Справа № 480/2831/20
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року Справа № 480/2831/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Осіпової О.О., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/2831/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" від 23.04.2020 № 18-16677/16-20-СГ, яким відмовлено позивачці в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області;

- зобов`язати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка подала до ГУ Держгеокадастру у Сумській області клопотання, в якому просила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області. Не зважаючи на те, що до клопотання були додані усі необхідні документи, визначені законом, наказом від 23.04.2020 № 18-16677/16-20-СГ відповідач відмовив їй в наданні дозволу з тих підстав, що бажана до відведення земельна ділянка згідно з наявною інформацією входить до масиву, який включений до переліку земельних ділянок, право на які буде виставлено на земельні торги. Згідно з частиною третьою статті 136 Земельного кодексу України, земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів. Позивачка не погоджується з такими діями відповідача, внаслідок чого звернулась до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 08.05.2020 відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

08.07.2020 відповідач до суду направив відзив, в якому зазначено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 17.04.2020 № 18-16451/16-20-СГ земельні ділянки відповідно до додатку включено в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права оренди на які пропонуються до продажу на земельних торгах, в тому числі і земельна ділянка площею 9,0000 га з кадастровим номером :06:002:0313, в межах якої знаходиться земельна ділянка, яка планується до відведення ОСОБА_1 .. Аналіз приписів статті 136 Земельного кодексу України свідчить про те, що в разі віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, це є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки. Також відповідач заперечує проти позовних вимог щодо зобов`язання ГУ Держгеокадастру надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, оскільки надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є виключними повноваженнями ГУ Держгеокадастру і суд не може втручатись у здійснення державним органом своїх дискреційних повноважень. У задоволенні позовних вимог просить відмовити (а.с. 27-28).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що 27.03.2020 ОСОБА_1 подала клопотання до ГУ Держгеокадастру у Сумській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 гектара за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області (а.с. 12).

Головне управління Держгеокадастру у Сумській області видало наказ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» від 23.04.2020 № 18-16677/16-20-СГ, яким відмовлено позивачці в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки бажана до відведення земельна ділянка згідно з наявною інформацією входить до масиву, який включений до переліку земельних ділянок, право на які буде виставлено на земельні торги. Згідно з частиною третьою статті 136 Земельного кодексу України, земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів (а.с. 11).

Суд вважає обґрунтованими висновки відповідача щодо відмови позивачці в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з таких підстав.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно з частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Тобто Земельним кодексом України передбачено вичерпні підстави для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Частиною 4 статті 122 ЗК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до частини 1 статті 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 вказаної статті визначає земельні ділянки, які не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).

Статтею 136 ЗК України передбачений порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах.

Організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови.

Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Згідно з пунктом "б" частини 4 статті 136 Земельного кодексу України, підготовка лотів до проведення земельних торгів включає державну реєстрацію земельної ділянки.

Аналіз статті 136 Земельного кодексу України дає підстави для висновку про те, що в разі віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, то це є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Аналогічний правовий висновок сформований Верховним Судом у постановах: від 03.04.2018 у справі № 815/3059/17, від 17.10.2019 у справі № 823/1120/16, від 08.11.2019 у справі № 420/914/19.

Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, приймаючи наказ від 23.04.2020 № 18-16677/16-20-СГ, виходило з того, що бажана до відведення земельна ділянка входить до масиву, який включено до переліку земельних ділянок, право на які буде виставлено на земельні торги.

З матеріалів справи вбачається, що наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 17.04.2020 № 18-16451/16-20-СГ земельна ділянка, на яку позивачка просить надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які пропонуються до продажу на земельних торгах (а.с. 31).

Відповідно до інформаційної довідки Відділу у Лебединському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 08.042020 № 1797/406-20 земельна ділянка, яка планується для надання ОСОБА_1 , відноситься до земель сільськогосподарського призначення, форма власності - державна; земельна ділянка знаходиться в масиві з кадастровим номером :06:002:0313 загальною площею 9,0 га (а.с. 30).

Під час судового розгляду встановдено, що на момент звернення ОСОБА_1 із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області наказу з цього питання, земельна ділянка, щодо якої позивачкою було подано клопотання, наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 17.04.2020 № 18-16451/16-20-СГ "Про внесення змін до додатку 1 наказу "Про визначення переліку земельних ділянок від 09.04.2014 № 23" була включена до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги окремими лотами.

Вказане в силу приписів частини третьої статті 136 Земельного кодексу України є підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Аналогічний висновок узгоджується з позицією Верхового Суду, викладеною в постанові від 02.10.2018 у справі № 806/3708/15.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому відповідач, відмовляючи у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, діяв у межах повноважень та відповідно до вимог законодавства.

Щодо твердження представника позивача стосовно того, що земельна ділянка лише пропонується до продажу, а не які вже виставлені на земельні торги, суд зазначає, що відповідно до статті 136 Земельного кодексу України, яка регулює порядок добору земельних ділянок державної чи комунальної власності та підготовка лотів для продажу на земельних торгах, видача наказу від 17.04.2020 № 18-16451/16-20-СГ про внесення земельної ділянки до Переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які можуть бути продані на земельних торгах, а також присвоєння кадастрового номеру, свідчить про те, що сформована земельна ділянка кадастровий номер :06:002:0313, на частину якої претендує позивачка, виставлена на торги (розпочата процедура виставлення земельної ділянки на торги).

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні адміністративного позову, внаслідок чого у суду відсутні підстави для відшкодування судових витрат.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Осіпова