Справа № 810/2996/15
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року справа №810/2996/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Еркер" до Головного управління Пенсійного фонду у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство "Еркер" з позовом до Управління Пенсійного фонду у м. Білій Церкві Київської області про визнання протиправним та скасування рішення від 23.04.2015 №18 про накладення штрафу в сумі 102057,55 грн. та пені в розмірі 171048,99 грн.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, зазначив, що спірне рішення було прийнято на підставі частини дев`ятої статті 106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003№1058-IV (далі - Закон №1058), яка була виключена з 01.01.2011 у зв`язку з набранням чинності Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 07.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон №2464).

Крім того, позивач зазначив, що з оскаржуваного рішення не вбачається, за який період підприємству нараховано фінансові санкції та коли саме виникла недоїмка по страховим внескам або її несплата чи несвоєчасна оплата до фонду.

При цьому, позивач стверджував, що на адресу підприємства не надходили вимоги Управління Пенсійного фонду щодо погашення недоїмки зі сплати страхових внесків, які були нараховані та не сплачені або несвоєчасно сплачені до фонду.

Позивач зазначив, що згідно даних бухгалтерії підприємства станом на 23.04.2015 у підприємства була відсутня заборгованість перед Пенсійним фондом України в частині сплати страхових внесків.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що ПП "Еркер" 13.02.2015 було сплачено заборгованість по внесках за період з лютого 2009 року по листопад 2010 року, а тому контролюючий орган, враховуючи порушенням позивачем строку сплати страхових внесків за період з 20.03.2009 по 13.02.2015 та керуючись пунктом 7 Прикінцевими положеннями Закону №2464, прийняв спірне рішення.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 10.09.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2016, у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 19.09.2019 касаційну скаргу Приватного підприємства "Еркер" задоволено частково.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 10.09.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2016 скасовано, а справу №810/2996/15 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

18.10.2018 матеріали адміністративної справи надійшли на адресу суду та за результатами автоматизованого розподілу 21.10.2019 були передані для розгляду судді Дудіну С.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 прийнято адміністративну справу до провадження; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання; замінено відповідача - Управління Пенсійного фонду України у місті Білій Церкві Київської області, на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.

05.03.2020 позивачем було подано до суду письмові пояснення по справі, у яких позивач повідомив, що несвоєчасна сплата ПП "Еркер" до Пенсійного фонду України страхових внесків за 2009-2010 роки відбулась не з вини позивача.

Так, позивач зазначив, що банками, в яких у ПП "Еркер" були відкриті рахунки, не були своєчасно проведені операції з перерахунку коштів до Пенсійному фонду України в якості оплати соціального внеску.

Усною ухвалою суду від 02.07.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

У судове засідання, призначене на 27.08.2020, з`явився представник відповідача.

Позивач у судове засідання, призначене на 27.08.2020, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно.

Присутній у судовому засіданні 27.08.2020 представник відповідача заявив клопотання про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

На підставі наведеного, усною ухвалою суду від 27.08.2020, вирішено здійснювати подальший розгляду справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Еркер" (ідентифікаційний код 24881850, місцезнаходження: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Толстого, буд.36) зареєстровано як юридична особа 22.05.1997, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №676472 (т.1, а.с.11) та довідкою АБ №708758 від 05.08.2013 (т.1, а.с.12).

23.04.2015 Управлінням Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області прийнято рішення №18 про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, згідно з яким до позивача на підставі пункту 2 частини 9 статті 106 Закону №1058 за несвоєчасну сплату страхових внесків за період з 20.03.2009 по 13.02.2015 застосовано штраф у розмірі 102057,55 грн. та нараховано пеню у розмірі 171048,99 грн., що в цілому становить 273106,54 грн.(т.1, а.с.5).

Судом встановлено, що ПП "Еркер" звернулось до Пенсійного фонду України зі скаргою, у якій просило скасувати спірне рішення (т.1, а.с.6-7).

Пенсійний фонд України за результатами розгляду скарги позивача прийняв рішення від 25.06.2015 №32339/09-10 про залишення спірного рішення без змін, а скарги позивача - без задоволення (т.1, а.с.8).

Не погоджуючись з правомірністю прийняття спірного рішення, позивач звернувся з даним позовом про визнання його протиправним та скасування, з приводу чого суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 1 Закону №1058 (в редакції, яка була чинна до 01.01.2011) у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №1058 суб`єктами системи пенсійного забезпечення є страхувальники.

Пунктом 1 частини першої статті 14 Закону №1058 визначено, що страхувальниками є роботодавці, зокрема, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 17 Закону №1058 страхувальник зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки і в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 20 Закону №1058 страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Частинами четвертою-шостою статті 20 Закону №1058 передбачено, що сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду.

Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків.

Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно з частинами першою-другою статті 106 Закону №1058 у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Пунктом 2 частини дев`ятої статті 106 Закону №1058 визначено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами ПФУ, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Згідно з абзацом 1 частини тринадцятої статті 106 Закону №1058 про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами дев`ятою і десятою цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих днів з дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банк чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.

01.01.2011 набрав чинності Закон №2464, підпунктом "й" пункту 11 Прикінцевих положень якого виключено частини першу-дев`яту статті 106 Закону №1058.

Проте, абзацом п`ятим пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону №2464 встановлено, що стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 не настав, здійснюється фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Абзацом шостим цього ж пункту встановлено, що на період до повного стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01.01.2011, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 01.01.2011 не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Наведене правило щодо збереження порядку стягнення та контрольних функцій фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, передбачених законодавством, чинним до 1 січня 2011 року, поширюється лише на заборгованість зі сплати страхових внесків та сум штрафних санкцій, які нараховані та/або не сплачені до зазначеної дати. Питання ж відповідальності страховиків, не пов`язані із такою заборгованістю, знаходяться поза межами регулювання, зокрема Закону №1058 та абзаців п`ятого, шостого пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464.

Таким чином, оскільки заборгованість зі сплати страхових внесків виникла до 01.01.2011, Управління ПФУ має право здійснювати контрольні функції щодо правильності нарахування, своєчасності та сплати страхових внесків і застосовувати фінансові санкції згідно із законодавством, що діяло на момент виникнення такої заборгованості, або застосовувати штрафні санкції також і після цієї дати.

Саме такий правовий висновок викладено Верховним Судом у пункті 24 постанови від 19.09.2019 у цій справі.

Крім того, аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 20.11.2012 у справі №21-367а12, від 04.06.2013 у справі №21-170а13, від 31.03.2015 у справі №21-77а15 та у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 817/1049/15.

Скасовуючи судові рішення першої та апеляційної інстанцій у цій справі, Верховний Суд звернув увагу на таке.

Відповідно до частини дванадцятої статті 106 Закону №1058 нарахування пені, передбаченої частинами дев`ятою та десятою цієї статті, починається з першого календарного дня, що настає за днем настання строку відповідного платежу, до дня його фактичної сплати страхувальником, або з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку перерахування (зарахування) відповідних сум, до дня їх фактичного перерахування (зарахування) банками та організаціями, які здійснюють виплату і доставку пенсій.

За змістом частини дев`ятої статті 20 Закону №1058 днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду або у випадках, передбачених цим Законом, на рахунок Накопичувального фонду - день списання установою банку, установою Державного казначейства України суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду.

ПП "Еркер" сплатило недоїмку по страховим внескам 17.01.2015 у розмірі 89583,21 грн., зазначена сума боргу поступила на рахунок Пенсійного фонду України 13.02.2015. При цьому, період, за який нараховано суму пені зазначено у оскаржуваному рішенні у відповідній графі (з 20.03.2009 по 13.02.2015).

Таким чином, відповідачем всупереч вищевказаним нормам закону розрахунок пені проведено виходячи з дня зарахування суми на банківський рахунок органу Пенсійного фонду України, а не з дня фактичної сплати суми страхувальником.

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції зауважив, що оспорюване рішення Управління ПФУ в частині нарахування позивачу пені за період з 18.01.2015 по 13.02.2015 не може вважатись таким, що прийняте на підставі та у спосіб, передбачені законодавством.

Відповідно до частини п`ятої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

З урахуванням наведених висновків суду касаційної інстанції суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що ПП "Еркер" 17.01.2015 здійснило сплату страхових внесків на суму 89583,21 грн., про що свідчить платіжне доручення від 147.01.2015 №8876 (т.1, а.с.58).

Однак, як вбачається з особового рахунку страхувальника ПП "Еркер", грошові кошти у розмірі 85193,62 грн. були зараховані на відповідний рахунок лише 13.02.2015 (т.1, а.с.32-39).

Відповідно до розрахунку фінансових санкцій та пені по особовому рахунку 4%, 32%, 42% ПП "Еркер" за несвоєчасну сплату страхових внесків за період з 20.03.2009 по 13.02.2015 нараховані штрафні санкції у розмірі 96311,71 грн. та пеню у розмірі 163360,29 грн. (т.1, а.с.30).

Згідно з розрахунком фінансових санкцій та пені по особовому рахунку 1-5% позивачу за несвоєчасну сплату страхових внесків за період з 20.03.2009 по 13.02.2015 нараховані фінансові санкції у розмірі 5745,84 грн. та пеню у розмірі 7688,70 грн. (т.1, а.с.31).

Отже, оскільки матеріали справи свідчать про те, що ПП "Еркер" 17.01.2015 фактично здійснило сплату заборгованості зі сплати страхових внесків, нарахування, нарахування позивачу на підставі спірного рішення пені за період з 18.01.2015 по 13.02.2015 є неправомірним.

При цьому, як вбачається з наданого відповідачем на виконання вимог ухвали суду розрахунку фінансових санкцій та пені, по особовому рахунку 1-5% (розділ 1) сума нарахованої ПП "Еркер" пені за період з 18.01.2015 по 13.02.2015 (26 днів) становить 71,76 грн. (15,86 грн. (0,61 грн. (розмір пені за день) х 26 днів) + 55,90 грн. (2,15 грн. (розмір пені за день) х 26 днів) (т.1, а.с.227).

По особовому рахунку 32%, 42%, 4% (розділ 1) сума нарахованої ПП "Еркер" пені за період з 18.01.2015 по 13.02.2015 (26 днів) становить 1529,93 грн. (623,20 грн. (23,97 грн. (розмір пені за день) х 26 днів) + 906,73 грн. (34,87 грн. (розмір пені за день) х 26 днів) (т.1, а.с.228).

Проте, суд зазначає, що відповідачем наведений невірний розрахунок пені по особовому рахунку позивача 32%, 42%, 4% (розділ 1) у зв`язку з неправильним визначенням добутку при множенні розміру пені за 1 день (перший множник) на кількість днів прострочення (другий множник).

Так, сума пені за період з 18.01.2015 по 13.02.2015 по вказаному особовому рахунку становить 1529,84 грн. (623,22 грн. (23,97 грн. (розмір пені за день) х 26 днів) + 906,62 грн. (34,87 грн. (розмір пені за день) х 26 днів).

Отже, загальна суму пені, яка була безпідставно нарахована ПП "Еркер" за період з 18.01.2015 по 13.02.2015 становить 1601,60 грн. (71,76 грн. + 1529,84 грн.).

Щодо посилань позивача у позовній заяві на відсутність у ПП «Еркер» заборгованості перед Пенсійним фондом України по сплаті страхових внесків станом на 23.04.2015 та відсутності для застосування штрафних санкцій та нарахування пені, суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 23.04.2015 у ПП «Еркер» дійсно була відсутня заборгованість зі сплати страхових внесків. Однак, штрафні санкції були нараховані відповідачеві за несвоєчасну сплату страхових внесків за період з 20.03.2009 по 13.02.2015, у зв`язку з чим посилання позивача на відсутність боргу станом на 23.04.2015 не мають жодного правового значення.

Не є переконливими і посилання позивача на скасування рішення від 16.02.2015 №2 про застосування до ПП «Еркер» фінансових санкцій в зв`язку з несвоєчасною сплатою самостійно нарахованих страхових внесків за період 2009-2010 роки.

Так, як вбачається з рішення про результати розгляду скарги від 16.04.2015 №23693/09-10 (т.1, а.с.10) підставою для скасування рішення від 16.02.2015 №2 про застосування до ПП «Еркер» фінансових санкцій в зв`язку з несвоєчасною сплатою самостійно нарахованих страхових внесків за період 2009-2010 роки стало включення Пенсійним фондом України в розрахунок фінансових санкцій сум страхових внесків за грудень 2010 року, що не відповідає вимогам законодавства.

При цьому, як було встановлено судом та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, період та розмір фінансових санкцій в оскаржуваному рішенні відповідачем визначено правомірно.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наведені позивачем обставини не спростовують та не впливають на правомірність застосування до підприємства фінансових санкцій за порушення строків сплати самостійно нарахованих страхових внесків за період з 20.03.2009 по 13.02.2015 (17.01.2015).

Доводи позивача відносно того, що в оскаржуваному рішенні не визначено, за які порушення та за який період до підприємства застосовані фінансові санкції, а також про те, що підприємству не направлялись вимоги Управління Пенсійного фонду у м. Білій Церкві Київської області щодо погашення недоїмки зі сплати страхових внесків, є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності з огляду на наступне.

Так, в письмових поясненнях по справі (т.1, а.с.46-47) позивач зазначив про оскарження у судовому порядку вимог Управління Пенсійного фонду у м. Білій Церкві Київської області щодо сплати заборгованості по страховим внескам № Ю-2527 від 16.07.2009, 04.03.2010 та 05.05.2010.

Судом встановлено, що постановою Київського окружного адміністративного суду від 18.06.2014 у справі №810/3150/14, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду (т.1, а.с.55-56), відмовлено у задоволенні позовних вимог ПП "Еркер" (т.1, а.с.53-54).

Отже, матеріали справи свідчать про те, що позивач отримував вказані вимоги.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у спірному рішення вказані конкретний період та зміст порушення, за яке позивачу нараховані штрафні санкції та пеня.

У письмових поясненнях по справі, які були надані суду 05.03.2020, позивач зазначив, що несвоєчасна сплата ПП "Еркер" до Пенсійного фонду України страхових внесків за 2009-2010 роки відбулась не з вини позивача.

Так, позивач повідомив, що банками, в яких у ПП "Еркер" були відкриті рахунки, не були своєчасно проведені операції з перерахунку коштів до Пенсійному фонду України в якості оплати соціального внеску (т.2, а.с.83-88).

До вказаних письмових пояснень позивачем долучена довідка Білоцерківської філії АКБ "Східно-Європейський банк" від 25.06.2009 №442/05, в якій вказано, що станом на 24.06.2009 на поточному рахунку ПП "Еркер" № НОМЕР_1 (в українській гривні) рахується залишок коштів у розмірі 7382122,80 грн. (т.2, а.с.60).

Також позивачем долучено копію ухвали Господарського суду Київської області від 07.07.2009 у справі №5/153-09, якою, зокрема, накладено арешт на грошові кошти Акціонерного комерційного банку "Східно-Європейський банк" в сумі 7408953,30 грн., які знаходяться на рахунку № НОМЕР_2 в Головному управлінні Національного банку України по м.Києву та Київській області, МФО 321024, код 09321020.

Стягувачем визначено Приватне підприємство "Еркер", а боржником - Акціонерний комерційний банк "Східно-Європейський банк".

У вказаному судовому рішенні зазначено, що Акціонерний комерційний банк "Східно-Європейський банк" тривалий час не виконує розпорядження ПП "Еркер" як клієнта банку про перерахунок коштів (т.2, а.с.61-62).

Вказане судове рішення в частині накладення арешту на грошові кошти банку було скасоване постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.09.2009(т.2, а.с.71-72).

Разом з тим, постановою Вищого господарського суду України від 10.12.2009 було скасовано постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.09.2009 та залишено ухвалу Господарського суду Київської області від 07.07.2009 в частині накладення арешту на кошти Акціонерного комерційного банку "Східно-Європейський банк" - без змін (т.2, а.с.73-74).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві Коваля Віталія Васильовича від 07.07.2009 відкрито виконавче провадження №13597522 з виконання вказаного судового рішення (т.2, а.с.63).

Постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві Коваля Віталія Васильовича від 07.07.2009 та від 15.07.2009 накладено арешти на кошти банку у межах суми 7408953,00 грн. (т.2, а.с.64-65).

Крім того, позивачем були долучені до матеріалів справи копії платіжних доручень від 20.03.2009 №2 на суму 87833,12 грн. (призначення платежу: 24881850; 50020100 Відрахування в пенс. фонд 33,2% за 02/2009. Перераховано повністю без ПДВ), від 20.03.2009 №3 на суму 5411,66 грн. (призначення платежу: 24881850; 50020100 Відрахування в пенсійний фонд 2% із з/плати за 02/2009, перераховано повністю), від 18.05.2009 №85 на суму 110490,50 грн. (призначення платежу: 24881850; 50020100 Відрахування в пенс. фонд 33,2% за 04/2009 перераховано повністю, без ПДВ), від 18.05.2009 №86 на суму 7017,50 грн. (призначення платежу: 24881850; 50020100 Відрахування в пенсійний фонд 2% і з/плати за 04/2009 перераховано повністю, без ПДВ), від 15.06.2009 №103 на суму 100562,47 грн. (призначення платежу: 24881850; 50020100 Відрахування в пенс фонд 33,2% за 05/2009 перераховано повністю, без ПДВ), від 15.06.2009 №104 на суму 6057,98 грн. (призначення платежу: 24881850; 50020200; Відрахування в пенсійний фонд 2% і з з/плати за 05/2009, перераховано повністю, без ПДВ) (т.2, а.с.75-80).

Позивач зазначив, що ПП "Еркер" не мало можливості раніше надати вказані документи з огляду на накладення арешту на майно підприємства.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26.11.2019 у справі №760/9214/19 скасовано арешт, накладений на відповідне майно ПП "Еркер", який був накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києві від 09.01.2019.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що арешт на майно позивача був накладений судовим рішенням лише 09.01.2019.

При цьому, з вказаного судового рішення не є можливим встановити, чи було накладено арешт на документи, які були надані позивачем до суду разом із письмовими поясненнями.

Згідно з частиною першої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частин другої-третьої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною першою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Дослідивши надані позивачем письмові пояснення та додані до них документи, суд дійшов висновку про те, що позивач у вказаних поясненнях фактично змінив підстави позову.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що в силу вимог ст.47 КАС України зміна підстав позову при новому розгляді справи можлива лише за умови, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання при первісному розгляді справи.

Суд наголошує на тому, що надані позивачем до письмових пояснень документи не містять жодних доказів зміни фактичних обставин справи після закінчення судом першої інстанції підготовчого провадження при первинному розгляді справи.

У зв`язку з цим, суд не вбачає підстав для врахування вказаних письмових пояснень та долучених до них документів.

Відповідно до частини першої-другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки матеріалами справи підтверджується неправомірність нарахування ПП "Еркер" пені за період з 18.01.2015 по 13.02.2015 у загальному розмірі 1601,60 грн., суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Управлінням Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, від 23.04.2015 №18 виключно в частині нарахування позивачу пені у розмірі 1601,60 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на час звернення позивача з позовною заявою до суду) визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з приписами підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за подання позовних заяв майнового характеру становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України від 28.12.2014, № 80-VIII "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень.

Отже, розмір судового збору за подання даного адміністративного позову майнового характеру становить 4872 грн.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" було встановлено, що під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру у розмірі 487 грн. 20 коп., що підтверджується квитанцією від 09.07.2015 №12657828 (т.1, а.с.2), у зв`язку з чим недоплачена сума судового збору дорівнює 4384,80 грн. (4872,00 грн. - 487,20 грн.).

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог (1601,60 грн. із загальної суми позову 273106,54 грн.), сума судового збору, яка має бути стягнута в дохід державного бюджету, складає:

- з відповідача - 25,71 грн. (4384,80 грн. х 1601,60 грн. : 273106,54 грн.);

- з позивача - 4359,09 грн. (4384,80 грн. - 25,71 грн.).

При цьому, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, має бути стягнуто 2,86 грн. судового збору (487,20 грн. х 1601,60 грн. / 273106,54 грн.).

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати прийняте Управлінням Пенсійного фонду України в м. Білій Церкві Київської області рішення «Про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду» від 23.04.2015 №18 в частині нарахування Приватному підприємству "Еркер" пені у розмірі 1601,60 грн. (одна тисяча шістсот одна гривня 60 коп.).

3. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Стягнути на користь Приватного підприємства "Еркер" (ідентифікаційний код 24881580, місцезнаходження: 09109, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Толстого, буд.36, корп.4) судовий збір у розмірі 2,86 грн. (дві гривні 86 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, буд.40).

5. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, буд.40) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 25,71 грн. (двадцять п`ять грн. 71 коп.).

6. Стягнути з Приватного підприємства "Еркер" (ідентифікаційний код 24881580, місцезнаходження: 09109, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Толстого, буд.36, корп.4) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4359,09 грн. (чотири тисячі триста п`ятдесят дев`ять грн. 09 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Дудін С.О.