Справа № 700/425/20
Суддя: Пічкур С. Д.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 700/425/20
Провадження № 2-а/700/12/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року Лисянськй районний суд Черкаської області в складі головуючого-судді: Пічкур С.Д., за участю секретаря судового засідання: Сіденко Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка адміністративну справу №700/425/20 (провадження №2-а/700/12/20) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням законодавства України про охорону земель Дрозденка Володимира Ілліча, Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням законодавства України про охорону земель Присяжнюк Лариси Володимирівни, Головного управління Держеокадастру у Черкаській області, про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення незаконною,

установив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням законодавства України про охорону земель Дрозденка Володимира Ілліча, про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення незаконною.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідач 25 травня 2020 року виніс постанову № 187 Д/0051/По/08/01-20, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 188-5 КУпАП та накладено штраф в сумі 153 грн.

Детальним планом території частини території земельних ділянок загальною площею 17,7743 га, розташованих в адміністративних межах Руськополянської сільської ради в межах населеного пункту с. Геронимівка Черкаського району, передбачено будівництво житлового комплексу, що включає в себе жилі будинки, дошкільний навчальний заклад, медичний центр, культову храмову споруду, об`єкти соціально-культурного призначення. Детальний план погоджено архітектурно-містобудівною радою Черкаської обласної адміністрації, головним архітектором м. Черкаси, головним архітектором Черкаської області, та затверджено рішенням сесії Руськополянської сільської ради від 20 вересня 2019 року №13-12/VII. Наявність детального плану території є обов`язковою при розробці та погодженні проекту зміни цільового призначення земельних ділянок.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17.11.1997р. №1279 розрахунок розміру втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва є складовою проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Відповідно до ч. 1 ст. 208 Земельного кодексу України від відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва звільняються громадяни та юридичні особи у разі використання земельних ділянок для будівництва шкіл, дошкільних закладів, державних об`єктів охорони здоров`я, культури, фізкультури та спорту, соціального забезпечення, державних об`єктів дорожнього будівництва, культових споруд релігійних організацій, кладовищ, меліоративних систем, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд, під будівництво і обслуговування жилих будинків і господарських будівель, для розміщення внутрігосподарських об`єктів сільськогосподарських, рибогосподарських і лісогосподарських підприємств, організацій та установ, для розміщення інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, видобування торфу за умови повернення земельних ділянок у стані, придатному для попереднього використання, під об`єкти і території природно-заповідного фонду, під будівництво і обслуговування об`єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, для залісення деградованих та малопродуктивних земель на підставі документації із землеустрою, а також всеукраїнські громадські організації осіб з інвалідністю України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації, що фінансуються з Державного бюджету України, у разі використання земельних ділянок для будівництва реабілітаційних установ для осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю, об`єктів фізкультури, спорту та соціального забезпечення для осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17.11.1997р. №1279 звільнення громадян та юридичних осіб від відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва здійснюється у випадках, визначених статтею 208 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач всупереч вимогам закону на має повноважень зобов`язувати відшкодувати кошти за втрати сільськогосподарського виробництва.

Ухвалою суду від 10 листопада 2020 року в порядку ч. 4 ст. 48 КАС України залучено до участі у справі в якості співвідповідачів Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням законодавства України про охорону земель Присяжнюк Ларису Володимирівну та Головне управління Держеокадастру у Черкаській області.

Позивачка в судове засідання не прибула, просила суд здійснювати розгляд справи за її відсутності.

Відповідачі та їх представники в судове засідання не з`явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив та доповнення до відзиву де він просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, оскільки зокрема ст. 208 ЗК України не розповсюджується на земельні ділянки з видом використання для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Постанова винесена інспектором, який уповноважений на проведення перевірки наказом Головного управління від 27 січня 2020 року № 47 ДК та є відповідачем у даній справі, тобто ОСОБА_2 .

Згідно частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд виходить з наступного.

Від імені Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, 25 травня 2020 року старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням законодавства України про охорону земель Дрозденком Володимиром Іллічом винесено постанову № 187 Д/0051/По/08/01-20, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 188-5 КУпАП та накладено штраф в сумі 153 грн.

При цьому, у доповненні до відзиву інспектор ОСОБА_2 підтверджує той факт, що постанова підписана і виносилась саме ним, як уповноваженою посадовою особою. Прізвище інспектора Присяжнюк Л.В. вказано у постанові помилково.

В постанові вказується, що станом на 20 березня 2020 року втрати сільськогосподарського виробництва спричинені зміною цільового призначення земельних ділянок з кадастровими номерами :02:002:0814, :02:002:0815, :02:002:0817, які згідно розрахунку складають 1 876 907 , 58 грн. не сплачені. Вимоги припису від 28 січня 2020 року № 47 ДК/0013Пр/03/01/-20 ОСОБА_1 не виконані, що є порушенням ст. 188-5 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, отже належним відповідачем є саме Головне управління Держеокадастру у Черкаській області, від імені якого старшим державним інспектором Дрозденком В.І. винесено спірну постанову. Такої позиції дотримується і КАС ВС у своїй постанові від 20 вересня 2020 року винесеною у справі №161/445/16-а.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року у справі № 580/1503/20 за позовом ОСОБА_1 до Руськополянської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення в частині, яке набрало законної сили 07 вересня 2020 року встановлено, що позивачка належить до числа осіб, перелічених в статті 208 Земельного кодексу України, та звільнена від відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва.

Визнано протиправним та скасовано пункт рішення Руськополянської сільської ради від 22.11.2019 №15-26/VII, яким зобов`язано гр. ОСОБА_1 відшкодувати у двомісячний термін кошти за втрати сільськогосподарського виробництва, спричинені вилученням сільськогосподарських угідь (рілля), земель приватної власності, для використання їх у цілях, не пов`язаних із веденням сілськогосподарського господарства, відповідно до розрахунку розміру втрат, розробленого ДП "Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою":

площею 4,4933 га, кадастровий номер - :02:002:0814, розмір втрат - 492 213, 23 грн;

площею 1,2643 га, кадастровий номер - :02:002:0815, розмір втрат - 147 023, 36 грн;

площею 10,7392 га, кадастровий номер - :02:002:0817, розмір втрат - 1 237 670, 99 грн.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки позивачка звільнена від відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва, що встановлено рішенням суду яке набрало законної сили, її позовні вимоги в частині скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - Кодексу України про адміністративні правопорушення), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суду не надано належних та допустимих доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Відтак оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає до скасування.

Частиною 4 ст. 48 КАС України визначено, що якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави, тому у задоволенні решти позовних щодо відповідачів: Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням законодавства України про охорону земель Дрозденка Володимира Ілліча, Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням законодавства України про охорону земель Присяжнюк Лариси Володимирівни, необхідно відмовити.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 247, 251, 254, 256, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 229, 242-246, 286 КАС України, суд,

вирішив:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням законодавства України про охорону земель Дрозденка Володимира Ілліча, Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням законодавства України про охорону земель Присяжнюк Лариси Володимирівни, Головного управління Держеокадастру у Черкаській області, про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення незаконною.

Визнати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення винесену від імені Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, 25 травня 2020 року старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням законодавства України про охорону земель Дрозденком Володимира Іллічом № 187 Д/0051/По/08/01-20, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 188-5 КУпАП та накладено штраф в сумі 153 грн. - незаконною та скасувати.

У задоволенні решти позовних щодо відповідачів Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням законодавства України про охорону земель Дрозденка Володимира Ілліча, Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням законодавства України про охорону земель Присяжнюк Лариси Володимирівни, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. Д. Пічкур