транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

У ході проведення вказаної перевірки зупинено транспортні засоби марки MAN (ДНЗ НОМЕР_1 ) з напівпричепом Wielton (ДНЗ НОМЕР_2 ) (далі - транспортний засіб-1) та марки MAN (ДНЗ НОМЕР_3 ) з напівпричепом Wielton (ДНЗ НОМЕР_4 ) (далі - транспортний засіб-2), які належать ТзОВ «Транс-Сервіс-1».

За результатами перевірки щодо транспортного засобу-1 та транспортного засобу-2 відповідно складено: акти проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 212394 та № 212396 від 03.03.2020; акти про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 034192 та № 034191 від 03.03.2020; розрахунки плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування: згідно з актом від № 034192 від 03.03.2020 - № 1503 від 03.03.2020 та згідно з актом від № 034191 від 03.03.2020 - № 1502 від 03.03.2020.

Управлінням Укртрансбезпеки у Львівській області, якому були передані справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт ТзОВ «Транс-Сервіс-1», 28.04.2020 прийнято постанови про застосування до останнього адміністративно-господарського штрафу № 193339 та № 193338 за порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 8500,00 грн кожна.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач допустив перевищення навантаження на строєну вісь порівняно з нормативно допустимим: транспортного засобу-1 - у розмірі 6,72%, транспортного засобу-2 - у розмірі 6,36%, а тому відсутні підстави вважати винесені відповідачем постанови протиправними з підстав неправильного визначення відсотку перевищення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони. Відповідно до п.16 цієї Постанови перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30. Згідно п. 3 цих Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

При цьому, п. 4 Правил затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до пп. 4 п.2 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Пунктом 27 Порядку № 879 передбачено, Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Згідно абз. 1 п. 28 Порядку № 879 Плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до п. 30 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою.

Відповідно до п. 30 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів.

Згідно п. 311 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Отже, нормами чинного законодавства встановлені вимоги щодо здійснення перевезень вантажу великоваговими та великогабаритними транспортними засобами на автомобільних дорогах загального користування та передбачена плата за проїзд таким транспортом за встановленими ставками.

Так, зокрема, обов`язковою умовою під час здійснення відповідних перевезень є дотримання перевізником вагових та габаритних параметрів відповідного транспортного засобу. У разі перевезення вантажу з перевищенням відповідних вагових та (або) габаритних параметрів з перевізника справляється плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 05.04.2001 з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон № 2344-III), автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Відповідно до абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з матеріалів справи встановлено, що при проведенні перевірки транспортних засобів MAN (ДНЗ НОМЕР_1 ) та MAN (ДНЗ НОМЕР_3 ) посадовими особами Укртрансбезпеки встановлено порушення, а саме: перевезення вантажів з перевищенням встановлених законодавством вагових норм від 5% до 10% без відповідного дозволу, відповідальність за яке передбачена абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III.

В подальшому відповідачем винесено оскаржувані постанови № 193338 та № 193339 від 28.04.2020 про застосування до ТзОВ «Транс-Сервіс-1» адміністративно-господарського штрафу в розмірі 8500,00 грн кожна, у зв`язку з порушенням позивачем вимоги статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», зокрема, надання послуг перевезення вантажів без оформлення документів, відповідальність за яке передбачена абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III.

Позивач покликається на те, що відповідачем протиправно застосовано до нього адміністративно-господарські штрафи, оскільки при визначенні відсотка перевищення габаритно-вагових параметрів не враховано допустимого перевищення таких параметрів на 2%.

Однак, суд апеляційної інстанції не бере до уваги такі покликання, з огляду на таке.

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу МАN (ДНЗ НОМЕР_3 ) було встановлено, що загальна маса транспортного засобу становить 40440 кг, тобто 40,4 т, що підтверджується талоном про зважування № 26887 від 03.03.2020 (а. с. 12), при допустимому нормативі 40 т. Навантаження на строєну вісь напівпричепа становило 23,4 т при допустимому нормативі 22 т.

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу МАN (ДНЗ НОМЕР_5 ) було встановлено, що загальна маса транспортного засобу становить 40060 кг, тобто 40,06 т, що підтверджується талоном про зважування № 26903 від 03.03.2020 (а. с. 13), при допустимому нормативі 40 т. Навантаження на строєну вісь напівпричепа становило 23,48 т при допустимому нормативі 22 т.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що 2% від 22000 кг (22 т допустимий норматив) становить 440 кг. Однак, навантаження на строєну вісь напівпричепа МАN (ДНЗ НОМЕР_3 ) становило 23400 кг (23,4 т), отже перевищення становить 1400 кг (23400 кг-22000 кг), тобто таке перевищення становить понад 2% допустимого перевищення. Навантаження на строєну вісь напівпричепа МАN (ДНЗ НОМЕР_5 ) становило 23480 кг (23,48 т), отже перевищення становить 1480 кг (23480 кг-22000 кг), тобто таке перевищення становить понад 2% допустимого перевищення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що підставою для винесення оскаржуваних постанов стало перевищення відповідачем встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, відповідальність за яке передбачена абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III.

Тобто, перевищення автомобільним перевізником саме встановлених законодавством, п. 22.5 Правил дорожнього руху, вагових норм від 5% до 10% є підставою для застосування до нього відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу.

Отже, допустимі вагові параметри, які допускають 2% відхилення від нормативно встановлених, мають значення при визначенні ставки плати за проїзд автомобільними дорогами, що у свою чергу впливає на розмір плати за такий проїзд, у свою чергу, згідно з абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III, підставою для застосування відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу є перевищення від 5% до 10% саме встановлених законодавством вагових норм.

Таким чином, позивач здійснюючи нарахування відповідачу плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, діяв у межах наданих йому повноважень та у спосіб, передбачений законом.

Крім цього, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що позивачем не надано доказів оскарження здійснених Управлінням Укртрансбезпеки у Кіровоградській області розрахунків плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно з актом від № 034192 від 03.03.2020 - № 1503 від 03.03.2020 та згідно з актом від № 034191 від 03.03.2020 - № 1502 від 03.03.2020.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки позивач допустив перевищення навантаження на строєну вісь порівняно з нормативно допустимим, зокрема, транспортного засобу МАN (ДНЗ НОМЕР_5 ) - у розмірі 6,72%, транспортного засобу МАN (ДНЗ НОМЕР_3 ) - у розмірі 6,36%, а тому відсутні підстави вважати, що винесені відповідачем постанови є протиправними з підстав неправильного визначення відсотку перевищення.

Згідно приписів ст. 139 КАС України, оскільки в задоволені позову відмовлено, підстави для стягнення судових витрат на користь позивача відсутні.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Сервіс-1» не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 313, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Сервіс-1» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі № 380/5173/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді В. В. Ніколін
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 26.11.2020