Справа № 160/13949/20
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

25 листопада 2020 року Справа 160/13949/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Горбалінський В.В., перевіривши адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ), грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення з військової служби (25.09.2018р.).

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ), грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення з військової служби (25.09.2018р.).

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ), грошової компенсації за всі невикористані календарні дні додаткової відпустки за виконання обов`язків, які пов`язані з підвищеним нервово - емоційним та інтелектуальним навантаженням за період з 08.09.2016 року по 25.09.2018 року, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення з військової служби (25.09.2018р.).

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ), ірошову компенсацію за всі невикористані календарні дні додаткової відпустки за виконання обов`язків, які пов`язані з підвищеним нервово - емоційним та інтелектуальним навантаженням за період з 08.09.2016 року по 25.09.2018 року, виходячи з розміру і ротового забезпечення на день звільнення з військової служби (25.09.2018р.).

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ), індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.03.207 року по 25.09.2018 року.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити мені, ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ), індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 01.03.2017 року по 25.09.2018 року.

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ), індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 08.09.2016 року по 28.02.2017 року.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ), індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 08.09.2016 року по 28.02.2017 року.

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) щодо не проведення 25 вересня 2018 року остаточного розрахунку при звільненні ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ) з військової служби у запас Збройних Сил України.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ), середній розмір грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні військової служби за період з 25 вересня 2018 р. по день постановлення адміністративним судом рішення у даній справі.

23.11.2020 року Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із клопотанням, в якому просить розглядати справу №160/13949/20 за позовною ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до ч.ч.4, 7 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обгрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про:

1) залишення заяви відповідача без задоволення;

2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Частини друга - шоста цієї статті не застосовуються до справ, визначених пунктами 1-9 частини шостої статті 12 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З огляду на вищевикладене, повно та всебічно дослідивши клопотання Військової частини НОМЕР_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, суд зазначає, що вказане клопотання не містить жодних підстав, які були б наведені відповідачем, в обгрунтування належності розгляду даної адміністративної справи за правилами загального позовного провадження. З огляду на статтю 260 КАС України, суд, враховуючи відсутність обґрунтованості заперечень відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, дійшов висновку про залишення клопотання Військової частини НОМЕР_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження без задоволення.

23.11.2020 року Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху.

В обгрунтування заяви відповідач зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду із даною позовною заявою.

Відповідно до ч.2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.5 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч.1,2 ст.233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Верховний Суд в постанові віл 04.05.2018 року по справі №808/858/16 дійшов висновку, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; в разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Проаналізувавши зміст частини другої статті 233 КЗпП України, Верховний Суд зробив висновок про те, що в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці працівник має право без обмежень будь-яким строком звернутись до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи здійснив роботодавець нарахування таких виплат.

З огляду на вищенаведене, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що заява відповідача про залишення позовної заяви без руху не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 122, 248, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про розгляду адміністративної справи №160/13949/20 в порядку загального позовного провадження відмовити.

В задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху відмовити.

Ухвала набирає законної сили в строки передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Горбалінський