Справа № 260/2181/20
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 260/2181/20 пров. № А/857/13430/20

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Держпраці у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 року (рішення ухвалене у м. Ужгород судом у складі головуючого судді Гаврилка С.Є., повний текст рішення складено 22.09.2020) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрива" до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови першого заступника начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицика В.І про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗК457/215/АВ/П/ПТ/-ТД-ФС-143 від 19.12.2019 року.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що за результатами інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрива" відповідачем складено Акт інспекційного відвідування № ЗК457/215/АВ/П від 09 грудня 2019 року, яким, на думку інспекції праці, зафіксовано факт допуску працівника без оформлення трудових відносин. На підставі висновків даного Акту, першим заступником начальника Управління Держпраці у Закарпатській області Грицик Василем Івановичем, ухвалено постанову № ЗК457/215/АВ/П/ПТ/-ТД-ФС-143 від 19 грудня 2019 року про накладення штрафу у розмірі 375570 грн. Позивач вважає, що дана постанова ухвалена без врахування всіх обставин справи, ґрунтується на упереджених висновках, а отже є незаконною. Просив позов задоволити.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову першого заступника начальника Управління Держпраці у Закарпатській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЗК457/215/АВ/П/ПТ/-ТД-ФС-143 від 19 грудня 2019 року.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Управління Держпраці у Закарпатській області. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі № 826/8917/17 визнано нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Зазначеною Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, у тому числі, крім іншого, було затверджено: Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, а також Порядок здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю.

Згідно частини 1 статті 325 КАС України, Постанова Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" застосувалася до 14 травня 2019 року.

Відтак, інспекційне відвідування та складання Акта інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю № ЗК457/215/АВ/П від 09 грудня 2019 року проведено, у тому числі відповідно до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 (про що зазначено у тексті акта інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю), яка на момент перевірки була у судовому порядку визнана нечинною.

Про здійснення інспекційного відвідування саме у відповідності до Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, яка в свою чергу на момент перевірки була у судовому порядку визнана нечинною свідчить припис про усунення виявлених порушень від 09 грудня 2019 року за № ЗК457/215/АВ/П.

Таким чином, під час проведення інспекційного відвідування відповідачем Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 втратив чинність, то діючим нормативним документом, який регулює порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) є Закон України № 877-V.

Відтак, при проведенні заходів державного контролю (нагляду) необхідно застосовувати положення саме Закону України № 877-V, оскільки будь-яких особливостей іншими нормативними документами не встановлено.

КЗпП України не визначає особливостей здійснення органами державного нагляду (контролю) заходів державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю.

Згідно зі статтею 4 частиною 4 Закону України № 877-V, виключно законами встановлюються, зокрема, спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно статті 6 частини 1 абзацу 5 Закону України № 877-V, підставою для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Відповідно до статті 6 частини 1 абзацу 10 Закону України № 877-V, під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дрива", зареєстроване, як юридична особа з місцезнаходженням: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Легоцького, 66/1, , основним видом діяльності якої є діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (а.с.а.с. 48-54).

Як вбачається з договору оренди № 02/2019 від 19 вересня 2019 року TOB "Дрива" користується на умовах оренди не житловим приміщенням загальною площеню 88 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Управлінням Держпраці у Закарпатській області видано наказ від 02 грудня 2019 року № 239 про проведення інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрива", за місцем здійснення діяльності, що знаходиться за адресою м. Ужгород, пр. Свободи, 52 та вул. Легоцького, 66/1 з метою набуття практичного досвіду у здійсненні контролю наглядової діяльності за додержанням законодавства про працю в частині детінізації зайнятості та доходів населення.

Згідно даного наказу 02 грудня 2019 року видано направлення № 976 на проведення інспекційного відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрива", за місцем здійснення діяльності, що знаходиться за адресою м. Ужгород, пр. Свободи, 52 та вул. Легоцького, 66/1 строком дії з 05 грудня 2019 року по 13 грудня 2019 року.

05 грудня 2019 року посадовими особами управління Держпраці у Закарпатській області - державними інспекторами було проведено інспекційне відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрива" на підставі вищезазначеного направлення.

За результатом перевірки складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ЗК457/215/АВ/П від 09 грудня 2019 року (далі по тексту акт перевірки), у якому зазначено, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрива" за місцезнаходженням: м. Ужгород, пр. Свободи, 52, знаходилися і виконували роботу ОСОБА_1 кухаря, ОСОБА_2 помічником кухаря та за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , без укладення з ними трудового договору, чим порушив вимоги статті 24 частин 3 КЗпП України .

Вказаним актом встановлено, що під час проведення інспекційного відвідування за місцем здійснення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця в ПАБ "Дрива" за адресою, АДРЕСА_1 , було встановлено, що в приміщенні кухні знаходилися дві особи чоловічої та жіночої статі, які виконували роботи з приготування їжі. В усному опитуванні вони повідомили, що їх взяли на роботу з випробувальним терміном та стажуються третій день.

Надати свої персональні дані вони відмовилися.

В ході інспекційного відвідування бухгалтером товариства ОСОБА_4 були надані документи відповідно до яких вище згадані особи були ідентифіковані, а саме: - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає: АДРЕСА_3 (стажувався на посаді кухаря); - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає: АДРЕСА_4 (стажувалася на посаді помічника кухаря).

Також, були надані договори про стажування громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 03 грудня 2019 року, в яких строк стажування становить з 03 грудня 2019 року по 09 грудня 2019 року.

Як зазначено в договорах стажування, підприємство зобов`язується надати стажисту робоче місце, визначити строки стажування, місце проходження стажування, режим стажування та в разі виконання стажистом професійних робіт передбачених стажуванням за встановленими нормами, забезпечити вчасно їх оплату в сумі за встановленими на підприємстві розцінками на підставі акта здавання-приймання робіт. Стажер, в свою чергу, зобов`язаний дотримуватись вимог установчих документів та правил внутрішнього трудового розпорядку, норм охорони праці режиму стажування.

Відтак, наведені правовідносини є по суті трудовими відносинами, тобто має місце заміна трудових правовідносин іншими відносинами, що є порушенням вимог статті 24 КЗпП України, якою передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення ДПС про прийняття працівника на роботу. Також, в ході інспекційного відвідування з відеофіксацією в ПАБ "Дрива" за адресою АДРЕСА_2 було встановлено, що в приміщенні бару знаходився та виконував обов`язки бармена неповнолітній працівник ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що проживає АДРЕСА_5 , який в усній розмові повідомив, що працює в барі більше місяця та розносить напої. З цього приводу, бухгалтером товариства 06 грудня 2019 року був наданий цивільно-правовий договір № 01/11 від 01 листопада 2019 року з терміном дії з 01 листопада 2019 року по 30 листопада 2019 року, згідно якого виконавець виконує посадові обов`язки бармена та допомагає бармену, який знаходиться на зміні згідно штатного розпису, час виконання складає 60 хвилин в день. Також, надала наказ № 6к від 05 грудня 2019 року про прийняття ОСОБА_3 на роботу на посаду бармена з 06 грудня 2019 року.

В період з 01 листопада 2019 року по 30 листопада 2019 року неповнолітній працівник ОСОБА_3 надавав послуги бармена по цивільно-правовому договору, що суперечить статті 24 пункту 5 КЗпП України, яка передбачає обов`язкове укладання трудового договору в письмовій формі з неповнолітнім.

В період з 01 грудня 2019 року по 05 грудня 2019 року під час інспекційного відвідування з ним не було укладено жодного договору.

Головним державним інспектором Управління Держпраці у Закарпатській області оформлено припис про усунення виявлених порушень № ЗК457/215/АВ/П від 09 грудня 2019 року, яким позивача зобов`язано усунути виявлені порушення вказані в Акті інспекційного відвідування.

Рішенням щодо розгляду справи про накладення штрафу № ЗК/457/215/АВ/П/ПТ-ТД від 10 грудня 2019 року, начальник Управління Держпраці у Закарпатській області, вирішив, що справа підлягає розгляду відповідно до статті 265 КЗпП України 09 грудня 2019 року в Управлінні Держпраці у Закарпатській області за адресою м. Ужгород, вул. Минайська, 16.

Позивачем 12 грудня 2019 року до Управління Держпраці було подано зауваження до Акту інспекційного відвідування з доданими до них копіями підтверджуючих документів, які долучено до матеріалів інспекційного відвідування.

Головним державним інспектором Гук М. 16 грудня 2019 року надано письмову відповідь на зауваження, яку надіслано на адресу ТОВ "Дрива" листом за № 56, відповідно до якої вказані зауваження позивача не підлягають розгляду.

Листом від 10 грудня 2019 року № 07-02/4747, позивача було повідомлено, що розгляд справи за наслідками інспекційного відвідування, за результатами якого складено акт № ЗК457/215/АВ/П від 09 грудня 2019 року, яким встановлено, порушення позивачем вимог статті 265 КЗпП України, відбудеться 09 грудня 2019 року в Управлінні Держпраці у Закарпатській області за адресою м. Ужгород, вул. Минайська, 16.

Першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Закарпатській області 19 грудня 2019 року ОСОБА_5 було прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за № ЗК457/215/АВ/П/ПТ/-ТД-ФС-143, якою на підставі статті 265 частини 2 абзацу 2 КЗпП України на Товариство з обмеженою відповідальністю "Дрива" накладено штраф у розмірі 375570 грн.

24 грудня 2019 року позивачем надіслано до Управління Держпраці у Закарпатській області повідомлення про виконання припису з наданням підтверджуючих документів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відносно керівника позивача також було складено протокол про адміністративне правопорушення № ЗК457/215/АВ/П/ПТ від 09 грудня 2019 року за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого статтею 41 частиною 3 КУпАП.

Згідно статті 41 частини 3 КУпАП, фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб підприємців, які використовують найману працю, від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 квітня 2020 року, що ухвалена у справі № 308/2594/20, провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 закрито на підставі статті 247 пункту 1 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 41 частиною 3 КУпАП (міститься в ЄДРСР за № 88820434).

Даною постановою встановлено, що 01 листопада 2019 року між ТОВ "Дрива" та ОСОБА_3 укладено цивільно-правовий договір № 01/11, відповідно якого останній зобов`язався виконувати обов`язки бармена в порядку та на умовах визначених цим договором, а ТОВ зобов`язалося проводити з ним своєчасні розрахунки.

Згідно наказу № 6-К від 05 грудня 2019 року ТОВ "Дрива" ОСОБА_3 , 2001 року народження призначено на роботу барменом з 06 грудня 2019 року зі скороченою тривалістю робочого часу 32 год. на тиждень з оплатою праці як за повну тривалість щоденної роботи, з письмової згоди його батька.

Згідно договорів про стажування, укладених між ТОВ "Дрива" та громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 від 03 грудня 2019 року, підприємство зобов`язується надати стажисту робоче місце, визначити строки стажування, місце проходження стажування, режим стажування та в разі виконання стажистом професійних робіт передбачених стажуванням за встановленими нормами, забезпечити вчасно їх оплату в сумі за встановленими на підприємстві розцінками на підставі акта здавання-приймання робіт. Стажер, в свою чергу, зобов`язаний дотримуватись вимог установчих документів та правил внутрішнього трудового розпорядку, норм охорони праці режиму стажування. Строк стажування становить з 03 грудня 2019 року по 09 грудня 2019 року. Спір щодо правомірності укладених договорів (трудового, цивільного) повинен вирішуватися у судовому порядку за позовом особи, чиї права порушено. Вказані рішення судів про визнання таких договорів удаваними відсутні, а недійсність таких угод прямо не передбачена законом.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань виключно ОСОБА_6 є керівником ТОВ "Дрива" та уповноважена представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами та має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори від імені юридичної особи (а.с.а.с. 48-54).

Відтак, вказаним судовим рішенням встановлено відсутність в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 41 частиною 3 КУпАП.

Відповідно до статті 265 частин 3, 4 КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) передбачено також Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до статті 41 частини 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, статтею 265 частиною 2 Кодексу законів про працю України і статтею 41 частиною 3 Кодексу про адміністративні правопорушення України передбачено відповідальність для фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, у вигляді штрафу, за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Штраф за статтею 265 частиною 2 КЗпП України є фінансовою санкцією, яка накладається постановою уповноваженої посадової особи Держпраці, що може бути оскаржена в судовому порядку, а штраф за статтею 41 частиною 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є адміністративною відповідальністю і накладається згідно із рішенням суду за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 6 ст. 78 КАС України врегульовано, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою

Таким чином, адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що встановлені постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 квітня 2020 року, що ухвалена у справі № 308/2594/20 обставини є тотожними щодо обставин, які досліджені в даній справі, а тому обставини, що встановлені вказаною постановою мають преюдиційне значення для вирішення даної справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Узагальнюючи наведене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв`язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 року у справі №260/2181/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 26.11.2020