Справа № 280/4560/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 280/4560/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Волкової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року (суддя - Лазаренко М.С., повний текст складено 27.04.2020р.) у справі №280/4560/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання неправомірним наказу та дій,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Запорізькій області з призначення проведення документальної позапланової невизної громадянина Україйни ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на підставі наказу від 17.04.2019 року №1427 "Про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, достовірності нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб за ознакою доходу " 126" у 2016, 2017 роках платника податків - фізичної особи, яка не є суб`єктом господарювання, ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2016 по 31.12.2017";

скасувати наказ Головного управління ДФС у Запорізькій області від 17.04.2019 року №1427 "Про проведення позапланової невиїзної документальної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, достовірності нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб за ознакою доходу " 126" у 2016, 2017 роках платника податків - фізичної особи, яка не є суб`єктом господарювання, ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2016 по 31.12.2017".

В обгрунтування заявлених вимог посилалась на те, що 07.06.2019 на виконання наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від №1427 від 17.04.2019, головним державним ревізором-інспектором Лупащенко О.В. проведено позапланову невиїзну документальну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, достовірності нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб платника податків - фізичної особи, яка не є суб`єктом господарювання, ОСОБА_1 . Позивачка вказувала, що призначення і проведення перевірки на підставі Наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 17.04.2019 №1427 є незаконним, оскільки відсутні законні підстави для призначення перевірки та з огляду на те, що таку перевірку проведено без повідомлення позивачки.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року позов задоволено у повному обсязі.

За наслідками розгляду справи судом першої інстанції зроблено висновок про те, що контролюючим органом порушено процедуру проведення перевірки, оскільки позивачці не були врученні копія наказу про проведення перевірки та відповідне направлення на перевірку до часу проведення такої перевірки.

Не погодившись з рішенням суду, Головне управління ДПС у Запорізькій області (правонаступник Головного управління ДФС у Запорізькій області) подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції про порушення відповідачем процедури проведення перевірки. З цього приводу скаржник вказує на те, що таку перевірку позивачки проведено на підставі положень пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України у зв`язку з неподанням позивачкою, якою у звітному періоді отримано дохід, податкової декларації. При цьому відповідачем направлялися на адресу позивачки як копія наказу про призначення перевірки так і направлення про її проведення.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що згідно з отриманою Головним управління Державної фіскальної службою у м. Запоріжжя інформації щодо громадян, які не надали податкових декларацій за 2016, 2017 р.р. про доходи, отримані у вигляді "додаткового блага" за ознакою " 126" у 2016-2017р.р., та відомостями, отриманими з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів, призначено ряд перевірок.

Вознесенівським управлінням ГУ ДФС у Запорізькій області надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення, направлено, лист-запрошення від 14.09.2018 № 8138/14/08-01-50-07, з метою залучення громадянин до декларування та подання до податкового органу податкових декларацій про майновий стан та доходи, одержані у податкових звітних періодах 2016-2017 р.р. фізичній особі ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

На лист Вознесенівського управління ГУ ДФС у Запорізькій області від 14.09.2018р. №8138/14/08-01-50-07 позивачкою надано лист-відповідь від 14.11.2018 б/н. У відповіді стосовно подання декларації про доходи позивачка повідомила, що відповідно до п. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" нею, як державним службовцем, щорічно подається декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Листом Вознесенівського управлінням ГУ ДФС у Запорізькій області від 04.12.2018 №11556/14/08-01-50-07, позивачці надано відповідь про необхідність подання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2016, 2017р.р.

З огляду на не надання податкової звітності (декларацій про майновий стан і доходи), на підставі вимог підпункту 20.1.4 пункту 20.1 ст. 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.2 пункту 78.1, п 78.4 статті 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Запоріжжя винесено наказ № 1427 від 17.04.2019 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 " з 20 травня 2019р. тривалістю 10 робочих днів за період діяльності з 01.01.2016 по 31.12.2017.

На підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п.п 78.1.2 п. 78.1, п. 78.4 статті 78, ст. 79 ПК України та наказу № 1427 від 17.04.2019 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 ", відповідачем оформлено повідомлення від 18.04.2019р. №310/7396/14/08-01-13-05-09, що буде проведено з 20 травня 2019 за адресом, АДРЕСА_2 , документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи, яка не є суб`єктом господарювання ОСОБА_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДФС.

19.04.2019 відповідачем на адресу позивача АДРЕСА_1 , надіслано поштовим зв`язком з повідомленням про вручення поштового відправлення від 19.04.2019 № 298 копії наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 17.04.2019 №1427 та повідомлення ГУ ДФС у Запорізькій області про дату початку та місце проведення перевірки від 18.04.2019р. №310/7396/14/08-01-13-05-09 про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Лист відповідача, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення від 19.04.2019 № 298, повернуто поштою з відміткою причини повернення у довідці "Укрпошта" - "за закінченням терміну зберігання".

В подальшому, на підставі наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 17.04.2019 №1427 та повідомлення ГУ ДФС у Запорізькій області від 18.04.2019р. №310/7396/14/08-01-13-05-09, головним державним ревізором - інспектором відділу контрольної - перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб, радником податкової та митної служби ІІ рангу Лупащенко Оленою Вікторівною оформлено акт перевірки ГУ ДФС у м. Запоріжжя від 07.06.2019 №416/08-01-13-05/ НОМЕР_1 "Про результати документальної невиїзної перевірки з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, достовірності нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб за ознакою доходу " 126" платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2016 по 31.12.2017".

Вважаючи дії відповідача щодо проведення перевірки протиправними, а наказ ГУ ДФС у Запорізькій області № 1427 від 17.04.2019 про призначення перевірки неправомірним, позивачка звернулася з даним позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Так, задовольняючи позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не дотримано вимог пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 та п.79.2 ст.79 ПК України.

З приводу таких висновків суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що по-перше, судом першої інстанції невірно визначено правові підстави для призначення та проведення відповідачем позапланової документальної невиїзної перевірки. Так у спірному випадку відповідачем призначено та проведено перевірку на підставі положень пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України, а отже посилання суду першої інстанції на положення пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України є безпідставним.

По-друге, вказуючи на не дотримання відповідачем вимог п.79.2 ст.79 ПК України, суд першої інстанції не врахував положення ст..42 ПК України, якою, зокрема, передбачено те, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення. Встановивши те, що копія наказу про проведення перевірки та направлення на перевірку 19.04.2019р. було направлено відповідачем на адресу позивачки рекомендованим листом з повідомленням, але таке поштове відправлення не було вручено позивачці (у зв`язку із закінченням строку зберігання), суд першої інстанції не враховував положення вищенаведеної норми права, у зв`язку з чим дійшов безпідставного висновку про порушення відповідачем вимог п.79.2 ст.79 ПК України.

В-третє, скасовуючи наказ про призначення перевірки, з підстав недотримання відповідачем вимог п.79.2 ст.79 ПК України, суд першої інстанції не врахував того, що процедура проведення перевірки та можливі порушення під час цієї процедури, жодним чином не стосується підстав призначення перевірки, у зв`язку з чим можливе порушення порядку проведення перевірки контролюючим органом не може бути самостійною підставою для визнання неправомірним наказу про призначення самої перевірки.

Отже зазначені судом першої інстанції підстави для задоволення позову, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

Крім цього суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, встановлені обставини справи, окрім вищенаведених, свідчать про те, що за наслідками проведеної перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення, які оскаржуються позивачем в окремому судовому провадженні. Вказані обставини також не заперечуються сторонами.

Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі № 3/35-313 вказано, що «…за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.»

У пункті 5 Рішення Конституційного Суду України від 22 квітня 2008 року № 9-рп/2008 в справі № 1-10/2008 вказано, що при визначенні природи «правового акту індивідуальної дії» правова позиція Конституційного Суду України ґрунтується на тому, що «правові акти ненормативного характеру (індивідуальної дії)» стосуються окремих осіб, «розраховані на персональне (індивідуальне) застосування» і після реалізації вичерпують свою дію.

Отже, у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після проведення перевірки та прийняття рішень не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

Оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.

Аналогічна правова позиція сформована Верховним Судому складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 лютого 2020 року (справа №826/17123/18).

Отже, наявність порушення при призначенні перевірки може бути покладено в підстави позову про скасування податкового повідомлення-рішення, якщо таке було прийнято за результатами перевірки, а безпосереднє визнання протиправним наказу відповідача не є таким, що захищає або відновлює права позивача.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст.317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року у справі №280/4560/19 - скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 24.11.2020р.

Повне судове рішення складено 25.11.2020р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк