Справа № 420/2329/20
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2329/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

розглянув в порядку письмового провадження в м. Одеса за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за результатом розгляду якого позивачка просить суд:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 27.02.2020 року № 1593 «Про відмову в призначенні пенсії по втраті годувальника згідно Закону України «Про статус народного депутата України»;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перевести з 05.02.2020 року ОСОБА_1 на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, в розмірі 70% пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 , виходячи з розміру пенсії, яку отримував годувальник на день смерті згідно ЗУ «Про статус народного депутата України»;

Стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Одеській області.

Ухвалою суду від 20.03.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 21 квітня 2020 року о 15 годині 00 хвилин.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 18.02.2020 року вона звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком у зв`язку із втратою годувальника згідно ЗУ «Про статус народного депутата». Рішенням від 27.02.2020 року № 1592 ГУ ПФУ в Одеській області відмовило позивачці у призначенні пенсії за віком у зв`язку із втратою годувальника згідно ЗУ «Про статус народного депутата», оскільки пенсійне забезпечення народних депутатів здійснюється відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивачка зазначає, що вона отримує пенсію за віком з 22.11.2019 року та знаходилась на утриманні свого померлого чоловіка - ОСОБА_2 , який отримував пенсію за ЗУ «Про статус народного депутата». Відповідач відповідно до розпорядження від 25.02.2020 року призначив позивачу пенсію у зв`язку із втратою годувальника у розмірі 4255,53 грн. При цьому, відповідач виходив з розміру пенсії за віком померлого чоловіка позивачки у розмірі набагато меншому, ніж він дійсно отримував. Розмір пенсії ОСОБА_2 було розраховано відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не до ЗУ «Про статус народного депутата».

14.04.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, з огляду на який представник відповідача зазначає, що з 01.06.2015 року набув чинності п. 5 розділу 3 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII. Згідно з ЗУ «Про статус народного депутата України» в редакції від 03.10.2017 року, пенсійне забезпечення народних депутатів здійснюється відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі викладеного у позивачки відсутнє право на перехід на пенсію по втраті годувальника згідно ЗУ «Про статус народного депутата України».

Ухвалою суду від 21.04.2020 року провадження у справі зупинено.

29.10.2020 року судом поновлено провадження у справі та продовжено розгляду справи в порядку письмового провадження на підставі заяви представника позивача від 28.10.2020 року.

Суд розглянув матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

ОСОБА_2 у період з 03.06.2008 року по 12.12.2012 року був народним депутатом України Верховної Ради України шостого скликання, що підтверджується посвідченням № 471 та записами у трудовій книжці ОСОБА_2

02.11.1991 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1 .

З 23.12.2009 року ОСОБА_2 отримував пенсію за віком згідно з ЗУ «Про статус народного депутата України», яка була призначена УПФУ у Київському районі м. Одеси відповідно до протоколу від 25.12.2009 року.

Відповідно до протоколу № 12961 від 23.12.2013 року, УПФУ у Приморському районі м. Одеси, призначило ОСОБА_1 пенсію за віком з 11.12.2013 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

18.02.2020 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про перехід на інший вид пенсії по втраті годувальника згідно з ЗУ «Про статус народного депутата України».

Відповідно до рішення № 1592 від 27.02.2020 року, ГУ ПФУ в Одеській області відмовило позивачці у призначенні пенсії по втраті годувальника згідно ЗУ «Про статус народного депутата України», у зв`язку із тим, що відповідно до п. 12 ст. 20 ЗУ «Про статус народного депутата України» від 17.11.1992 року зі змінами до Закону України від 03.10.2017 року № 2790-ХІІ, пенсійне забезпечення народних депутатів здійснюється відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з отриманою відмовою, позивачка звернулась до суду з вказаним позовом.

При цьому, суд встановив, що ГУ ПФУ в Одеській області з 18.02.2020 року перевело позивачку на пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 , яка розрахована згідно з ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника встановлені статтею 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за змістом якої пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (частина перша, пункт 1 частини другої, абзац другий пункту 2 частини третьої цієї статті).

Питання, пов`язані з обчисленням розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника, унормовані статтею 37 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Тобто, базовою величиною для визначення розміру пенсії, призначеної у зв`язку з втратою годувальника на підставі правових норм ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є саме розмір пенсії за віком померлого годувальника.

Проте позивач просить призначити пенсію за втратою годувальника згідно Закону України «Про статус народного депутата», а не «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 5 розділу III «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 - УІІІ від 02.03.2015 передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсїї/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Також, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 - УІІІ від 02.03.2015 встановлено, що з 1 січня 2016 року пенсія працюючому народному депутату в період виконання депутатських повноважень та колишньому народному депутату, який працює на посадах, які дають право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про наукову і науково-технічну діяльність», виплачується у розмірі, обчисленому відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Наведені норми не визнавались неконституційними та є чинними на сьогоднішній день. Таким чином, переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника повинно здійснюватись відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак з такою заявою позивач до управління не зверталась. У зв`язку з наведеним, в призначенні пенсії було відмовлено із зазначенням нормативного обґрунтування.

Відтак станом на момент виникнення спірних правовідносин відсутнє призначення пенсії на підставі Закону України «Про статус народного депутата», зокрема, й по втраті годувальника.

Вказані висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, що наведені у постанові від 18 червня 2020 року у справі № 307/1732/17.

При цьому, у зазначеній постанові Верховний Суд вказав, що вказане не позбавляє позивача перейти на пенсію по втраті годувальника за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як вказав вище суд, ГУ ПФУ в Одеській області здійснив перерахунок пенсії позивачки з 18.02.2020 року та перевів її на пенсію по втраті годувальника за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 139, 205, 243, 245, 246, 263, 295, 382 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 26 листопада 2020 року.

Суддя Н.В. Бжассо

.