Справа № 640/28603/20
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

в адміністративній справі

23 листопада 2020 року м. Київ № 640/28603/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Донець В.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовомОСОБА_1
доПублічного акціонерного товариства "Платинум банк" Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банка Грошової Світлани Василівни
прозобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" Грошову Світлану Василівну визнати ОСОБА_1 , кредитором Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" на суму не виплачених коштів за банківськими вкладами за договорами № 0601 банківського рахунку для фізичних осіб від 17.03.2016, №00491459 про розміщення вкладу "Готівка Щомісяця" від 19.09.2016, №00491432 про розміщення вкладу "Готівка Щомісяця" від 19.09.2016, №00496698 про розміщення вкладу "Строковий" від 06.10.2016 та №00496676 про розміщення вкладу "Строковий" від 06.10.2016 на загальну суму 21956,08 грн. і внести його вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк".

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вирішуючи питання про належність спору до юрисдикції адміністративних судів, суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, зокрема, викладені в постанові від 18.04.2018 справа №826/7532/16.

Проаналізувавши положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" віл від 23.02.2012 №4452-VI , Велика Палата дійшла висновку, що на Фонд, який є юридичною особою публічного права, покладено функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. У свою чергу, уповноважена особа Фонду виконує від його імені делеговані Фондом повноваження щодо забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Разом з тим, вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід враховувати не лише суб`єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.

Правовідносини, щодо яких виник спір, обумовлені наявністю кредиторських вимог (майнових вимог фізичної особи до суб`єкта господарювання - банку, що ліквідується), які задовольняються у порядку черговості, визначеної статтею 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та продажу майна банку. Повноваження уповноваженої особи Фонду щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів та внесення змін до цього реєстру визначені у пункті 4 частини першої статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Повноваження Фонду як ліквідатора, що закріплені у частині першій статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" збігаються за змістом з повноваженнями розпорядника майна у справі про банкрутство, які закріплені у частинах третій, п`ятій статті 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 №2343-XII.

Відповідно до частини першої статті 52 зазначеного Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів. У четвертій черзі задовольняються грошові вимоги щодо вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом.

На підставі наведеного, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що оскільки лише Фонду за законом доручено забезпечувати відновлення платоспроможності банку або підготовку його до ліквідації, а спірні правовідносини випливають з укладених між банком і фізичною особою договорів, уповноважена особа Фонду та Фонд діють як представники сторони договірних відносин.

Отже, Велика Палата Верховного Суду в подібних правовідносинах висловила правову позицію, за якою спір про включення кредиторських вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів не є публічно-правовим спором та не належить до юрисдикції адміністративних судів. Відповідна позиція підтримана Великою Палатою в постанові від 08.10.2020 справа №826/14383/17.

Відповідно до частини першої стаття 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З огляду на суб`єктний склад учасників спору, спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на встановлення судом належності спору до юрисдикції місцевого загального суду, наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Платинум банк", Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банка Грошової Світлани Василівни про зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу право звернення з даним позовом до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства з урахуванням правил підсудності.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно зі статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.А. Донець