Справа № 600/2001/20-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/2001/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області (далі- позивач), звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- стягнути з ОСОБА_1 податковий борг в загальній сумі 66045,18 грн до місцевого бюджету.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно даних контролюючого органу, за відповідачем обліковується заборгованість на загальну суму 66045,18 грн, яка виникла по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Зауважив, що податковий борг виник на підставі податкових повідомлень - рішень, які не оскаржувались відповідачем, відтак борг являється узгодженим.

У зв`язку з тим, що сума податкових зобов`язань не сплачена своєчасно, податковим органом відповідачу направлено податкову вимогу форми "Ф" № 2046-17 від 24.11.2017 року. Проте, вжитті заходи не призвели до погашення наявного боргу у добровільному порядку, у зв`язку з чим позивач посилаючись на норми Податкового кодексу України, просить суд стягнути податковий борг з відповідача.

Відповідач правом на подання відзиву передбаченим статтею 162 КАС України не скористався. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. (ч.6 ст. 162 КАС України).

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_1 .

Як вбачається із матеріалів справи, за відповідачем рахується заборгованість станом на 16.10.2020 року на загальну суму 66045,18 грн, яка виникла по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. (а.с.6)

Податковий борг утворився внаслідок несплати суми єдиного податку з фізичних осіб, що окрім іншого підтверджується інтегрованою карткою платника податку. (а. с.7-8

Оскільки відповідач в добровільному порядку суму податкового боргу в сумі 66045,18 грн не сплатив, позивач звернувся до суду з даним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Підпункт 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобов`язання згідно з п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Пунктом 14.1.175 ст. 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 265.1 ПК України податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку, плати за землю.

Згідно п.п. 266.1.1, п.266.1. ст. 266 ПК України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Слід зазначити, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (п.п.266.2.1., п. 266.2 ст. 266 Кодексу).

Згідно з п.п.266.3.1. та п.п.266.3.2 п.266.3. ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 266.6.1. пункту 266.6, статті 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з п.п.266.7.1, п.266.7 ст.266 ПК України обчислення суми податку (з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Згідно п.п.266.7.2, п.266.7. ст.266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настав за базовим, податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно п.п. «а» п.п.266.10.1. п.266.10. ст.266 ПК України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення - рішення.

Отже, діючи на підставі норм податкового законодавства, фіскальним органом, засобами поштового зв`язку, з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення позивачеві направлені податкові повідомлення - рішення форми «Ф» про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий від 04.04.2019 року №0-2401 та від 25.03.2020 року №0-2401. (а.с.10,11)

Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України - грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В свою чергу, п.п. 14.1.157. п.14.1. ст. 14 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючий органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Судом встановлено, що рішення контролюючого органу про нарахування грошових зобов`язань за результатами адміністративного та судового оскарження не було скасовано і є чинним, а тому такі зобов`язання вважаються узгодженими.

З огляду на наведе слід дійти висновку, що факт узгодження - податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплати такого зобов`язання у встановлений законом строк. Не виконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Водночас суд зазначає, що відповідачем не оскаржувались жодні податкові повідомлення - рішення, які стали підставою для складання податкової вимоги, яка в свою чергу також не оскаржувалась.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Однак, відповідач не сплатив визначену суму узгодженого грошового зобов`язання, в результаті чого виник податковий борг.

Пунктом 59.5 ПК України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що контролюючим органом направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 08.11.2017 року №2046-17 на суму боргу25577,42 грн. (а. с. 12). Однак, борг не був погашений відповідно до даних інтегрованої картки платника податків.

Таким чином, за відповідачем рахується податковий борг, який додатково підтверджується розрахунком заборгованості станом на 16.10.2020 року та відомостями інтегрованої картки платника податків.

Станом на день розгляду даної справи в суді вказана заборгованість в добровільному порядку відповідачем не погашена.

Стаття 61 ПК України передбачає, що контроль за правильністю нарахування, повнотою і своєчасністю сплати податків і зборів покладено на органи фіскальної служби.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму податкового боргу у встановлені законодавством строки відповідач до бюджету не сплатив, а наявність податкового боргу підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та доцільність задоволення позову повністю.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз. За відсутності вказаних витрат, суд не вирішує питання про їх стягнення.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області до ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг в загальній сумі 66045,18 (шістдесят шість тисяч сорок п`ять гривень вісімнадцять копійок) грн до місцевого бюджету.

3. Розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, ).

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_1 )

Суддя О.В. Боднарюк