Справа № 808/2593/16
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 808/2593/16

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

секретарі судового засідання Сколишеві О.О.,

за участі представника позивача Гончарова Д.І.,

представника відповідача Єгорова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року в адміністративній справі №808/2593/16 (головуючий суддя першої інстанції Бойченко Ю.П., рішення в повному обсязі складено 02.03.2020 року) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 01.09.2016 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (на теперішній час - Офіс великих платників податків Державної податкової служби), в якому просив: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 03.08.2016 року: форми «П» № та форми «Р» № .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що висновки контролюючого органу про завищення позивачем від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток та заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет, ґрунтуються на безтоварності господарських операцій з контрагентами позивача, є безпідставними з огляду на документальне підтвердження таких операцій первинними документами. Звертає увагу, що в акті перевірки відсутні зауваження до податкових накладних, складених за результатами взаємовідносин із контрагентами - постачальниками, у зв`язку із чим позивач правомірно скористався правом на включення до податкового кредиту відповідних сум ПДВ. Також в позові зазначено, що контролюючим органом зроблено висновки щодо порушень податкового законодавства товариством на підставі наявності таких порушень з боку його контрагентів, проте формування суб`єктом господарювання податкового кредиту, витрат та доходу не може ставитися у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Стосовно ненадання до перевірки документів, які підтверджують транспортування товарів, позивач вважає, що відсутність таких документів не є безумовною підставою для висновків про безтоварність господарських операцій. Стосовно зауважень щодо відображення в податковому обліку інших витрат, а саме включення до рядку 06.4.43 «Інші витрати» Додатку ІВ «Інші витрати» декларації з податку на прибуток за 2014 рік суми витрат, понесених в 2011 році та не підтверджених документально вказано, що первинні документи по таким витратам надано в бухгалтерію в 2014 році та проведено у бухгалтерському обліку також у 2014 році. Позивач також зазначив, що разом із запереченнями на акт перевірки, відповідно до п.44.6 ст.44 ПК України податковому органу ним надано всі необхідні первинні документи, проте контроюючий орган вказані документи та заперечення залишив без уваги. В даному випадку інші витрати визнані витратами того звітного періоду, в якому отримано документальне підтвердження їх здійснення, а тому вони не є витратами минулих періодів.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби від 03.08.2016 року №.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби від 03.08.2016 року № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 32609174,00 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням на суму 21739449,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 10869725,00 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховані обставини, на які посилався податковий орган в акті перевірки та при розгялді справи, а саме: безтоварність господарських операцій позивача із контрагентами - постачальниками з підстав, викладених в акті перевірки. Зокрема, посилається на не надання до перевірки документів, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальників; не підтвердження реалізації товару/послуг по ланцюгу постачання; відсутність у контрагентів позивача трудових та матеріальних ресурсів для виконання спірних операцій; неподання контрагентами декларацій та несплату зобов`язань з ПДВ; фігурування контрагентів позивача: ТОВ «Ерідан Системс ЛТД» та ТОВ «УНІПЛАЗА» у кримінальних провадженнях. Так, відповідач посилається на вирок Жовтневого райсуду м.Дніпропетровська від 16.06.2017 року у справі №201/8082/16-к, який набрав чинності 18.07.2017 року, та яким ТОВ «Люксреал» визнано фіктивним підприємством, директор якого фактично не вів господарську діяльність, первинні документи не підписував та нікого на це не уповноважував. Крім того, апелянт вказує, що позивачем до декларації з податку на прибуток за 2014 рік включено витрати у розмірі 2605113 грн., не враховані у минулих звітних періодах, не підтверджені первинними документами.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Позивач в судовому засіданні апеляційної інстанції проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» () є юридичною особою. Основним видом економічної діяльності позивача є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.11).

Відповідач - Офіс великих платників податків Державної податкової служби є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 28.04.2016 року по 23.05.2016 року (термін перевірки продовжувався на 10 робочих днів з 24.05.2016 року) контролюючим органом проведено позапланову документальну виїзну перевірку ТОВ «Український рітейл» з питання правильності визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість та податку на прибуток за період з 01.10.2012 року по 31.12.2015 року, за результатами якої 13.06.2016 року складено акт №45/28-04-14-00/32365436 (а.с.66-250 т.1, а.с.1-239 т.2).

Висновками акту перевірки встановлено порушення ТОВ «Український рітейл»:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, п.138.1, п.138.2, п.138.5, п.138.8, пп.138.10.3 п.138.10, п.138.11 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік у сумі 27157450 грн.;

- ст.1, ст.4, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, пп.140.4.2 п.140.4 ст.140 розд.ІІІ та п.3 підрозд.4 розд. ХХ «Перехідні положення» ПК України, в результаті чого завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2015 рік у сумі 101951073 грн.;

- п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 ПК України, в результаті чого занижено суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на суму 21829849 грн., в т.ч. по періодах: квітень 2014 року - 2910026 грн., липень 2014 року - 1845238 грн., серпень 2014 року - 58598 грн., вересень 2014 року - 59292 грн., листопад 2014 року - 757 грн., січень 2015 року - 42697 грн., лютий 2015 року - 12338352 грн., березень 2015 року - 1482241 грн., квітень 2015 року - 2224936 грн., травень 2015 року - 120465 грн., червень 2015 року - 107691 грн., липень 2015 року - 75667 грн., серпень 2015 року - 67772 грн., вересень 2015 року - 95823 грн., жовтень 2015 року - 164536 грн., листопад 2015 року - 135088 грн., грудень 2015 року - 40198 грн..

Висновки акту перевірки ґрунтуються на тому, що господарські взаємовідносини позивача із контрагентами - постачальниками не мали реального характеру, що детально описано у р.3.2.2 акту перевірки «Податковий кредит». На думку контролюючого органу, надані до перевірки документи (видаткові та податкові накладні) не мають юридичної сили первинних документів, оскільки в них відображено господарські операції, які фактично не відбувалися.

Як вбачається зі змісту акту перевірки, контролюючий орган дійшов вказаних вище висновків з наступного:

- ПП ОСОБА_1 (код ІНН НОМЕР_1 ) у лютому 2015 року: у податкових накладних постачальник - ПП ОСОБА_1 посилається на договір поставки від 07.07.2011 року№0707-1, в той час як до перевірки надано договір поставки від 21.03.2012 року №21/03-12; не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; ПП ПП ОСОБА_1 перебуває на податковому обліку в Макіївській ОДПІ ГУ ДФС у м.Донецьку (Червоногвардійське відділення), тобто на непідконтрольній території України, не подає податкову звітність, в тому числі і за лютий 2015 року, та не сплачує податки на території України, в тому числі і ПДВ за лютий 2015 року у сумі 64116 грн., а тому позивач не мав підстав для включення виписаних ПП ПП ОСОБА_1 податкових накладних до реєстру отриманих податкових накладних, а суми ПДВ - до складу податкового кредиту відповідного податкового періоду, у зв`язку із його обізнаністю в тому, що вказаний контрагент не задекларував та не сплатив до бюджету належні суми ПДВ. Крім того, свідоцтво платника ПДВ ПП ПП ОСОБА_1 анульовано 08.06.2015 року за рішенням контролюючого органу (у зв`язку із ненаданням декларацій протягом року) (а.с. 142-155 т.1);

- ПП ОСОБА_2 (код ІНН НОМЕР_2 ) у лютому 2015 року: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; податкову декларацію з ПДВ за лютий 2015 року ПП ОСОБА_2 подано, проте вона має статус «До відома»; свідоцтво платника ПДВ ПП ОСОБА_2 анульовано 22.12.2015 року за рішенням контролюючого органу (у зв`язку із ненаданням декларацій протягом року); контрагент перебуває на непідконтрольній території України; згідно звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за лютий 2015 року у штаті працювало 0 осіб. Враховуючи, що податкову декларацію з ПДВ за лютий 2015 року не подано належним чином; ПДВ за лютий 2015 року у розмірі 65291 грн. контрагентом не сплачено, контролюючий орган вважає, шо позивач не мав підстав для включення виписаних ПП ОСОБА_2 податкових накладних до реєстру отриманих податкових накладних, а суми ПДВ - до складу податкового кредиту відповідного податкового періоду, у зв`язку із його обізнаністю в тому, що вказаний контрагент не задекларував та не сплатив до бюджету належні суми ПДВ (а.с. 155-163 т.3);

- Підприємство об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) «Всесвіт-2» Громадської організації «Юні Бізнес Груп» () у березні 2015 року: до ЄДР внесено запис про відсутність контрагента за місцезнаходженням; керівник підприємства ОСОБА_3 з 24.07.2015 року є одночасно директором, головним бухгалтером та засновником 174 підприємств; декларацію за 2015 рік з податку на прибуток не подано; свідоцтво платника ПДВ анульовано за рішенням контролюючого органу 23.11.2015 року; станом на 31.12.2015 року рахується дебіторська заборгованість по виконаним роботам, що суперечить умовам договорів; акт виконаних робіт складено за січень 2015 року, а податкова накладна та платіжне доручення датовано 04.03.2015 року, що суперечить умовам договору, згідно яких строк виконання робіт складає 15 календарних днів, починаючи з дати здійснення першого платежу; основним постачальником ПОГ «Всесвіт-2» є ТОВ «Пром Сіті Компані», при цьому згідно баз даних встановлено розбіжності між податковими зобов`язаннями ТОВ «Пром Сіті Компані» та податковим кредитом ПОГ «Всесвіт-2», відсутні зареєстровані податкові накладні в ЄРПН ТОВ «Пром Сіті Компані», що свідчить про неможливість придбання у останнього матеріалів для виконання будівельних робіт в магазинах ТОВ «Український рітейл». Звідси, взаємовідносини між позивачем та ПОГ «Всесвіт-2» у березні 2015 року не підтверджені відповідними первинними документами та не відповідають задекларованим даним на суму 29206,68 грн. (а.с. 163-175 т.1). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 28698 грн. (а.с. 105-107 т.1);

- ПП «Профлайн» () у березні 2015 року: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; видаткові накладні підписано, скріплено печатками, проте не зазначено прізвище осіб, які їх підписали; контрагент позивача перебуває на непідконтрольній території України, з серпня 2014 року не подає податкову звітність, в тому числі не подано податкову декларацію з ПДВ за березень 2015 року та не сплачено ПДВ у сумі 67861 грн.; свідоцтво платника ПДВ анульовано 16.06.2015 року. Звідси, позивач не мав підстав для включення виписаних ПП «Профлайн» податкових накладних до реєстру отриманих податкових накладних, а суми ПДВ - до складу податкового кредиту відповідного податкового періоду, у зв`язку із його обізнаністю в тому, що вказаний контрагент не задекларував та не сплатив до бюджету належні суми ПДВ (а.с.176-182 т.1);

- ТОВ «Анімус» () у березні та квітні 2015 року: видаткові накладні підписано невідомими особами (відсутні ПІБ посадових осіб, номери довіреностей, відсутнє ПІБ отримувача); рахунки-фактури до перевірки не надано; не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; при дослідженні ланцюга постачання встановлено його розрив - у березні 2015 року у ТОВ «ТД «Євроінфо» (контрагент ТОВ «Анімус») та у квітні 2015 року у ТОВ «Анімус», при цьому в ЄРПН не зареєстровано податкові накладні, які включено до податкового кредиту ТОВ «Анімус», а ТОВ «Азимут Трейд Компані» (контрагент ТОВ «Анімус») не відображено в декларації з ПДВ за квітень 2015 року податкові зобов`язання та податковий кредит по даним взаємовідносинам; відсутня інформація щодо наявності трудових ресурсів та основних засобів. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ та заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 550051 грн., у т.ч. за березень 2015 року - 323227 грн., за квітень 2015 року - 226824 грн. (а.с.182-202 т.1). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 2750256 грн. (а.с.88-90 т.1);

- ТОВ «Групс Інвестмент» () у квітні 2015 року: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; до ЄДР внесено запис про відсутність контрагента за місцезнаходженням; за період квітень 2015 року встановлено відхилення/розбіжності системи автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, у тому числі відсутність наміру декларування податкових зобов`язань з ПДВ по операціям з реалізації товару (продуктів харчування), які у подальшому реалізовано ТОВ «Український рітейл»; декларації з податку на прибуток контрагентом не подавались з моменту реєстрації; у контрагента відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортне та торгівельне обладнання, сировина, матеріали для здійснення основного виду діяльності; не підтверджено реалізацію продукції по ланцюгу постачання. Враховуючи викладене, контролюючий орган дійшов висновку, що взаємовідносини між позивачем та ТОВ «Групс Інвестмент» у квітні 2015 року не підтверджені відповідними первинними документами та не відповідають задекларованим даним на суму 1749505 грн. (а.с.202-211 т.1). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 8748224 грн. (а.с.94-96 т.1);

- ТОВ «Дари природи» () у березні 2015 року: не надано рахунків-фактур, товарно-транспортних накладних, прибуткових ордерів та даних щодо довіреностей на отримання товарів від постачальника; відсутня будь-яка інформація про наявні складські приміщення, автомобільний чи інший транспорт, устаткування, що необхідні для здійснення діяльності; не підтверджено реалізацію продукції по ланцюгу постачання; відсутні трудові ресурси. Враховуючи викладене, контролюючий орган дійшов висновку, що взаємовідносини між позивачем та ТОВ «Дари природи» у березні 2015 року не підтверджені відповідними первинними документами та не відповідають задекларованим даним на суму 86667 грн. (а.с.211-221 т.1). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 433333 грн. (а.с.90-91 т.1);

- ТОВ «Егар Технолоджі Україна» () у березні та листопаді 2015 року: акти виконаних робіт протягом березня - листопада 2015 року відсутні; вчинення господарських операцій не підтверджено ні первинними документами, ні даними бухгалтерського обліку, що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму 90400 грн., в тому числі: у березні 2015 року - 938 грн., у листопаді 2015 року - 89 462 грн. (а.с.221-230 т.1);

- ТОВ «ЕТС» () у лютому, березні, червні 2015 року: відсутні дані щодо відвантаження та отримання товару за довіреностями; встановлено обрив по контрагенту при формуванні податкового кредиту в ланцюгу придбання та продажу товару у зв`язку із відсутністю фізичних, технічних та технологічних можливостей для вчинення задекларованих господарських операцій, а саме: відсутній штат працюючих, основні фонди, тощо, що свідчить про нереальне оформлення постачання товару, походження якого не підтверджується. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ на суму 1494582 грн., у т.ч. за лютий 2015 року - 717351 грн., за березень 2015 року - 761088 грн., за квітень 2015 року - 16143 грн. (а.с. 221-245 т.1). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 82094 грн. (а.с.103-104 т.1);

- ТОВ «Рітейл Техсервіс» () у березні, квітні, жовтні 2015 року: контрагент має незначний штат працюючих, незначні основні фонди, не має можливості надання широкого спектру послуг без наявності дозволів та відповідної кваліфікації працівників на зазначені у договорі послуги; більшість податкових накладних виписані на постачання запчастин, які мають імпортне походження, проте накладні не містять кодів товарів згідно УКТ ЗЕД; не підтверджено реалізацію послуг по ланцюгу постачання; відсутні трудові ресурси, основні фонди у контрагента. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ на суму 192567 грн., у т.ч. за березень 2015 року - 45142 грн., за квітень 2015 року - 86392 грн., за жовтень 2015 року - 61033 грн. (а.с.245-250 т.1; а.с.1-7 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 1137468 грн. (а.с.104-105 т.1);

- ТОВ «Техно-Маркет» () у жовтні, листопаді 2014 року, лютому, березні та квітні 2015 року: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; дані бухгалтерського обліку не співпадають з даними первинних документів, а саме згідно видаткових накладних отримано товару на суму 304234,11 грн., в бухгалтерському обліку за жовтень 2014 року - 325599,58 грн., згідно податкових та видаткових накладних сума отриманого товару за березень 2015 складає 667199,87 грн., а за даними бухгалтерського обліку - 734177,18 грн.; видаткові накладні підписано невідомими особами (відсутні ПІБ посадових осіб ТОВ «Техно-Маркет»); директор контрагента є одночасно директором, головним бухгалтером, засновником ще 5 підприємств; в ЄДР внесено запис щодо відсутності контрагента за місцезнаходженням; не встановлено наявність у контрагента трудових ресурсів, транспортних засобів, обладнання, складських приміщень та інших виробничих фондів; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту та заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 449639 грн., у т.ч. за жовтень 2014 року - 60472 грн., листопад 2014 року - 757 грн., лютий 2015 року - 150364 грн., березень 2015 року - 105073 грн., квітень 2015 року - 132973 грн. (а.с. 221-245 т.1; а.с.7-59 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 1305282 грн. (а.с.107-108 т.1);

- ТОВ «Укрдрайвпром» () у лютому 2015 року: наявні розбіжності між сумою податкового кредиту ТОВ «Український рітейл» та сумою податкових зобов`язань ТОВ «Укрдрайвпром» в розмірі 2197380 грн., причиною яких є неподання декларації з ПДВ за лютий 2015 року; відсутність прізвищ посадових осіб ТОВ «Укрдрайвпром» на первинних документах; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання; відсутність у контрагента основних засобів та трудових ресурсів. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту та заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 2197380 грн. за лютий 2015 року (а.с.59-67 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 10994591 грн. (а.с.97-99 т.1);

- ТОВ «Укр-Єшел» () у березні 2015 року: дані податкового обліку не співпадають з даними бухгалтерського обліку, а саме сума отриманої послуги по рахунку 6855 в березні 2015 року складає 847454,20 грн., а за даними податкової накладної від 30.03.2015 року - 316816,71 грн.; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за березень 2015 року підписана невідомими особами; обсяги та характер робіт згідно наданих до перевірки документів свідчать про капітальний ремонт, а не поточний, як зазначено у податковій накладній від 30.03.2015 року №1; не надано довідку форми КБ-2; у контрагента відсутні трудові ресурси та відсутня інформація щодо наявності к нього основних засобів; згідно довідки оперативного управління ДПІ у м.Краматорську ГУ Міндоходів у Донецькій області від 18.06.2015 року №14182/7/05-15-07 місцезнаходження підприємства та його посадових осіб не встановлено; не підтверджено реалізацію послуг по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту та заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 63142 грн. за березень 2015 року (а.с. 67-86 т.2);

- ТОВ «ЛІБЕРТІ КОРПОРЕЙШЕН» () у лютому 2015 року: до ЄДР внесено запис про відсутність контрагента за місцезнаходженням; свідоцтво платника ПДВ анульовано 28.05.2015 року; відсутні трудові ресурси; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 2331120 грн. у лютому 2015 року (а.с.86-97 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 11663759 грн. (а.с.101-103 т.1);

- ТОВ «Люкс актив» () у лютому 2015 року: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; на видаткових накладних відсутні прізвища посадових осіб; до ЄДР внесено запис про відсутність контрагента за місцезнаходженням; свідоцтво платника ПДВ анульовано 30.04.2015 року; відсутні трудові ресурси, основні засоби; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 2287190 грн. у лютому 2015 року. (а.с.97-107 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 11443955 грн. (а.с.99-100 т.1);

- ТОВ «ЛЮКС-ЕРА» () у лютому 2015 року: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; на видаткових накладних відсутні прізвища посадових осіб; відсутні трудові ресурси; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 2242510 грн. у лютому 2015 року. (а.с.107-117 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 11220399 грн. (а.с.100-101 т.1);

- ТОВ «МАКРОС ПРОДАКТ» () у лютому 2015 року: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; на видаткових накладних відсутні прізвища посадових осіб; відсутні трудові ресурси та основні фонди; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 2203040 грн. у лютому 2015 року (а.с.117-127 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 11022911 грн. (а.с.96-97 т.1);

- ТОВ «КАСТ ГРУП» () у липні 2014 року та серпні 2014 року: не надано рахунків-фактур, товарно-транспортних накладних, прибуткових ордерів та даних щодо довіреностей на отримання товару від постачальника; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання; відсутні трудові ресурси, складські приміщення, транспортні засоби. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ на суму 401003 грн., у т.ч. за липень 2014 року - 342405 грн., за серпень 2014 року - 58598 грн. (а.с.127-142 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 2005017 грн. (а.с.73-75 т.1);

- ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПРОВІДНІ МЕДИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ» () у липні 2014 року: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; свідоцтво платника ПДВ анульовано 23.09.2014 року (до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням); не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ за липень 2014 року на суму 1502833 грн. (а.с.142-151 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 7566767 грн. (а.с.77-79 т.1);

- ТОВ «Люксреал» () у вересні 2014 року: не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; на видаткових накладних відсутні прізвища посадових осіб; свідоцтво платника ПДВ анульовано за рішенням контролюючого органу 25.12.2014 року; операції не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, необхідних для виконання такого постачання; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ за вересень 2014 року на суму 59292 грн. (а.с.151-161 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 296461 грн. (а.с.75-76 т.1);

- ТОВ «ЕРІДАН СІСТЕМ ЛТД» () у квітні 2014 року: не надано рахунків-фактур, товарно-транспортних накладних, прибуткових ордерів та даних щодо довіреностей на отримання товару від постачальника; до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням; відсутні трудові ресурси та відсутня інформація щодо наявності складських приміщень, транспортних засобів; декларації з податку на прибуток не подавались з моменту реєстрації; відділом фінансових розслідувань СУ Броварської ОДПІ відкрито кримінальне провадження від 26.09.2014 року №0000019, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.205 КК України, стосовно посадових осіб ТОВ «ЕРІДАН СІСТЕМ ЛТД»; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ за квітень 2014 року на суму 640720 грн. (а.с.161-177 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 3147574 грн. (а.с.76-77 т.1);

- ТОВ «УНІПЛАЗА» () у квітні 2014 року: видаткові накладні підписано невідомими особами; не надано рахунки-фактури; не надано документи, які підтверджують транспортування продукції, отриманої від постачальника; не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання; відділом фінансових розслідувань СУ Броварської ОДПІ відкрито кримінальне провадження від 26.09.2014 року №0000019, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.205 КК України, стосовно посадових осіб ТОВ «УНІПЛАЗА»; контрагент за місцезнаходженням не знаходиться, що підтверджується актом ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві від 02.06.2014 року №1082/26-55-22-08; відсутні трудові ресурси та відсутня інформація щодо наявності складських приміщень, транспортних засобів, устаткування. Вказане, на думку контролюючого органу, призвело до безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ за квітень 2014 року на суму 2269306 грн. (а.с.178-186 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 11425964 грн. (а.с.80-81 т.1);

- ТОВ «ТД «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ» () у квітні, вересні - грудні 2015 року: неможливо встановити походження деяких товарів (томати); не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, свідчить про не підтвердження первинними документами та невідповідність задекларованим даним господарських операцій на суму 257880 грн., в т.ч. по періодах: квітень 2015 року - 28304 грн., вересень 2015 року - 70988 грн., жовтень 2015 року - 89351 грн., листопад 2015 року - 32046 грн., грудень 2015 року - 37190 грн. (а.с.177-195 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 1289398 грн. (а.с.92-93 т.1);

- ТОВ «АЗОВ-КАРІБЕ» () у січні, лютому, квітень - грудень 2015 року: неможливо встановити походження деяких товарів (коріння селери, банани, квасоля, кабачок); не підтверджено реалізацію товару по ланцюгу постачання. Вказане, на думку контролюючого органу, свідчить про не підтвердження первинними документами та невідповідність задекларованим даним господарських операцій на суму 534651 грн., в т.ч. по періодах: січень 2015 року - 42697 грн., лютий 2015 року - 79990 грн., квітень 2015 року - 938 грн., травень 2015 року - 120465 грн., червень 2015 року - 91547 грн., липень 2015 року - 75667 грн., серпень 2015 року - 67772 грн., вересень 2015 року - 24835 грн., жовтень 2015 року - 14153 грн., листопад 2015 року - 13580 грн., грудень 2015 року - 3007 грн. (а.с.195-220 т.2). Крім того, внаслідок вказаних порушень завищено витрати в розмірі 2673255 грн. (а.с.91-92 т.1).

Крім того, проведеною перевіркою відображеного показника за період з 01.10.2012 року по 31.12.2014 року в сумі 49087449 грн. на підставі головних книг за 2012 - 2014 роки, договорів, первинних банківських документів встановлено завищення задекларованих підприємством показників у рядку 06.4 Податкової декларації «Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати» на суму 2605113 грн. за 2014 рік.

Так, перевіркою встановлено, що до рядку 06.4.43 Додатку ІВ «Інші витрати» підприємством включено суму витрат, які понесено у 2011 році та не підтверджено документально (оренда нерухомості, оренда рекламних банерів, оренда обладнання, відшкодування витрат на опалення, відшкодування витрат на газ, відшкодування витрат на електроенергію, витрати на висновки, експертизи, маркетингові дослідження, рекламу тощо).

При цьому, платник письмово не заявляв контролюючому органу про знищення, псування первинних документів, обов`язковість ведення та зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку. На письмовий запит платник повідомив, що в декларацію з податку на прибуток за 2014 рік включена сума витрат 2605113,01 грн. за попередні періоди, оскільки первинні документи по ним надані в бухгалтерію у 2014 році та проведені в бухгалтерському обліку в 2014 року. Крім того, суму витрат, яка вплинула на формування об`єкту оподаткування за період з 01.10.2009 року по 30.09.2012 року та з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року перевірено під час проведення позапланових перевірок ДПІ у Будьонівському районі м.Донецька ГУ Міндоходів в Донецькій області (акти документальної перевірки від 19.12.2012 року №3532/22-011-1/34604386, від 08.05.2014 року №101/05-41-22-01/34604386) (а.с 81-82 т.1).

Не погодившись із висновками акту перевірки, ТОВ «Український рітейл» подало до контролюючого органу заперечення від 20.07.2016 року за №1080, до яких додало копії документів згідно переліку, зокрема: накладні на внутрішнє переміщення товарів, подорожні листи, накладні-вимоги, бухгалтерська довідки, товарно-транспортні накладні, первинні документи на підтвердження суми витрат у розмірі 2605113,01 грн. (а.с.240-248 т.2).

Контролюючим органом листом від 29.07.2016 року №3285/10/28-04-14-00 повідомлено позивача про обґрунтованість висновків акту перевірки та залишення їх без змін (а.с.249-256 т.2).

На підставі акту перевірки №45/28-04-14-00/32365436 від 13.06.2016 року СДПІ з обслуговування великих платників у м.Запоріжжі Міжрегіонального Головного управління ДФС 03.08.2016 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № форми «П», яким ТОВ «Український рітейл» зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 129108523 грн., у тому числі за 2014 рік на суму 27157450 грн. та за 2015 рік на суму 101951073 грн. (а.с.258, 260 т.2);

- № форми «Р», яким ТОВ «Український рітейл» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» у розмірі 32744773,50 грн., у тому числі 21829849 грн. - за податковим зобов`язанням та 10914924,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.259, 261 т.2).

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач -ТОВ «Український рітейл» оскаржив їх до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд зазначає наступне.

За правилами підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Пунктом 135.1 статті 135 ПК України встановлено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Таким чином, фінансовий результат до оподаткування та, відповідно, база оподаткування податком на прибуток, визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань.

За змістом норм пп. 200.1, пп. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

У свою чергу, відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (абзац другий пункту 198.1 статті 198 ПК України).

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п.198.2 ст.198 ПК України).

Згідно із п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, серед іншого, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Водночас, в силу положень п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХIV (далі по тексту - Закон №996).

Відповідно до ст.1 цього Закону (тут та надалі - в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

За змістом частин 1 та 2 ст.9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В свою чергу, згідно із ч.3 ст.9 цього Закону інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Зі змісту наведених норм можна дійти висновків про те, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

Дані висновки суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постановах від 19.03.2019 року у справі №826/9534/17, від 26.02.2019 року у справі №826/1536/18. Окрім того, у своїй постанові від 19.03.2019 року у справі №826/9534/17 Верховний Суд зазначив, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

З матеріалів справи вбачається, що у перевіряємий період позивач мав господарські взаємовідносини з наступними контрагентами: ПП «Профлайн», ТОВ «Анімус», ТОВ «Групс Інвестмент», ТОВ «Дари природи», ТОВ «ЕТС», ТОВ «Рітейл Техсервіс», ТОВ «Техно-Маркет», ТОВ «Укрдрайвпром», ТОВ «Укр-Єшел», ТОВ «ЛІБЕРТІ КОРПОРЕЙШЕН», ТОВ «Люкс актив», ТОВ «ЛЮКС-ЕРА», ТОВ «МАКРОС ПРОДАКТ», ТОВ «КАСТ ГРУП», ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПРОВІДНІ МЕДИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «Люксреал», ТОВ «ЕРІДАН СІСТЕМ ЛТД», ТОВ «УНІПЛАЗА», ТОВ «ТД «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ», ТОВ «АЗОВ-КАРІБЕ», ПП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_1 , Підприємством об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) «Всесвіт-2».

Так, 13.02.2013 року між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ТОВ «Азов-Карібе» (постачальник) укладено Договір поставки №13/02-2013, відповідно до умов якого позивач зобов`язався приймати та оплачувати товар на умовах даного Договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація/Прайс-лист», який є невід`ємною частиною даного Договору (п.1.1, 1.2 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано:

- Протокол розбіжностей до Договору поставки від 13.02.2013 року №13/02-2013; Додаткові угоди від 14.02.2013 року №1; від 30.09.2013 року №2; від 01.04.2015 року №б/н; прибуткові накладні із актами розбіжностей до них; видаткові накладні (а.с.1-250 т. 12); - прибуткові накладні та накладні на внутрішнє переміщення товарів (а.с.1-250 т. 31); - накладні на внутрішнє переміщення товарів (а.с.1-250 т. 35; а.с.1-233, 240-249 т.45, а.с.1-243 т.46);

Далі, 27.06.2014 року між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ТОВ «КАСТ ГРУП» (постачальник) укладено Договір поставки №27/06-14, за умовами якого постачальник зобов`язується постачати, а покупець приймати та оплачувати товар на умовах даного Договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація/Прайс-лист», який є невід`ємною частиною даного Договору (п. 1.1, 1.2 Договору). Умови поставки товару - самовивіз транспортними засобами Покупця і за рахунок Покупця (п.2.1 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додатки до Договору; подорожні листи вантажного автомобіля; видаткові накладні; накладні на внутрішнє переміщення товарів (а.с.1-148 т.18).

Крім того, 20.03.2015 року між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ТОВ «АНІМУС» (постачальник) укладено Договір поставки №20/03-2015Х, за умовами якого постачальник на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції, а саме непродовольчих товарів в асортименті, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п.1.1 Договору). Продукція постачається на умовах самовивозу транспортними засобами покупця і за рахунок покупця (п.2.1 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додатки до Договору; видаткові накладні; бухгалтерські довідки; картки рахунку 631 за жовтень 2012 року - грудень 2015 року; подорожні листи, складені по взаємовідносинам із ТОВ «Анімус» (а.с.1-10 т.21, а.с.235-250 т.34; а.с.72-89 т.39).

01.04.2015 року між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ТОВ «ГРУПС ІНВЕСТМЕНТ» (постачальник) укладено Договір поставки №01/04-2015Т, за умовами якого постачальник зобов`язується постачати, а покупець приймати та оплачувати товар на умовах даного Договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація/Прайс-лист», який є невід`ємною частиною даного Договору (п.1.1, 1.2 Договору). Умови поставки товару - самовивіз транспортними засобами покупця і за рахунок покупця (п.2.1 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додаткову угоду до Договору поставки від 09.04.2015 року; додатки до Договору; подорожні листи вантажного автомобіля; видаткові накладні; накладні на внутрішнє переміщення товарів (а.с.11-167 т.21).

Згідно Договору поставки від 12.03.2015 року №ГООО17286, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ТОВ «ДАРИ ПРИРОДИ» (постачальник) постачальник зобов`язується постачати, а покупець приймати та оплачувати товар на умовах даного Договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація/Прайс-лист», який є невід`ємною частиною даного Договору (п.1.1, 1.2 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: Додаткову угоду від 13.03.2015 року; додатки до Договору; видаткову накладну; свідоцтво про реєстрацію транспортних засобів (а.с.168-174 т.21, а.с.32 т. 40).

Згідно Договору поставки від 06.06.2014року №06/06-2014, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ТОВ «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ» (постачальник), постачальник зобов`язується постачати, а покупець приймати та оплачувати товар на умовах даного Договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація», який є невід`ємною частиною даного Договору (п.1.1,1.2 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: протокол розбіжностей до Договору поставки; додатки до Договору поставки; видаткові накладні з актами розбіжностей; товарно-транспортні накладні;; видаткові накладні із актами розбіжностей; товарно-транспортні накладні (а.с.175-250 т.21, а.с.1-250 т.32).

Згідно Договору поставки від 01.09.2014 року №01/09-14, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ» (постачальник), постачальник зобов`язується постачати, а покупець приймати та оплачувати товар на умовах даного Договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація/Прайс-лист», який є невід`ємною частиною даного Договору (п.1.1, 1.2 Договору). Умови поставки товару - самовивіз транспортними засобами покупця і за рахунок покупця (п.2.1 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додаток до Договору; видаткові накладні; подорожні листи вантажного автомобіля; накладні на внутрішнє переміщення товарів (а.с.192-250 т.30).

Згідно Договору поставки від 07.04.2014 року №07/04-14И, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ТОВ «ЕРІДАН СИСТЕМ ЛТД» (постачальник) постачальник на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції сувенірного, галантерейного та іншого споживчого асортименту, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п.1.1 Договору). Продукція постачається на умовах самовивозу транспортними засобами покупця і за рахунок покупця (п.2.1 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додатки до Договору; видаткові накладні; подорожні листи вантажного автомобіля; накладні на внутрішнє переміщення товарів; накладні на внутрішнє переміщення товарів по постачальнику ТОВ «Ерідан Систем ЛТД» (а.с.123-250 т.33, а.с.1-255 т.67).

Згідно Договору поставки від 01.07.2014 року б/н та Договору поставки від 21.01.2015 року №21-344, укладених між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ФОП ОСОБА_4 (постачальник), постачальник зобов`язується постачати, а Покупець приймати та оплачувати товар на умовах даного Договору. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація/Прайс-лист», який є невід`ємною частиною даного Договору (п.1.1, 1.2 Договорів).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додатки до Договорів; видаткові накладні; акти розбіжностей; товарно-транспортні накладні; тимчасовий реєстраційний талон; картки рахунку 631 за 2015 рік; товарно-транспортні накладні (а.с.126-180 т.37; а.с.120-132 т.81).

Згідно Договору підряду від 24.10.2014 року №8517, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» (замовник) та Підприємством об`єднання громадян «ВСЕСВІТ-2» (підрядник), підрядник бере на себе зобов`язання своїми силами і матеріалами виконати ремонтно-будівельні роботи магазина «Брусничка» за адресою: смт.Чкалівське, Леніна, 18, в обумовлений даним Договором термін, а Замовник зобов`язується надати підряднику місце для проведення робіт, прийняти та оплатити роботи на умовах даного Договору (п.2.1 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додатки до Договору підряду; розрахунки загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1; підсумкова відомість ресурсів; платіжні доручення від 07.11.2014 року №, від 04.11.2014 року №, від 27.03.2015 року №; картки рахунку 6855 за період з 01.11.2014 року по 27.03.2015 року.

Згідно Договору підряду від 25.09.2014 року №7451, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» (замовник) та Підприємством об`єднання громадян «ВСЕСВІТ-2» (підрядник), підрядник бере на себе зобов`язання своїми силами і матеріалами виконати роботи по технічному укріпленню магазинів «Брусничка» №02259, №02263, №02301, №02336, № НОМЕР_3 , №02340 та офісу за адресою: м.Харків, вул.Артема,42; м.Харків, вул.Новгородська,22; м.Харків, вул.Ак.Проскури,3в; м.Харків, пров.Піскуновський, 4; м. Харків, пр. Косіора,71; м.Краснокутськ, вул.Леніна,125; м.Харків, вул.Ганни,20а, в обумовлений даним Договором строк, а замовник зобов`язується надати підряднику місце для проведення робіт, прийняти та оплатити роботи на умовах даного Договору (п.2.1 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додатки до Договору підряду; Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2015 (форми КБ-№); акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2015 року; платіжні доручення від 04.03.2015 року №, від 26.11.2014 року №; картки рахунку 6855 за період з 26.11.2014 року по 01.06.2015 року (а.с.1-84 т.38).

Згідно Договорів поставки від 21.03.2012 року №21/03-12 та від 07.07.2011 року №07/07-1, укладених між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ФОП ОСОБА_1 (постачальник), постачальник зобов`язується постачати, а покупець приймати та оплачувати товар на умовах даних Договорів. Найменування, асортимент та ціна товару, що постачається, зазначається у Додатку 1 «Специфікація/Прайс-лист», який є невід`ємною частиною даних Договорів (п.1.1, 1.2 Договорів).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додатки до Договорів; протокол розбіжностей від 21.03.2012 року; Додаткові угоди від 21.03.2012 року №1, від 30.12.2012 року №2, від 30.09.2013 року №3, від 02.01.2014 року №4, від 25.02.2015 року №5, від 02.01.2014 року про визнання податкових накладних в електронному вигляді; умови роботи; специфікації; правоустановчі документів ФОП ОСОБА_1 ; товарно-транспортні накладні; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; звіт по проводкам за 2015 рік; товарно-транспортні накладні (а.с.86-263 т.38, а.с.1-119 т.81).

Згідно Договору поставки від 15.08.2013 року №15/08-13, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ПП «ПРОФЛАЙН» (постачальник), постачальник на умовах, передбачених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку спецодягу, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити поставлену Продукцію (п.1.1 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додатки до Договору; Додаткова угода від 15.02.2014 року №1к; видаткові накладні, товарно-транспортні накладні; накладні на внутрінє переміщення товару (а.с.56-70 т.39; а.с.33-36 т.40, а.с.90-250 т.73; а.с.1-26 т.74).

Згідно Договору поставки від 09.12.2013 року №9/12/13, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ТОВ «ЕТС (постачальник), постачальник на умовах, передбачених даним Договором, на замовлення покупця зобов`язується здійснити поставку продукції, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п.1.1 Договору);

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: протокол розбіжностей від 09.12.2013 року; додатки до Договору; додаткові угоди до Договору; коректування замовлення; накладні на внутрішнє переміщення товарів; подорожні листи вантажного автомобіля (а.с.19-205 т.69).

Згідно Договору поставки обладнання від 03.03.2014 року №6116, укладеного між ТОВ «Український рітейл» (покупець) та ТОВ «ТЕХНО МАРКЕТ» (постачальник), постачальник на умовах даного Договору зобов`язується в строки, визначені в кожному окремому додатку (специфікації) і за наявності кожного окремого технічного завдання, поставити на адресу покупця обладнання, а також в залежності від виду обладнання і умов додатків (специфікацій) і технічних завдань здійснити його монтаж і пуско-налагоджувальні роботи в місці, зазначеному покупцем, а покупець в свою чергу зобов`язується на умовах даного Договору оплатити постачальнику належним чином поставлене (змонтоване і налагоджувальне) обладнання (п.1.1 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додатки до Договору; накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) товарів; видаткові накладні та акти надання послуг по взаємовідносинам із постачальником (а.с.209-250 т.69, а.с.1-250 т.70, а.с.1-218 т.71).

Згідно Договору на технічне обслуговування і ремонт будівлі та інженерних мереж від 01.02.2015 року №01-02/2015 підрядник - ТОВ «Рітейл Техсервіс» зобов`язується виконувати для замовника - ТОВ «Український рітейл» періодичне технічне обслуговування і своєчасний ремонт будівель, споруд, обладнання та інженерних мереж у відповідності з умовами даного Договору і Додатку №1 до даного Договору (п.1.1. Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: додатки до Договору; наказ з особового складу від 21.01.2015 року №1; видаткові накладні (а.с.222-250 т.71; а.с.1-112, а.с. 181-209 т.72).

Згідно Договору поставки від 23.04.2014 року№23/04-14 Р постачальник - ТОВ «УНІПЛАЗА» на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку покупцю - ТОВ «Український рітейл» продукції, а саме: пакети пакувальні в асортименті, палетний стретч, фасувальні і пакувальні матеріали в асортименті, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п.1.1 Договору); товарні накладні (а.с.2-5 т.73).

Згідно Договору поставки від 28.07.2014 року №28/07-2014 РФМ постачальник - ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПРОВІДНІ МЕДИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ» на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції, а саме: пакети пакувальні в асортименті, палетний стретч, фасувальні і пакувальні матеріали в асортименті, а Покупець ТОВ «Український рітейл» зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п.1.1 Договору). На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: специфікації; видаткові накладні (а.с.6-10 т.73).

Згідно Договору поставки від 20.02.2015 року№20/02-2015, постачальник - ТОВ «ЛІБЕРТІ КОРПОРЕЙШЕН» на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції, а саме: пакети пакувальні в асортименті, палетний стретч, фасувальні і пакувальні матеріали в асортименті, а покупець- ТОВ «Український рітейл» зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п.1.1 Договору). На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: специфікації; видаткові накладні (а.с.11-22 т.73).

Згідно Договору поставки від 22.02.2015 року №22/02-2015 постачальник - ТОВ «МАКРОС ПРОДАКТ» на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції, а саме: пакети пакувальні в асортименті, палетний стретч, фасувальні і пакувальні матеріали в асортименті, а покупець - ТОВ «Український рітейл» зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п.1.1 Договору). На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано специфікації; видаткових накладних (а.с.23-34 т.73).

Згідно Договору поставки від 24.02.2015 року №24/02-2015 постачальник - ТОВ «ЛЮКС АКТИВ» на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції, а саме: пакети пакувальні в асортименті, палетний стретч, фасувальні і пакувальні матеріали в асортименті, а покупець - ТОВ «Український рітейл» зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п. 1.1 Договору). На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: специфікації; видаткові накладні (а.с.35-46 т.73).

Згідо Договору поставки від 25.02.2015 року №25/02-2015 постачальник - ТОВ «ЛЮКС ЕРА» на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції, а саме: пакети пакувальні в асортименті, палетний стретч, фасувальні і пакувальні матеріали в асортименті, а покупець - ТОВ «Український рітейл» зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п. 1.1 Договору). На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: специфікації; видаткові накладні (а.с.47-59 т.73).

Згідно Договору поставки від 26.02.2015 року№26/02-2015 постачальник - ТОВ «УКРДРАЙВПРОМ» на умовах, визначених даним Договором, зобов`язується здійснити поставку продукції, а саме: пакети пакувальні в асортименті, палетний стретч, фасувальні і пакувальні матеріали в асортименті, а покупець - ТОВ «Український рітейл» зобов`язується приймати та оплачувати поставлену продукцію (п.1.1 Договору). На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: специфікації; видаткові накладні (а.с.60-71 т.73).

Згідно Договору підряду від 31.03.2014 року №6286 підрядник - ТОВ «Укр-Єшел» бере на себе зобов`язання своїми силами та матеріалами виконати роботи по виконанню будівельно-монтажних робіт на об`єкті за адресою: м.Донецьк, вул.Зуєвська, 23, в обумовлений даним Договором термін, а замовник - ТОВ «Український рітейл» зобов`язується надати підряднику місце для проведення робіт, прийняти та оплатити роботи на умовах даного Договору (п.2.1 Договору).

На підтвердження виконання вказаного договору позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано: Додаткові угоди від 08.07.2014 року №1 та від 22.10.2017 року №2; додатки до Договору; довідки про вартість виконаних будівельних робіт і витрати за березень 2015 року; акт №1 виконаних будівельно-монтажних робіт за березень 2015 року; відомості ресурсів; акт №2 виконаних будівельно-монтажних робіт за березень 2015 року; акт №3 виконаних будівельно-монтажних робіт за грудень 2014 року; акт №1 на передання основних і допоміжних матеріалів підрядній організації; накладні-вимоги на внутрішнє переміщення товарів; бухгалтерські довідки (т. 74, а.с.119-190, 192-196, 197-201 т.74 ).

Крім того, по взаємовідносинам із ТОВ «Люкс Актив», ТОВ «Макрос Продакт», ТОВ «Люкс-Ера», ТОВ «Ліберті Корпорейшен», ТОВ «Укрдрайвпром», ТОВ «Українські провідні медичні технології», ТОВ «УНІПЛАЗА» позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано подорожні листи вантажного автомобіля (а.с.150-179 т.72).

На підтвердження виконання умов договорів, укладених із контрагентами - постачальниками, операції із якими були предметом дослідження в ході позапланової документальної виїзної перевірки, позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано докази використання отриманого товару у власній господарській діяльності (реалізації товару через мережу магазинів), а саме: накладні на внутрішнє переміщення товарів, прибуткові накладні із актами розбіжностей до них (а.с.1-248 т.3; а.с.1-250 т.4 ; а.с.1-246 т.5; а.с.1-250 т.6; а.с.1-250 т.7; а.с.1-250 т.8; а.с.1-250 т.9; а.с.1-250 т.10; а.с.1-250 т.11; а.с.1-250 т.13; а.с.1-250 т.14; а.с.1-247 т.15; а.с.1-250 т.16; а.с.1-250 т.17; а.с.1-23 т.18; а.с.1-250 т.19; а.с.1-249 т.20; а.с.1-250 т.22; а.с.1-250 т.23; а.с.1-250 т.24; а.с.1-250 т.25; а.с.1-250 т.26; а.с.1-251 т.27; а.с.1-250 т.28; а.с.1-250 т.29; а.с.1-191 т.30; а.с.1-122 т.33; а.с.1-234 т.34; а.с.1-250 т.36; а.с.1-250 т.42; а.с.1-250 т.43; а.с.1-250 т.44; а.с.1-250 т.47; а.с.1-249 т.48; а.с.1-251 т.49; а.с.1-250 т.50; а.с.1-250 т.51; а.с.1-250 т.52; а.с.1-210 т.53; а.с.1-249 т.54; а.с.1-249 т.55; а.с.1-251 т.56; а.с.1-251 т.57; а.с.1-247 т.58; а.с.1-250 т.59; а.с.1-251 т.60; а.с.1-250 т.61; а.с.1-220 т.62; а.с.1-251 т.63; а.с.1-250 т.64; а.с.1-248 т.65; а.с.1-234 т.66; а.с.113-150 т.72; а.с.210-249 т.72; а.с.1-250 т.75; а.с.1-114 т.76; а.с.1-249 т.77; а.с.1-250 т.78; а.с.1-249 т.79; а.с.1-251 т.80).

Слід зазначити, що придбані у зазначених вище контрагентів товари/послуги відповідають напрямку економічної діяльності позивача - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що свідчить про їх придбання з метою використання у власній господарській діяльності; спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем судам першої та апеляційної інстанції не надано, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

За таких обставин, апеляційний суд вважає необґрунтованими висновки контролюючого органу про безтоварність господарських операцій ТОВ «Український рітейл» та ПП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_1 , Підприємством об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) «Всесвіт-2» ГО «Юні Бізнес Груп», ПП «Профлайн», ТОВ «Анімус», ТОВ «Групс Інвестмент», ТОВ «Дари природи», ТОВ «ЕТС», ТОВ «Рітейл Техсервіс», ТОВ «Техно-Маркет», ТОВ «Укрдрайвпром», ТОВ «Укр-Єшел», ТОВ «ЛІБЕРТІ КОРПОРЕЙШЕН», ТОВ «Люкс актив», ТОВ «ЛЮКС-ЕРА», ТОВ «МАКРОС ПРОДАКТ», ТОВ «КАСТ ГРУП», ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПРОВІДНІ МЕДИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «Люксреал», ТОВ «ЕРІДАН СІСТЕМ ЛТД», ТОВ «УНІПЛАЗА», ТОВ «ТД «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ», ТОВ «АЗОВ-КАРІБЕ» у періодах, що перевірялися.

Крім того, на підтвердження наявності у позивача нерухомого майна, до матеріалів справи надано договори купівлі-продажу нежитлових приміщень, договори оренди та суборенди нежитлових приміщень, акти прийому - передачі, докази реєстрації права власності (а.с.107-220 т.39).

Всі перелічені первинні документи бухгалтерського обліку складені у відповідності до Закону №996. Акт перевірки не містить зауважень контролюючого органу до змісту та порядку оформлення первинниї документів.

Вказані вище податкові та видаткові накладні належним чином зареєстровані, доказів протилежного апелянтом не надано.

Дослідивши та проаналізувавши зміст перелічених вище документів у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що первинні документи по взаємовідносинам позивача з наведеними вище контрагентами в повній мірі відображають зміст і характер вчинених господарських операцій.

При вирішенні даного спору суд враховує також вимоги частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», яка встановлює: якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, на момент здійснення спірних господарських операцій контрагенти позивача: ПП «Профлайн», ТОВ «Анімус», ТОВ «Групс Інвестмент», ТОВ «Дари природи», ТОВ «ЕТС», ТОВ «Рітейл Техсервіс», ТОВ «Техно-Маркет», ТОВ «Укрдрайвпром», ТОВ «Укр-Єшел», ТОВ «ЛІБЕРТІ КОРПОРЕЙШЕН», ТОВ «Люкс актив», ТОВ «ЛЮКС-ЕРА», ТОВ «МАКРОС ПРОДАКТ», ТОВ «КАСТ ГРУП», ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПРОВІДНІ МЕДИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «Люксреал», ТОВ «ЕРІДАН СІСТЕМ ЛТД», ТОВ «УНІПЛАЗА», ТОВ «ТД «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ», ТОВ «АЗОВ-КАРІБЕ», ТОВ «Егар Технолоджі Україна», ПП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_1 , Підприємство об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) «Всесвіт-2», були зареєстровані як юридичні особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та мали статус платників податку на додану вартість.

Вказані обставини апелянтом не заперечуються та не спростовуються.

Відтак, посилання контролюючого органу про відсутність контрагентів ПОГ «Всесвіт-2», ТОВ «Групс Інвестмент», ТОВ «Техно-Маркет», ТОВ «Укр-Єшел», ТОВ «ЛІБЕРТІ КОРПОРЕЙШЕН», ТОВ «Люкс актив», ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПРОВІДНІ МЕДИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «ЕРІДАН СІСТЕМ ЛТД», ТОВ «УНІПЛАЗА» за місцезнаходженням є необгрунтованими та безпідставними.

Крім того, колегія суддів критично оцінює посилання відповідча в акті перевірки на анулювання свідоцтва платника ПДВ контрагентів позивача, а саме ПП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_1 , ПОГ «Всесвіт-2», ПП «Профлайн», ТОВ «ЛІБЕРТІ КОРПОРЕЙШЕН», ТОВ «Люкс актив», ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПРОВІДНІ МЕДИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «Люксреал» за рішеннями контролюючого органу, з огляду на те, що таке анулювання відбулось вже після здійснення спірних господарських операцій.

Також, апеляційним судом не приймається до уваги посилання відповідача в апеляційній скарзі на відсутність у деяких контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів, оскільки вказане не виключає можливості реального виконання ними господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди позивачем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Так само, транспортні засоби та складські приміщення можуть використовуватись підприємствами на підставі укладених договорів оренди транспортних засобів (приміщень) та/або інших договорів, що у свою чергу спростовує твердження відповідача про неможливість здійснення контрагентами спірних операцій через відсутність зареєстрованих за ними транспортних засобів (складських приміщень).

Також, чинним законодавством не встановлено обов' язкових вимог до суб`єктів підприємництва стосовно кількості працівників у штаті підприємства, наявності тих чи інших основних фондів, зокрема, складських приміщень, транспортних засобів, тощо, для здійснення господарської діяльності, отже на його правосуб`єктність та статус платника податків це жодним чином не впливає. Проте, податковий орган має довести, що відсутність таких ресурсів унеможливила в кожному конкретному випадку реальне виконання правочину.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 31.08.2018 року у справі №1570/4299/12.

Доказів на підтвердження того, що контрагенти позивача не мали адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань по спірним операціям, та доказів відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов`язань, відповідачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано, та в матеріалах справи такі докази відсутні, а відтак посилання контролюючого органу на відсутність у контрагентів позивача будь-якого майна та трудових ресурсів для здійснення операцій з постачання товарів є лише припущеннями.

В рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Інтерсплав» проти України (2007 рік, заява №803/02), «Булвес АД» проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), перевіряючи відповідність позбавлення права на податковий кредит/бюджетне відшкодування вимогам статті 1 Протоколу №1, Європейський суд з прав людини застосовував принцип пропорційності. Цей принцип є складовою частиною принципу верховенства права і вимагає додержання «справедливого балансу» між вимогами публічного інтересу та захистом прав приватних осіб, у реалізацію яких здійснюється втручання держави.

Провівши відповідну оцінку, Європейський Суд з прав людини визнав, що «справедливий баланс» не додержується, коли платника податку на додану вартість позбавляють права на податковий кредит/бюджетне відшкодування за відсутності доказів його залучення до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування, чи доказів того, що йому було відомо/повинно було відомо про таку діяльність його постачальників.

Таким чином, за змістом норм Податкового кодексу України право покупця на податковий кредит з податку на додану вартість не ставиться в залежність від дотримання контрагентами вимог законодавства та вчинення ймовірних зловживань за ланцюгом постачання товару.

Отже, враховуючи, що юридична відповідальність носить індивідуальний характер, апеляційний суд не приймає до уваги посилання контролюючого органу на те, що реалізація товарів/послуг не підтверджується по ланцюгу постачання, що нібито свідчить про формування штучного кредиту без реального походження товарів.

Дефектність та наявність ознак фіктивності контрагента платника податків сама собою не свідчить про обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагента або про дефектність самих господарських операцій, а відтак не є вичерпним доказом при встановленні реальності або нереальності господарської операції, наявності або відсутності в ній ділової мети, яка за змістом пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції на отримання позитивного економічного ефекту.

Відтак є неприйнятними посилання контролюючого органу на те, що деякі керівники підприємств - контрагентів позивача є одночасно керівниками інших підприємств, а також те, що контрагентами позивача не подається податкова звітність та не сплачуються суми податку на додану вартість та податку на прибуток.

Так, у разі, якщо контрагенти TOB «Український рітейл» не виконали свого зобов`язання зі сплати ПДВ, податку на прибуток до бюджету, настає відповідальність та відповідні негативні наслідки саме щодо цих осіб. При цьому, зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на включення сум ПДВ до податкового кредиту та віднесення витрат по взаємовідносинам з такими контрагентами до складу витрат у разі, якщо ним виконано усі передбачені законом умови щодо формування такого кредиту та витрат, а також за наявності документальних підтверджень розміру свого податкового кредиту та своїх витрат.

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідно до презумпції правомірності правочину укладені позивачем правочини із ПП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_1 , Підприємством об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) «Всесвіт-2» Громадської організації «Юні Бізнес Груп», ПП «Профлайн», ТОВ «Анімус», ТОВ «Групс Інвестмент», ТОВ «Дари природи», ТОВ «ЕТС», ТОВ «Рітейл Техсервіс», ТОВ «Техно-Маркет», ТОВ «Укрдрайвпром», ТОВ «Укр-Єшел», ТОВ «ЛІБЕРТІ КОРПОРЕЙШЕН», ТОВ «Люкс актив», ТОВ «ЛЮКС-ЕРА», ТОВ «МАКРОС ПРОДАКТ», ТОВ «КАСТ ГРУП», ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ПРОВІДНІ МЕДИЧНІ ТЕХНОЛОГІЇ», ТОВ «Люксреал», ТОВ «ЕРІДАН СІСТЕМ ЛТД», ТОВ «УНІПЛАЗА», ТОВ «ТД «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ», ТОВ «АЗОВ-КАРІБЕ» є чинними, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом (нікчемні правочини). В усіх інших випадках питання про недійсність правочину має бути встановлено судом на підставі заяви зацікавленої особи після повного та всебічного розгляду питання про взаємовідносини, які відбулись між учасниками такого правочину. Про недійсність правочину ухвалюється судове рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем ані в акті перевірки, ані в судових засіданнях першої та апеляційної інстанції не надано будь-яких доказів щодо невідповідності правочинів позивача із вищевказаними контрагентами нормам цивільного законодавства, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Також, податковим органо не надано доказів на підтвердження того, що позивач діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення податкової дисципліни, які допускали його контрагенти, а також не зазначено інших обставин, які могли б свідчити про недобросовісність позивача. Крім того, не доведено та не надано доказів, які б свідчили про безтоварний або фіктивний характер здійснених операцій.

Щодо ненадання позивачем до перевірки документів, які підтверджують транспортування товару, апеляційний суд звертає увагу, що відсутність товарно-транспортних накладних не є умовою для позбавлення права на отримання податкового кредиту та формування витрат. Законодавство не ставить в залежність відсутність транспортних документів на перевезення вантажу (товару) з наслідками формування бази оподаткування податком на додану вартість та податку на прибуток. На безпідставність доводів податкового органу вказує також та обставина, що податковий кредит у межах спірних відносин сформований позивачнм виключно по факту придбання товару, а не послуг перевезення. Крім того, згідно умов всіх наведених вище договорів поставок ТМЦ поставка товару проводилась транспортними засобами покупця і за рахунок покупця, тобто позивача.

Посилання відповідача в акті перевірки про наявність недоліків первинних документів, а саме відсутність в акті П.І.П. осіб, які їх підписали, апеляційний суд до уваги не приймає, з огляду на те, що наявність такого недоліку не є підставою для висновку про недостовірність наведених в цих документах інформації про обсяги поставленого товару. З цих же підстав суд не приймає посилання на те, що у податкових накладних постачальник - ПП ОСОБА_1 посилається на Договір від 07.07.2011 року №0707-1, в той час як до перевірки надано Договір від 21.03.2012 року №21/03-12, оскільки така розбіжність, за умови надання сукупності підтверджуючих первинних документів, не є самостійною підставою для висновку про нереальність спірних господарських операцій.

Суд також не бере до уваги посилання контролюючого органу на те, що ТОВ «Анімус», ТОВ «ГРУПС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «ЛЮКС-ЕРА», ТОВ «КАСТ ГРУП», ТОВ «ЕРІДАН СІСТЕМ ЛТД», ТОВ «УНІПЛАПЗА», ТОВ «ТД «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ» є фігурантами досудових розслідувань, виходячи з наступного.

Насамперед необхідно зазначити, що в акті перевірки податкова не посилалась на фігурування вкзаних контрагентів у кримінальних провадженнях, а отже вказаний факт не був підставою ані для висновків акту перевірки, ані для винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Також ч.1 і 2 ст.73, ч.2 ст.74 КАС України встановлено, що належними є саме докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У свою чергу ч.2 ст.74 КАС України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відтак, належним доказом порушення ТОВ «Анімус», ТОВ «ГРУПС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «ЛЮКС-ЕРА», ТОВ «КАСТ ГРУП», ТОВ «ТД «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ» податкового законодавства України може бути вирок суду, в якому досліджено та надано оцінку діяльності підприємства, а також встановлено порушення таким підприємством/посадовими особами вимог чинного законодавства України.

Слід також зазначити, що результати оперативно-розшукових заходів в рамках кримінальної справи не є доказами, а лише відомостями про джерело тих фактів, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом.

В даному випадку, за відсутності вироку суду, набравшого законної сили, яким би встановлювалася фіктивність ТОВ «Анімус», ТОВ «ГРУПС ІНВЕСТМЕНТ», ТОВ «ЛЮКС-ЕРА», ТОВ «КАСТ ГРУП», ТОВ «ТД «КАЛИНІВКА-ПРЕМІУМ» і формування ними в адресу позивача податкового кредиту у періодах, що перевірялися, за начебто поставлені товари/послуги, які в дійсності не постачалися, посилання контролюючого органу лише на фігурування контрагентів позивача в кримінальних провадженнях, не є належними та допустимии доказами по справі та не спростовують висновків суду про реальність господарських операцій ТОВ «Український рітейл».

Крім того, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанці, що сам факт наявності вироку не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених вироком, який набрав законної сили, періоду часу, за який такі обставини встановлені, а також конкретної особи та наслідки її дій.

Судом першої та апеляційної інстанції досліджено вирок Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16.06.2017 року у справі №201/8082/16-к, відповідно до якого встановлено наступні обставини: «…На виконання розробленого ОСОБА_5 злочинного плану, всіма членами організованої групи, в т.ч. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 для прикриття незаконної діяльності організованої злочинної групи та прикриття злочинів були залучені суб`єкти господарювання, які здійснювали фіктивну діяльність - …ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ»…, які зареєстрували на підставних осіб та використовували у різні періоди часу існування організованої злочинної групи з січня 2013 по лютий 2015 рр. для прикриття незаконної діяльності з конвертації 97 млн. грн. безготівкових коштів у готівку, з метою ухилення від сплати податків 105 підприємствами-контрагентами, та внаслідок пособницької протиправної діяльності яких до бюджету не було сплачено податков на додану вартість на загальну суму 1869043 грн. Отже, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи спільно у складі організованої злочинної групи та в межах злочинного плану, розробленого ОСОБА_5 , набули можливість розпоряджатись всіма майновими і немайновими правами ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ» (код 39204383), шляхом його оформлення на номінального керівника - директора підприємства ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які не були обізнані про мету діяльності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 , будучи організатором вчинення злочину, діючи у складі організованої злочинної групи, скоїли фіктивне підприємництво, тобто створення (придбання) суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб) з метою прикриття незаконної діяльності, вчинене повторно» (а.с.105-220 т.40).

Разом із тим, даний вирок суду не містить дослідження конкретнмх господарських операцій, не встановлює фактів нереальності поставок товару на адресу ТОВ «Український рітейл» у вересні 2014 року та факти формування ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ» неправомірного податкового кредиту в адресу позивача.

За таких обставин, вказаним вироком не підтверджується безтоварність спірних господарських операцій ТОВ «Український рітейл» з одного боку та ТОВ «ЛЮКСРЕАЛ» з іншого.

Стосовно висновків контролюючого органу про включення позивачем до рядку 06.4.43 Додатку ІВ «Інші витрати» суми витрат, які понесено у 2011 році та не підтверджено документально (оренда нерухомості, оренда рекламних банерів, оренда обладнання, відшкодування витрат на опалення, відшкодування витрат на газ, відшкодування витрат на електроенергію, витрати на висновки, експертизи, маркетингові дослідження, рекламу тощо) слід зазначити наступне.

Відповідно до пп. 138.10.2, пп. 138.10.3 п. 138.2 ст. 138 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до складу інших витрат включаються:

адміністративні витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: а) загальні корпоративні витрати, в тому числі організаційні витрати, витрати на проведення річних та інших зборів органів управління, представницькі витрати; б) витрати на службові відрядження й утримання апарату управління підприємством (у тому числі витрати на оплату праці адміністративного апарату) та іншого загальногосподарського персоналу; в) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів загальногосподарського використання (оперативна оренда (у тому числі оренда легкових автомобілів), придбання пально-мастильних матеріалів, стоянка, паркування легкових автомобілів, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона); г) винагороди за консультаційні, інформаційні, аудиторські та інші послуги, що отримує платник податку для забезпечення господарської діяльності; ґ) витрати на оплату послуг зв`язку (пошта, телеграф, телефон, телекс, телефакс, стільниковий зв`язок та інші подібні витрати); д) амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання; е) витрати на врегулювання спорів у судах; є) плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків; ж) інші витрати загальногосподарського призначення;

витрати на збут, які включають витрати, пов`язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг: а) витрати на пакувальні матеріали для затарювання товарів на складах готової продукції; б) витрати на ремонт тари; в) оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; г) витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів; ґ) витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; д) витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, пов`язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (оперативна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); е) витрати на транспортування, перевалку і страхування товарів, транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; є) витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; ж) витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів підприємства; з) інші витрати, пов`язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Інші витрати визнаються витратами того звітного періоду, в якому вони були здійснені згідно з правилами ведення бухгалтерського обліку (п.138.5 ст.138 ПК України).

Пунктом 138.11 статті 138 ПК України визначено, що суми витрат, не віднесені до складу витрат минулих звітних податкових періодів у зв`язку з втратою, знищенням або зіпсуттям документів, що підтверджують здійснення витрат, установлених цим розділом, та підтверджених такими документами у звітному податковому періоді.

Суми витрат, не враховані в минулих податкових періодах у зв`язку з допущенням помилок та виявлені у звітному податковому періоді в розрахунку податкового зобов`язання.

Зазначені в цьому пункті витрати, здійснені в минулі звітні роки, відображаються у складі інших витрат, а ті, які здійснені у звітному податковому році, - у складі витрат відповідної групи (собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, загальновиробничих витрат, адміністративних витрат тощо).

В акті перевірки зазначено, що платник письмово не заявляв контролюючому органу про знищення, псування первинних документів, обов`язковість ведення та зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку. На письмовий запит платник повідомив, що в декларацію з податку на прибуток за 2014 рік включена сума витрат 2605113,01 грн. за попередні періоди, оскільки первинні документи по ним надані в бухгалтерію у 2014 році та проведені в бухгалтерському обліку в 2014 року. Крім того, суму витрат, яка вплинула на формування об`єкту оподаткування за період з 01.10.2009 року по 30.09.2012 року та з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року перевірено під час проведення позапланових перевірок ДПІ у Будьонівському районі м.Донецька ГУ Міндоходів в Донецькій області (акти документальної перевірки від 19.12.2012 року №3532/22-011-1/34604386, від 08.05.2014 року №101/05-41-22-01/34604386) (а.с 81-82 т.1).

За правилами абзацу 2 пункту 44.6 статті 44 ПК України якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Як вже зазначалося вище, не погодившись із висновками акту перевірки, ТОВ «Український рітейл» подало до контролюючого органу заперечення від 20.07.2016 року №1080, до яких додало копії документів згідно переліку (а.с.240-248 т.2), в тому числі і первинні документи на підтвердження суми витрат у розмірі 2605113,01 грн..

Проте, згідно відповіді від 29.07.2016 року №3285/10/28-04-14-00 надані до заперечень копії первинних документів за 2011-2013 роки не вплинули на висновки за результатми перевірки.

Матеріали справи містять реєстр первинних документів по витратам, включеним у декларацію з податку на прибуток за 2014 рік (а.с.256-260 т.67) та документи відповідно до реєстру (а.с. 261-278 т.67; а.с.1-205 т.68; а.с.1-18 т.69).

Відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого законодавством покладено обов`язок доведення правомірності своїх рішень, не довів протиправність включення позивачем до рядку 06.4.43 Додатку ІВ «Інші витрати» декларації з податку за прибуток за 2014 рік суми витрат, які понесено у 2011 році у розмірі 2605113,01 грн., не надав обґрунтованих пояснень, чому надані до заперечень копії первинних документів за 2011 - 2013 роки не вплинули на висновки за результатами перевірки, а отже податкове повідомлення-рішення від 03.08.2016 року № в даній частині прийнято необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Рішення суду першої інстанці в частині відмовлених позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом в цій частині рішення суду першої інстанці не переглядається.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних та обгрунтованих юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність податкових повідомлень-рішень від 03.08.2016 року: форми «П» № та форми «Р» № .

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року в адміністративній справі №808/2593/16 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року в адміністративній справі №808/2593/16 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 листопада 2020 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак