Справа № 640/1294/20
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1294/20 Суддя (судді) першої інстанції: Кармазін О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Кучми А.Ю., Бєлової Л.В.

за участю секретаря Юрковець А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Комерційний банк "ІНФОРМАЦІЯ_1" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Комерційний банк "ІНФОРМАЦІЯ_1" до Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А

Акціонерне товариство "Комерційний банк "ІНФОРМАЦІЯ_1" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Міністерства юстиції України в особі Департаменту Державної виконавчої служби, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило суд:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині не закінчення виконавчих проваджень № 55150181, № 55150147, № 55150123, № 55150164 та № 55150196 з примусового виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.05.2017, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2017 у справі № 826/20221/16;

2) зобов`язати відповідача винести постанову про закінчення виконавчих проваджень № 55150181, № 55150147, № 55150123, № 55150164 та № 55150196 з примусового виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.05.2017, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2017 у справі № 826/20221/16.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2020 року позовну заяву було повернуто у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Не погоджуючись з даною ухвалою, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог процесуального права просить скасувати ухвалу суду від 02 березня 2020 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до положень ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду є неповажними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 січня 2020 року позовну заяву Акціонерного товариства "Комерційний банк "ІНФОРМАЦІЯ_1" залишено без руху у зв`язку із недотриманням позивачем вимог ч. 3 ст. 161 та п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України.

Недоліки позовної заяви полягали у тому, що позивачем пропущено встановлений п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України строк звернення до суду.

Позивачу було запропоновано усунути викладені в ухвалі суду недоліки позовної заяви.

На виконання вимог ухвали позивачем направлено до суду заяву про поновлення строку для звернення до суду.

Обґрунтовуючи підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, позивач зазначає, що Законом України "Про виконавче провадження" не встановлено для виконавця строків на розгляд останнім клопотання учасника виконавчого провадження про закінчення виконавчого провадження.

Додає, що, як зазначено у позовній заяві 04.11.2019 АТ КБ "ІНФОРМАЦІЯ_1" повторно звернулося до відповідача з листом, в якому просило закінчити виконавчі провадження № 55150181, № 55150147, № 55150123, № 55150164 та № 55150196 з примусового виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.05.2017, що залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2017 у справі № 826/20221/16. Однак позивач наголошує, що не отримував жодної відповіді за результатами розгляду клопотань банку про закінчення виконавчих проваджень.

При цьому, позивач акцентує увагу суду на те, що про не закінчення виконавчих проваджень № 55150181, № 55150147, № 55150123, № 55150164 та № 55150196 банк дізнався лише 14.01.2020, за результатами ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень, де містилась інформація відповідача щодо відмови у задоволені клопотань АТ КБ "ІНФОРМАЦІЯ_1", яка була викладена у відповіді Департаменту ДВС МЮУ від 20.12.2019 за № 20.1/40834-33-19/20, з огляду на що за результатами доводів відповідача, викладених у даному листі банк подав позовну заяву до суду, де навів підстави незаконності дій Департаменту ДВС щодо не закінчення виконавчих проваджень.

Крім іншого, АТ КБ "ІНФОРМАЦІЯ_1" звертає увагу суду на те, що до суду з даним позовом банк звернувся протягом 10 днів від дати, коли банк дізнався про позицію відповідача щодо не прийняття рішення про закінчення виконавчого провадження.

Позивач також акцентує увагу суду на практику Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним.

Повторно наголошує, що на законодавчому рівні не встановлено процесуального строку для виконавців на розгляд клопотання сторін виконавчих проваджень, у зв`язку з чим оскарження у даному випадку бездіяльності виконавця та просити суд зобов`язати виконавця розглянути клопотання АТ КБ "ІНФОРМАЦІЯ_1" не було б ефективним способом захисту для банку, з урахуванням чого банк чекав на позицію виконавця за результатами розгляду клопотання АТ КБ "ІНФОРМАЦІЯ_1" про закінчення виконавчих проваджень і з моменту отримання відповідача Департамент ДВС оскаржив її у десятиденний строк до суду, на думку позивача, це і є безперечною підставою для поновлення строку для звернення до суду з метою дотримання справедливого балансу.

Як вбачається з матеріалів справи, що бездіяльність державного виконавця щодо, у тому числі, не розгляду клопотань АТ КБ "ІНФОРМАЦІЯ_1" про закінчення виконавчих проваджень № 55150181, № 55150147, № 55150123, № 55150164 та № 55150196, у розмінні ч.ч. 1 та 2 ст. 287 КАС України, також може бути оскаржено до суду виключно у десятиденний строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, з огляду на наступне.

17.05.2017 Окружним адміністративним судом м. Києва по справі № 826/20221/16 прийнято постанову, якою позовні вимоги певних фізичних осіб задоволено повністю та, зокрема, стягнуто з ПАТ КБ "ІНФОРМАЦІЯ_1":

- ІНФОРМАЦІЯ_4 в якості основної суми списаного депозиту та ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в якості не нарахованих процентів за депозитом за період з 22 грудня 2016 року по 22 лютого 2017 року, на користь ОСОБА_2 .

- ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 ,

- ІНФОРМАЦІЯ_6, в якості основної суми списаного депозиту, та ІНФОРМАЦІЯ_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 в якості не нарахованих процентів за депозитом за період з 22 грудня 2016 року по 22 лютого 2017 року, на користь ОСОБА_3 .

- ІНФОРМАЦІЯ_9 в якості основної суми списаного депозиту, та ІНФОРМАЦІЯ_10 в якості не нарахованих процентів за депозитом за період з 22 грудня 2016 року по 22 лютого 2017 року, на користь ОСОБА_5 ,

- ІНФОРМАЦІЯ_11 в якості основної суми списаного депозиту, та ІНФОРМАЦІЯ_12 в якості не нарахованих процентів за депозитом за період з 22 грудня 2016 року по 22 лютого 2017 року, на користь ОСОБА_4 . як поворот виконання: рішення Комісії з питань визначення пов`язаних із банком осіб і перевірки операцій банків із такими особами Національного банку України від 13 грудня 2016 року № 105, рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про погодження умов придбання акцій додаткової емісії неплатоспроможності банку ПАТ КБ "ІНФОРМАЦІЯ_1" від 20 грудня 2016 року № 2887, рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про здійснення розрахунково-касового обслуговування під час тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "ІНФОРМАЦІЯ_1" від 20 грудня 2016 року № 2891, Договору про придбання акцій №83/2016 від 20 грудня 2016 року та Акту приймання-передавання за Договором про придбання акцій № 83/2016, Договору про придбання акцій № 92/2016 від 20 грудня 2016 року та Акту приймання-передавання за Договором про придбання акцій № 92/2016 від 20 грудня 2016 року, Договору про придбання акцій № 100/2016 від 20 грудня 2016 року та Акту приймання-передавання за Договором про придбання акцій № 100/2016 від 20 грудня 2016 року, Договору про придбання акцій № 101/2016 від 20 грудня 2016 року та Акту приймання-передавання за Договором про придбання акцій № 101/2016 від 20 грудня 2016 року, Договору про придбання акцій № 102/2016 від 20 грудня 2016 року та Акту приймання-передавання за Договором про придбання акцій № 102/2016 від 20 грудня 2016 року, Договору купівлі-продажу акцій банку № БВ-744/16/13010-05/131 від 21 грудня 2016 року та акту виконання зобов`язань до Договору купівлі-продажу акцій банку № БВ-744/16/13010-05/131 від 21 грудня 2016 року, Рішення Виконавчої дирекції ФГВФО "Про погодження умов продажу неплатоспроможного банку ПАТ КБ "ІНФОРМАЦІЯ_1" № 2893 від 20 грудня 2016 року, Наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ КБ "ІНФОРМАЦІЯ_1" ОСОБА_7 "Про перерахування коштів пов`язаних осіб" від 21 грудня 2016 року № 44, в частині, що стосується прав та інтересів ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Вказана постанова Окружного адміністративного суду м. Києва залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.11.2017.

На підставі постанови Окружного адміністративного суду м. Києва видано виконавчі листи на підставі яких 13.11.2017 Департаментом ДВС МЮУ відкрито виконавчі провадження № 55150181, № 55150147, № 55150123, № 55150164 та № 55150196 про стягнення з АТ КБ "ІНФОРМАЦІЯ_1" зазначених вище коштів.

В той же час, як зазначає сам позивач у позовній заяві 07.03.2018 банк звернувся до Департаменту ДВС МЮУ із заявами про закінчення виконавчих проваджень з примусового виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.05.2017 по справі № 826/20221/16, оскільки, на думку АТ КБ "ІНФОРМАЦІЯ_1", грошовий обов`язок останнього перед фізичними особами за постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.05.2017 по справі № 826/20221/16 виконаний у повному обсязі банком у добровільному порядку.

Однак, позивач наголосив, що на заяву від 07.03.2018 на адресу АТ КБ "ІНФОРМАЦІЯ_1" відповіді не надходило.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на ч. 2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції чинній на момент звернення із клопотаннями про закінчення виконавчих проваджень, тобто у редакції від 18.01.2018), яка передбачає, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

При цьому, п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Тобто, проаналізувавши вказані обставини, колегія суддів, звертає увагу АТ КБ "ІНФОРМАЦІЯ_1" на те, що банк, звертаючись 07.03.2018 до державного виконавця із заявами про закінчення виконавчих проваджень № 55150181, № 55150147, № 55150123, № 55150164 та № 55150196, вважав, що ним у повному обсязі було добровільно виконано постанову суду Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.05.2017 по справі № 826/20221/16, а відтак у відповідності до п. 9 ч. 1 та ч. 2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" у державного виконавця виникли підстави щодо прийняття постанов про закінчення вказаних виконавчих проваджень в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Надаючи правову оцінку вказаним у заяві обставинам пропуску строку на звернення до суду з позовними вимогами, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені ст. 287 КАС України.

Зокрема, п. 1 ч. 2 ст. 287 КАС України передбачає, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Отже, законодавством регламентовано спеціальний десятиденний строк для звернення до суду з позовами щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, який обчислюється з дня вручення постанови.

Згідно з ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За приписами ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Встановлення адміністративним процесуальним законодавством часових меж реалізації особою її права на судове оскарження обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

При цьому, підставами для визнання поважними причин пропуску строку звернення з адміністративним позовом є виключно обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення особи, що звернулась до суду, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасної реалізації нею свого права та підтверджені належним чином. Тобто такі обставини повинні виключати будь-яку практичну можливість особи бути обізнаною з існуванням певних фактів, щоб вона не повинна була і не могла дізнатися про порушення свої прав, свобод чи інтересів до певного моменту.

Разом з тим, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справи "Стаббігс на інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії").

У свою чергу, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року по справі "Смірнова проти України" визначено, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

Відповідно до ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" Конвенцію та практику ЄСПЛ є джерело права.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом даного спору є бездіялність державного виконавця, тобто дана справа належить до категорії термінових і особливості звернення з таким позовом та прийняття його розгляду судом визначаються ст. 287 КАС України, якою регламентовано скорочений десятиденний процесуальний строк на судове оскарження.

Як вбачається з вказаних вище правових норм та практики ЄСПЛ початок перебігу строку звернення до суду пов`язаний з наявністю факту обізнаності учасника справи з змістом оскаржуваного рішення.

Обґрунтовуючи підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, позивач зазначає, що Законом України "Про виконавче провадження" не встановлено для виконавця строків на розгляд останнім клопотання учасника виконавчого провадження про закінчення виконавчого провадження.

Колегія суддів, звертає увагу, на те що у листі АТ КБ Приватбанку до Департаменту ДВС від 04.11.2019 року, сам позивач вказав, що 22.10.2019 року отримав вимогу Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС про надання пояснень щодо стягнення грошових коштів від 22.10.2020, тобто з 22.10.2020 року позивачу достовірно було відомо, що державний виконавець не закінчив виконавче провадження на виконання звернення АТ КБ Приватбанку від 25.01.2018.

Таким чином, обчислення десятиденного строку на звернення до суду розпочався з 22.10.2020 року.

У зв`язку з чим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність повернення позовної заяви позивачу у зв`язку з пропуском останнім строку звернення до суду з поданим адміністративним позовом.

Проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії" (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2020 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Комерційний банк "ІНФОРМАЦІЯ_1"- залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді А.Ю. Кучма

Л.В. Бєлова

Повний текст постанови складено 24 листопада 2020 року.