Справа № 703/3436/20
Суддя: Опалинська О. П.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/3436/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Опалинська О.П., розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Сміла адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1 батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції Київської області лейтенанта поліції Кузьменка Дмитра Олеговича про оскарження дій посадової особи суб`єкта владних повноважень в зв`язку з накладенням адміністративного стягнення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до інспектора 2 роти 1 батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції Київської області лейтенанта поліції Кузьменка Д.О. про оскарження дій посадової особи суб`єкта владних повноважень в зв`язку з накладенням адміністративного стягнення, в якому просить скасувати постанову серії ЕАМ № 3272141 від 12 жовтня 2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою інспектора 2 роти 1 батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції Київської області лейтенанта поліції Кузьменка Д.О. від 12 жовтня 2020 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП в розмірі 425 гривень за те, що він 12 жовтня 2020 року близько 00 год. 38 хв. на 77 км а/д М03 Київ Харків керував автомобілем «BMW-795» д/н НОМЕР_1 без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив п. 2.1 ґ ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Зупинився на вимогу працівника поліції, при цьому причина зупинки була незрозумілою, оскільки правил дорожнього руху не порушував.

Позивач заперечує свою причетність до скоєння даного адміністративного правопорушення, вважає, що вказана постанова не відповідає вимогам закону, є протиправною та такою, що не відповідає дійсності.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 12 жовтня 2020 року близько 00 год. 38 хв., він рухався на належному йому автомобілі «BMW-795» д/н НОМЕР_1 на 77 км автодороги М03 Київ Харків. Зупинився на вимогу працівника поліції, при цьому причина зупинки була незрозумілою, оскільки правил дорожнього руху він не порушував. Таким чином, оскільки не мало місце порушення правил дорожнього руху, відповідно, названа поліцейським причина зупинки не є належною, достатніх законних підстав вважати, що він вчинив правопорушення не існувало, тому зупинка та подальша вимога поліцейського пред`явити документи, в тому числі страховий поліс були незаконними. Крім того, поліс обов`язкового страхування може вимагатися лише у випадках, передбачених законодавством. Ці випадки закріплені в п. 21.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме - при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Вказані протоколи щодо порушень правил дорожнього руху відповідачем не складалось, матеріали дорожньо-транспортних пригод не оформлялись.

Враховуючи викладені обставини, позивач просив скасувати вищевказану постанову оскільки така винесена з порушенням вимог чинного законодавства та не відповідає дійсності.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві, просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач, в судове засідання також не з`явився. Разом з тим у встановлений законом строк, надіслав до суду відзив в якому просив залишити позовну заяву без руху з підстав викладених в ч 3 ст. 161 КАС України та в задоволенні позову відмовити, а доказом вчинення позивачем правопорушення є компакт-диск з відеозаписом з нагрудної камери інспектора.

Відповідач вважає вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими, а відтак такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

12 жовтня 2020 року близько 00 год. 38 хв. на 77 км а/д М03 Київ Харків водій ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW-795» д/н НОМЕР_1 без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив п. 2.1 ґ ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідач вказує, що він оцінивши докази у справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення позивача, керуючись законом та правосвідомістю, постановив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Таким чином у відзиві відповідач зазначає, що поліцейським було встановлено всі обставини справи з огляду до наданих доказів і згідно чинного законодавства, відтак вимога позивача про визнання протиправними дій інспектора 2 роти 1 батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції Київської області лейтенанта поліції Кузьменка Д.О. є необґрунтованою, безпідставною та заявлено із помилковим тлумаченням правових норм, тому просить суд у задоволенні позову відмовити.

Згідно ч.3 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у розгляді справи в судове засідання не з`явилися, потреба у заслуховуванні свідків та експертів відсутня, відтак суд приходить до висновку про можливість судового розгляду адміністративної справи без фіксування адміністративного процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в адміністративному позові обставини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою інспектора 2 роти 1 батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції Київської області лейтенанта поліції Кузьменка Д.О. від 12 жовтня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с.6).

Відповідно до фабули вищевказаної постанови, ОСОБА_1 12 жовтня 2020 року близько 00 год. 38 хв. на 77 км а/д М03 Київ Харків керував автомобілем «BMW-795» д/н НОМЕР_1 без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч.1 статті 35 Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно пп. «ґ» п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до пп. «а» п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, крім іншого, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року передбачено, що водій зобов`язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 частини першої статті 32 Закону України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року визначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Отже, виходячи з системного аналізу вищевказаних норм, інспектор поліції, як уповноважена особа підрозділу Національної поліції, на яку покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, мав право вимагати у позивача пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів лише у встановлених законом випадках.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п. 21.1 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року, з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Пунктами 21.2 та 21.3 статті 21 зазначеного Закону передбачено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень Правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Враховуючи наведене, право для витребування полісу відповідним підрозділом Національної поліції у водія транспортного засобу виникає за наявності двох випадків, передбачених Законом, а саме: при складанні протоколів щодо порушень Правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Відповідачем не надано доказів про складання відносно позивача інших протоколів про порушення останнім Правил дорожнього руху, винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням позивачем ПДР або оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, які б слугували підставою для перевірки наявності у ОСОБА_1 полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У матеріалах справи такі докази відсутні. Будь-яких доказів, які б спростували твердження позивача та підтверджували правомірність винесеної постанови, відповідачем не надані.

Суд погоджується з твердженням позивача, що вимога інспектора поліції пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була безпідставною, в зв`язку з чим позивач і не виконав вимогу поліцейського. Отже, таке невиконання не може ставитись у вину позивачу, виходячи з положень ст.9 КУпАП, якою передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, суд не приймає до уваги відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції, як доказ на підтвердження вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, що було долучено відповідачем, оскільки вважає, що даний відеозапис не відображає відомостей про вчинення самого правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.

Дана позиція суду узгоджується з правовою позицією, що міститься в постанові Верховного Суду від 18 липня 2019 року у справі № 216/5226/16-а7.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

Разом з тим, відповідачем, крім відеозапису з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції, інших доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, суду не надано.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, і саме до цього зводяться висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, беручи до уваги все вищевказане, суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим слід скасувати постанову по накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3272141 від 12 жовтня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, а справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити.

Відповідно до ст. 288 КУпАП та постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 23 січня 2015 року «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір. Відтак судовий збір необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 55, 62 Конституції України, ст.ст. 9, 72, 73, 77, 242-246, 257, 262, 286, 292, 293 КАС України, ч.1 ст.126, ст.ст.247, 251, 268 КУпАП, суд,-

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1 батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції Київської області лейтенанта поліції Кузьменка Дмитра Олеговича про оскарження дій посадової особи суб`єкта владних повноважень в зв`язку з накладенням адміністративного стягнення, задовольнити.

Постанову серії ЕАМ № 3272141 від 12 жовтня 2020 року, винесену інспектором 2 роти 1 батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції Київської області лейтенанта поліції Кузьменком Дмитром Олеговичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги Шостого апеляційного адміністративного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Інспектор 2 роти 1 батальйону патрульної поліції у м. Борисполі Управління патрульної поліції Київської області лейтенанта поліції Кузьменко Дмитро Олегович, адреса: 08301, м. Бориспіль, вул. Кошового, 4.

Головуючий О.П.Опалинська