Справа № 127/20846/20
Суддя: Ковбаса Ю. П.
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/357/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ковбаса Ю.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержанта поліції Конопацького Віталія Олеговича про скасування постанови серії ЕАМ № 3168586 від 21.09.2020, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора 4 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області сержанта поліції Конопацького В.О. про скасування постанови серії ЕАМ № 3168586 від 21.09.2020, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Позивач мотивував адміністративний позов наступним.

21 вересня 2020 року, інспектором 4 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області сержантом поліції Конопацьким В.О., було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3168586, про те, що 21.09.2020, близько 09 год. 37 хв. на площі Привокзальна, 1, в м. Вінниця, водій ОСОБА_1 , здійснив зупинку на власному транспортному засобі марки «TOYOTA AVALON» р/н НОМЕР_1 . Після зупинки автомобіля до нього підійшов інспектор поліції та повідомив про неправомірність зупинки в зоні дії дорожнього знаку 5.38 ПДР з додатковою табличкою 7.17, чим порушив п. 8.4(ґ) ПДР України за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 122 КУпАП.

На думку позивача вищевказана постанова є незаконною, винесеною з порушенням його прав та чинного законодавства України, у відсутність жодного належного доказу та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він правопорушення у якому його визнав винним інспектор поліції не здійснював та ПДР України не порушував.

Крім того, позивач у своїй позовній заяві наголошує про те, що у відповідь на обвинувачення вказаного інспектора поліції, він неодноразово зазначав, що має право на зупинку у межах дії вказаного знаку, так як його дружина, яка перебувала поряд з ним, є інвалідом 3 групи. При цьому, ОСОБА_1 було пред`явлено інспектору поліції Конопацькому В.О. окрім водійського посвідчення, технічного паспорту та страхового полісу, пенсійне посвідчення видане на його дружині, де чітко зазначається про її інвалідність 3 групи - загальне захворювання.

Натомість, інспектор поліції Конопацький В.О. проігнорувавши його пояснення, виніс постанову про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку, визначеному ч. 2 ст. 268 КАС України. Також, з матеріалів адміністративного позову вбачається, що ОСОБА_1 просив розгляд справи провести в спрощеному порядку та без його участі.

Відповідач, в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи без його участі, також просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Крім того, надіслав відзив на адміністративний позов.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч.2 ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 21.09.2020 інспектором 4 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області сержантом поліції Конопацьким В.О., було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3168586, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 5 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень.

Частиною п`ятою ст. 122 КУпАП передбачено, що зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - тягнуть за собою накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Згідно п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У даному випадку знак 5.38 "Місце для стоянки". Застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів.

Додаткова табличка 7.17 Правил "Особи з інвалідністю". Означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю" відповідно до вимог цих Правил.

Згідно п. 8.4 (ґ) ПДР України, дорожні знаки поділяються на групи: інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За умовами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що під час патрулювання на площі Привокзальна, 1 в м. Вінниця інспектором поліції було виявлено транспортний засіб марки «TOYOTA AVALON» р/н НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 здійснив зупинку на місці, яке позначене дорожнім знаком п. 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою до нього п. 7.17 «Інваліди», чим порушив розділ 33 ПДР України.

Разом із тим, судом встановлено, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено допустимими доказами факту порушення позивачем п. 8.4 (ґ) ПДР України.

До того ж, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за паркування, стоянку, зупинку транспортних засобів на місцях, призначених для осіб з інвалідністю» № 2109-VIII від 22.06.2017, зокрема, у ньому зазначено:

Внести зміни до таких законодавчих актів України:

1.У Кодексі України про адміністративні правопорушення:

1)Статтю 122 доповнити частиною п`ятою такого змісту:

«Зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

Таким чином, згідно ч. 5 ст. 122 КУпАП, водій ОСОБА_1 являється водієм, якому було дозволено зупинку чи стоянку в зоні дії знаку 5.38 та додаткової таблички 7.17 Правил.

З цих підстав суд приходить до висновку, що відсутні об`єктивні докази підтверджуючи заперечення відповідача.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні документи та матеріали, які б могли бути визнані судом як докази про вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, а також те, що відповідачем не надано суду достовірних доказів в підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 своїми діями порушив ПДР України, тому суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 33, 122, 293 КУпАП, ст. ст. 5, 6, 19, 77, 90, 159, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3168586 від 21.09.2020, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити, зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя