Справа № 380/1919/20
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №380/1919/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Шиц А.А.,

представника позивача Поліщука Р.А.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Ріел-Інвест» до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «Ріел-Інвест» до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, із вимогами:

-визнати протиправною бездіяльність Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради щодо незміни адреси об'єкта нерухомого майна квартири №4 по вул. Туган-Барановського, 5 у м.Львові, що належить Приватному підприємству «Ріел-Інвест», на адресу вул. Туган-Барановського, 5а у м.Львові, протиправною;

-зобов'язати Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради змінити адресу об'єкта нерухомого майна квартири №4 по вул. Туган-Барановського, 5 у м.Львові, що належить Приватному підприємству «Ріел-Інвест», на адресу вул.Туган-Барановського, 5а у м.Львові.

Ухвалою судді від 10.03.2020 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом у судове засідання сторін).

У ході розгляду справи в суді відповідачем було подано до суду письмовий відзив на позовну заяву, позивачем - письмову відповідь на відзив.

Відповідно до позиції позивача, яка висловлена в позові, інших письмових заявах, що були подані до суду, поясненнях представника, він стверджує, що відповідачем було безпідставно та протиправно не вчинено визначених законом дій по зміні поштової адреси об'єкта нерухомості, при цьому, зважаючи на те, що відповідач у даному випадку позбавлений адміністративної дискреції, єдиним правомірним рішенням, яке він може вчинити, є проведення відповідної зміни з присвоєнням нової поштової адреси містобудівній одиниці, до чого його слід зобов'язати.

А саме, позивач зазначає, що ПП «Ріел-Інвест» у 2016 році набуло у власність квартиру №4 по вул.Туган-Барановського, 5 у м.Львові, яка конструктивно повністю займає виокремлену прибудову (офіцину) до відповідного будинку (вул.Туган-Барановського, 5).

Після набуття нерухомості у власність, позивачем було вирішено провести її реконструкцію з переобладнанням в окремий об'єкт нерухомості (капітальну споруду) відповідно до її фактичного розташування в одноповерховій прибудові до будинку, з окремим входом. У зв'язку з чим, ПП «Ріел-Інвест» замовлено розроблення ескізного проекту «Реконструкція одноповерхової будівлі під житловий будинок з присвоєнням окремого поштового номера в межах існуючого будівельного об'єму без зміни її зовнішньої конфігурації по вул.Туган-Барановського, 5». Наказом начальника Управління регулювання забудови Департаменту містобудування Львівської міської ради було затверджено вимоги до архітектурно-планувальної частини відповідного проекту реконструкції з переплануванням квартири №4. У подальшому, позивач подав до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повідомлення про початок будівельних робіт із реконструкції, а після її завершення - декларацію про готовність до експлуатації об'єкта «Реконструкція №4, яка знаходиться одноповерховій будівлі (бічній офіцині) під житловий будинок в межах існуючого будівельного об'єму без зміни її зовнішньої конфігурації по вул.Туган-Барановського, 5 у м.Львові» (які були зареєстровані в установленому порядку). Окрім того, позивач також отримав узгодження від Департаменту містобудування Львівської міської ради щодо утворення нової містобудівної одиниці з присвоєнням окремого поштового номера квартирі.

У зв'язку з чим, позивач вважає, що мав правомірні очікування на можливість у подальшому в повному обсязі реалізувати своє право власника нерухомості, в тому числі щодо її ідентифікації за окремою поштовою адресою.

Відтак, у січні 2020 року ПП «Ріел-Інвест» звернулося до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради зі заявою щодо зміни адреси квартири №4 по вул.Туган-Барановського, 5, реконструйованої під окрему будівлю, на адресу вул.Туган-Барановського, 5а (яка є вільною). Однак, відповідач відмовив позивачеві в наданні запитуваної адміністративної послуги.

При цьому, на переконання позивача, відповідач не керувався вичерпними та належними підставами для такого рішення, а наведена суб'єктом владних повноважень мотивація для відмови є некоректною. Так, не є обґрунтованим покликання відповідача на розміщення прибудови (офіцини) на прибудинковій території, а не на окремій земельній ділянці, позаяк, зазначена ділянка є вільною та не наданою жодній особі, а тому, дії позивача не порушують нічиїх прав та інтересів. Також суперечним із дійними обставинами є покликання відповідача на те, що в даному випадку матиме місце поділ між співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку, що є заборонене, оскільки, квартира №4 не входила до складу такого майна. Окрім того, позивач підкреслює, що чинне законодавство не передбачає таких підстав для відмови в присвоєнні окремого поштового номера, отже, відповідач діяв свавільно та безпідставно, більш того, всупереч раніше наданим погодженням зі сторони органів влади.

А тому, ПП «Ріел-Інвест» вважає, що оспорювана ним бездіяльність відповідача є протиправною.

Крім того, позивач зазначає, що на цей час відсутні перешкоди для прийняття відповідного рішення щодо зміни поштової адреси й суб'єкт владних повноважень, за відсутності законних підстав для відмови, зобов'язаний це вчинити, що може бути його єдиним правомірним рішенням. Відтак, відповідача слід зобов'язати вчинити дії (прийняти рішення), від чого він протиправно ухиляється.

Відповідно до позиції відповідача, яка ним висловлена у відзиві, поясненнях представника, він вважає вимоги позивача безпідставними.

А саме, відповідач зазначає, що позивачеві належить на праві власності квартира в багатоквартирному будинку №5 на вул. Туган-Барановського, яка є частиною такого будинку та не може бути виділеною в окреме домоволодіння. Зокрема, зазначений об'єкт (квартира) не перебуває в окремій одноповерховій прибудові до будинку (бічній офіцині), оскільки, частина квартири (санвузол) знаходиться в основному будинку. Окрім цього, вони поєднані спільними мережами та конструктивними елементами.

Відповідач вказує на те, що хоча позивачем було проведено реконструкцію квартири, однак, це не є підставою для присвоєння їй окремої поштової адреси, оскільки це не відповідає вимогам чинного порядку, який регулює дані питання (що визначений відповідними нормативними актами) та котрий не виокремлює такої підстави.

Крім того, відповідач стверджує, що ПП «Ріел-Інвест» не було надано необхідних документів для присвоєння поштової адреси нерухомості як окремій споруді, а саме, не було надано документів на право користування чи право власності на землю, а в заяві не вказано кадастрового номера відповідної земельної ділянки.

Личаківська районна адміністрація також стверджує, що жодним органом у встановленому порядку не погоджувалося створення нового об'єкта нерухомого майна внаслідок реконструкції квартири, що знаходиться в прибудові до будинку №5 на вул.Туган-Барановського, й остання фактично не змінювала свого статусу.

У зв'язку з чим, відповідач вважає, що ним було правомірно й обґрунтовано не здійснено заміни адреси квартири №4 по вул.Туган-Барановського, 5 у м.Львові.

У судових засіданнях представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні тим, які викладені у письмових заявах до суду, просив суд позов задоволити.

Представник відповідача у судових засіданнях позов не визнав, ствердив про його безпідставність, а тому, просив суд у задоволенні позову відмовити.

26.10.2020 року представник відповідача у судове засідання не прибув, клопотань про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Судом ухвалено розгляд справи здійснювати у відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, розглянувши їхні доводи та заперечення, дослідивши зібрані в справі докази, об'єктивно оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що за договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тертичною Е.В. 08.04.2016 року за реєстровим №1667, ПП «Ріел-Інвест» набуло в цілому в приватну власність квартиру №4 на вул.Туган-Барановського, 5 у м.Львові, загальною площею 60,4 кв.м, житловою - 47,5 кв.м.

Як засвідчується наявними в матеріалах справи доказами, квартира №4 знаходиться в одноповерховій прибудові літ.«А-1», яка примикає до капітальної сторони основного триповерхового будинку літ.«А-3», що встановлено Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» внаслідок обстеження та за інвентаризаційними матеріалами (довідка №юр2/544).

Установлено також, що наказом Управління регулювання забудови Департаменту містобудування Львівської міської ради від 29.09.2017 року №54-17-АПВ «Про затвердження ПП «Ріел-Інвест» вимог до архітектурно-планувальної частини проекту реконструкції з переплануванням квартири №4 на вул.Туган-Барановського, 5» було затверджено відповідні вимоги до архітектурно-планувальної частини проекту, зокрема, з урахуванням ескізного проекту реконструкції під житловий будинок з присвоєнням йому окремого поштового номера.

Судом установлено, що ПП «Ріел-Інвест» за наслідком виконання робіт із реконструкції квартири №4 на вул.Туган-Барановського, 5 було складено та подано на реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об'єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1). У такій декларації зазначено як об'єкт виконуваних робіт - реконструкцію квартири, яка знаходиться в одноповерховій будівлі (бічній офіцині) під житловий будинок. Декларація зареєстрована Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові 14.12.2017 року за №ЛВ08.

Відповідно до технічного паспорта від 26.10.2017 року №829 на садибний (індивідуальний) житловий будинок літ.«А-1» на вул.Туган-Барановського, 5 у м.Львові вбачається, що реконструйоване приміщення знаходиться виключно у відповідній прибудові за літ.«А-1» із окремим входом.

Листом від 21.02.2018 року №2404-403 Департамент містобудування Львівської міської ради повідомив ПП «Ріел-Інвест», що (враховуючи декларацію про готовність до експлуатації об'єкта від 14.12.2017 року за №ЛВ08, висновок «Щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна» та довідку ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 06.02.2016 року №юр2/1342, від 27.10.2017 року №5106) відсутні заперечення проти можливості утворення нової містобудівної одиниці з присвоєнням окремого поштового номера квартирі №4, яка розташована в одноповерховій частині будинку та має окремий вхід на вул.Туган-Барановського, 5.

Як вбачається з довідки Відділу у м.Львові ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 18.03.2018 року №32-13-0.37-2170/169-18, земельна ділянка на вул.Туган-Барановського, 3-5 у м.Львові відноситься до земель міста, що не надані у власність та користування.

Також, відповідно до відомостей Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (довідка від 26.09.2019 року №юр2/822) номер будинку 5а по вул.Туган-Барановського у м.Львові відсутній.

Судом установлено, що 17.01.2020 року (дата вхідної реєстрації) ПП «Ріел-Інвест» було подано до Личаківської районної адміністрації заяву від 17.01.2020 року №128 із клопотанням змінити адресу об'єкта нерухомого майна у зв'язку з реконструкцією квартири №4, яка знаходиться в одноповерховій будівлі (бічній офіцині) під житловий будинок на адресу: вул.Туган-Барановського, 5а у м.Львові. До заяви додано виписку з ЄДРЮО, ФОП та ГО, копії статуту заявника, довідку з БТІ, технічний паспорт від 02.09.2019 року, договір купівлі-продажу від 08.04.2016 року, листа департаменту містобудування, декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Заявою від 22.01.2020 року №157 позивач клопотав перед відповідачем щодо запрошення його представників на засідання міжвідомчої комісії при розгляді звернення від 17.01.2020 року №128.

Як випливає з матеріалів справи, Личаківською районною адміністрацією на дані звернення позивача від 17.01.2020 року №128, від 22.01.2020 року №157 було надано ПП «Ріел-Інвест» лист-відповідь від 05.02.2020 року №33-вих-8026. У такій відповіді відповідачем вказано на відмову в наданні адміністративної послуги щодо адреси. Як на підставу відповідач покликався на те, що об'єкт нерухомості (щодо якого розглядається питання про зміну адреси) розміщений на прибудинковій території будинку на вул.Туган-Барановського, 5, а не на окремій земельній ділянці. Окрім того, позивач послався на те, що реконструйований об'єкт фактично містить туалет, який був відображений на технічному паспорті до реконструкції й по цей час знаходиться в основній частині будинку на вул.Туган-Барановського, 5, унаслідок чого, реконструйована квартира не міститься у цілому в бічній офіцині будинку, що свідчить про поділ спільного майна багатоквартирного будинку всупереч нормі закону.

Однак, оцінюючи це як бездіяльність суб'єкта владних повноважень щодо зміни поштової адреси нерухомого майна, яка є протиправною, вважаючи підставним зміну поштової адреси нерухомості, ПП «Ріел-Інвест» звернувся до суду з цим позовом.

У зв'язку з чим, аналізуючи спірні правовідносини, доводи й аргументи сторін, суд відзначає наступне.

Згідно з пп.10 п.«б» ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до делегованих повноважень органів сільських, селищних, міських рад належить облік відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Відповідно пп.2 п.«б» ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить організація роботи, пов'язаної зі створенням і веденням містобудівного кадастру населених пунктів.

Згідно ч.1 ст.26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», адресою об'єкта нерухомого майна є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об'єкта та визначення місця його розташування на місцевості

Як визначено ч.3 цієї ж статті, адреса присвоюється об'єктам будівництва, будинкам, будівлям, спорудам, квартирам, гаражним боксам, машиномісцям, іншим житловим та нежитловим приміщенням, які є самостійними об'єктами нерухомого майна.

Адреса не присвоюється: 1)тимчасовим спорудам; 2будівлям та спорудам, що є приналежністю відповідної будівлі або споруди або їх складовою частиною; 3)іншим об'єктам нерухомого майна, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України в Порядку присвоєння адрес об'єктів нерухомого майна (далі - Порядок присвоєння адрес).

Порядок присвоєння адрес, визначений цим Законом, не поширюється на земельні ділянки.

Відповідно до ч.5 ст.26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», адреса (крім реквізиту, визначеного пунктом 10 частини четвертої цієї статті) присвоюється, змінюється, коригується, анулюється: виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі, якщо об'єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради; місцевою державною адміністрацією - у разі, якщо об'єкт знаходиться у межах території, на яку не поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради, а також у разі неприйняття органом з присвоєння адреси рішення про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адреси у строк, визначений цією статтею.

У містах з районним поділом за рішенням міських рад повноваження щодо присвоєння, зміни, коригування, анулювання адрес можуть делегуватися виконавчим органам районних в місті рад.

Згідно з ч.11 ст.26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», підставами для зміни адреси щодо закінченого будівництвом об'єкта є: 1)зміни в адміністративно-територіальному устрої (у тому числі зміна назви області, району, населеного пункту); 2)зміна назви вулиці, її об'єднання та поділ; 3)зміна назви гідрографічного, соціально-економічного, природно-заповідного або іншого подібного об'єкта; 4)об'єднання, поділ закінчених будівництвом об'єктів, виділення частки із закінченого будівництвом об'єкта (з урахуванням вимог пункту 2 частини третьої цієї статті); 5)упорядкування нумерації об'єктів нерухомого майна у визначених цим Законом випадках та в інших випадках, встановлених Кабінетом Міністрів України в Порядку присвоєння адрес.

Як визначає ч.12 цієї ж статті, для зміни адреси щодо закінченого будівництвом об'єкта у разі його об'єднання, поділу або виділення частки (крім квартири, житлового або нежитлового приміщення тощо) подаються такі документи: 1)заява власника (співвласників) закінченого будівництвом об'єкта про зміну адреси із зазначенням прізвища, імені, по батькові власника (співвласників) та реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності) - для фізичної особи або найменування та ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - для юридичної особи, відомостей про адресу, ідентифікатор закінченого будівництвом об'єкта (для об'єктів, яким присвоєно ідентифікатор до подання заяви), реєстраційного номера об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (у разі якщо право власності на об'єкт зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно); 2)документ, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна до його об'єднання, поділу або виділення частки, - у разі, якщо право власності на об'єкт не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; 3)копія договору про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду - у разі, якщо об'єкт перебуває у спільній власності; 4)документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта (крім випадків, якщо об'єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу, об'єднання або виділення без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення), - у разі, якщо відомості про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта не внесено до Реєстру будівельної діяльності; 5)технічний паспорт на новостворений об'єкт нерухомого майна - у разі, якщо технічний паспорт створений без використання Реєстру будівельної діяльності; 6)копія документа, що посвідчує особу заявника, - у разі подання документів поштовим відправленням; 7)копія документа, що засвідчує повноваження представника, - у разі подання документів представником поштовим відправленням або в електронній формі.

Як передбачено ч.ч.14, 15 ст.26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган з присвоєння адреси протягом п'яти робочих днів з дня отримання заяви про зміну адреси щодо закінченого будівництвом об'єкта: 1)приймає рішення про зміну адреси/відмову у зміні адреси, що повинно містити відомості про ідентифікатор закінченого будівництвом об'єкта (для об'єктів, яким присвоєно ідентифікатор до подання заяви); 2)оприлюднює рішення про зміну адреси/відмову у зміні адреси об'єкта нерухомого майна на своєму офіційному веб-сайті (у разі наявності); 3)вносить інформацію про зміну адреси/відмову у зміні адреси (у тому числі копію рішення про зміну адреси/відмову у зміні адреси) до Реєстру будівельної діяльності.

Рішення про зміну адреси повинно додатково містити відомості про попередню адресу щодо закінченого будівництвом об'єкта.

Рішення про відмову у зміні адреси повинно додатково містити посилання на відповідну норму (пункт, статтю) законодавства із зазначенням, що саме порушено під час оформлення та подання документів, а також відомості про те, яке саме положення поданого заявником документа не відповідає вимогам законодавства.

Відомості про зміну адреси/відмову у зміні адреси об'єкта нерухомого майна доводяться до відома заявника в порядку, визначеному статтею 26-1 цього Закону, у день внесення інформації про зміну адреси/відмову у зміні адреси об'єкта нерухомого майна до Реєстру будівельної діяльності.

Підставами для відмови у зміні адреси щодо закінченого будівництвом об'єкта за заявою власника (співвласника) закінченого будівництвом об'єкта (його представника) про зміну адреси є: 1)подання неповного пакета документів; 2)виявлення неповних або недостовірних відомостей у поданих документах, що підтверджено документально; 3)подання заяви особою, яка не є власником (співвласником) об'єкта нерухомого майна, щодо якого подано заяву про зміну адреси, або його (їх) представником; 4)подання заяви до органу з присвоєння адреси, який не має повноважень приймати рішення про присвоєння адреси на відповідній території.

Відмова у зміні адреси щодо закінченого будівництвом об'єкта з підстав, не передбачених цією частиною, не допускається.

Суд також зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин присвоєння адрес об'єктам будівництва та об'єктам нерухомого майна провадилося відповідно до Тимчасового порядку реалізації експериментального проекту з присвоєння адрес об'єктам будівництва та об'єктам нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 27.03.2019 року №367.

Пунктом 7 Тимчасового порядку №367 передбачено, що підставами для зміни адреси об'єкта нерухомого майна є: зміни в адміністративно-територіальному устрої; зміна назви адміністративно-територіальної одиниці, вулиці або назви гідрографічного, соціально-економічного, природно-заповідного або іншого подібного об'єкта; об'єднання та поділ вулиць; об'єднання, поділ об'єкта нерухомого майна, виділення частки з об'єкта нерухомого майна; упорядкування нумерації об'єктів нерухомого майна.

Як визначено п.21 Тимчасового порядку №367, для зміни адреси об'єкта нерухомого майна у разі об'єднання, поділу об'єкта нерухомого майна або виділення частки з об'єкта нерухомого майна (крім квартири, житлового або нежитлового приміщення тощо), подаються такі документи: заява власника (співвласників) об'єкта нерухомого майна про зміну адреси із зазначенням раніше присвоєної адреси об'єкта нерухомого майна, відомостей про документ, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна до його об'єднання, поділу або виділення частки, ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб); документ, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна до його об'єднання, поділу або виділення частки, - якщо право власності на об'єкт не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта (крім випадків, коли об'єкт нерухомого майна створюється шляхом поділу, об'єднання або виділення без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення), - якщо такий документ не внесений до єдиного реєстру документів, які дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів; технічний паспорт на новостворений об'єкт нерухомого майна.

Згідно з п.23 Тимчасового порядку №367, підставами для відмови у зміні адреси об'єкта нерухомого майна за заявою власника (співвласника) об'єкта нерухомого майна (його представника) про зміну адреси є: подання неповного пакету документів, визначених пунктом 21 цього Порядку; виявлення недостовірних відомостей у поданих документах, що підтверджено документально; подання заяви особою, яка не є власником (співвласником) об'єкта нерухомого майна, щодо якого подано заяву про зміну адреси, або його представником; подання заяви до уповноваженого органу з присвоєння адреси, який не має повноважень приймати рішення про присвоєння адреси на відповідній території.

Відмова у зміні адреси об'єкта нерухомого майна з підстав, не передбачених цим пунктом, не допускається.

Відповідно до п.26 Тимчасового порядку №367, за відсутності підстав для відмови у зміні адреси об'єкта нерухомого майна уповноважений орган з присвоєння адреси протягом п'яти робочих днів з дня отримання заяви про зміну адреси об'єкта нерухомого майна: приймає рішення про зміну адреси, яке повинно містити відомості про попередню адресу; оприлюднює рішення про зміну адреси об'єкта нерухомого майна на своєму офіційному веб-сайті (за наявності); забезпечує внесення інформації про зміну адреси об'єкта нерухомого майна до реєстру адрес; видає (надсилає рекомендованим поштовим відправленням) заявнику (його представнику) рішення про зміну адреси об'єкта нерухомого майна в паперовій формі.

У зв'язку з чим, суд резюмує, що зміна адреси об'єкта нерухомого майна можлива, зокрема, в разі виділу частки з об'єкта нерухомого майна.

При цьому, в даному спірному випадку внаслідок реконструкції квартири №4 фактично відбулося її виокремлення (виділ) в об'єкт нерухомості, який відокремлений від будинку №5 на вул.Туган-Барановського, оскільки він повністю влаштований у прибудові до цього будинку (бічній офіцині), займає її в цілому, має окремий зовнішній вхід й ізольований від будинку №5, тобто, виділений у натурі та є фактично самостійним об'єктом нерухомості.

Суд відзначає, що указане слідує з матеріалів справи, зокрема, з технічного паспорта на об'єкт після реконструкції, із зареєстрованої декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Більш того, навіть органом місцевого самоврядування (в особі його виконавчих органів) було узгоджено можливість утворення зазначеної вище нової містобудівної одиниці (з присвоєнням окремого поштового номера) внаслідок реконструкції (яка власне й була проведена позивачем).

У той же час, доводи сторони відповідача про поєднання певних об'єктів нерухомого майна у спільне й неможливість їх розподілу не обґрунтовано ним в установленому порядку належними й допустимими доказами, з урахуванням вимоги процесуального закону щодо тягаря доказування в цій категорії спорів. Доводи суб'єкта владних повноважень у цій частині не знаходять достатнього підтвердження та суперечать матеріалам справи.

Відтак, суд приходить до висновку, що за таких обставин у ПП «Ріел-Інвест» дійсно наявні підстави для зміни адреси належного йому нерухомого майна (квартири) після його реконструкції під житловий будинок, оскільки утворення окремого самостійного об'єкта нерухомості потребує присвоєння уповноваженими на те органами окремої адреси, задля його ідентифікацій відповідно до його реального стану.

У зв'язку з чим, суд зазначає, що зважаючи на такі обставини, дії та рішення компетентного суб'єкта владних повноважень повинні узгоджуватися з регламентованим порядком зміни адреси нерухомості (зокрема, й щодо відмови в зміні поштової адреси, підстави для якої є виключними).

У даному ж випадку, відповідач, реагуючи на звернення позивача щодо зміни поштової адреси, не провів її зміни та натомість навів мотивацію, яка не відповідає ані ч.15 ст.26-3 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ані п.23 Тимчасового порядку №367, ані іншим приписам чинного на час спірних правовідносин законодавства, яке ставить вимогу щодо прийняття суб'єктом владних повноважень певного обґрунтованого та законного рішення.

Суд наголошує на тому, що в листі-відповіді від 05.02.2020 року №33-вих-8026, відсутні належне обґрунтування нездійсненню зміни адреси об'єкта нерухомості, яке би кореспондувало зазначеним вище нормам та відповідало би фактичним обставинам справи. Відповідач не навів тих обставин, які закон визначає як підставу для не проведення зміни адреси нерухомості, а також відповідач не виправдав своєї бездіяльності щодо зміни такої адреси, про що до нього звернувся позивач.

Таким чином, бездіяльність відповідача в задоволенні заяви позивача не ґрунтується на нормі закону, позаяк, Личаківською районною адміністрацією не доведено існування вичерпних підстав для невжиття таких дій відповідно до приписів закону. Відтак, оспорювана бездіяльність відповідача є протиправною.

У цьому контексті суд також відзначає, що не знайшовши та не вказавши на виключні підстави для відмови в зміні адреси або вказавши неналежні підстави для відмови, орган влади не може відмовити в прийнятті бажаного для заявника (який має підстави для відповідного звернення) рішення.

За наслідком аналізу наведених вище норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що за конкретних умов і обставин відповідач фактично позбавлений дискреції при вирішенні питання щодо зміни адреси об'єкта нерухомості.

Так, відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб'єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з у рахуванням принципу верховенства права.

Водночас, повноваження не є дискреційними, коли існує лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб'єкта владних повноважень. Тобто, у разі існування певних чітко визначених законодавством умов, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний вчинити конкретні дії, а в разі, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов'язати до цього в судовому порядку.

Указане кореспондує нормі ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на ефективний засіб юридичного захисту, тобто такий, що призводить до потрібних результатів і наслідків, дає найбільший ефект.

У рішенні в справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. А в рішенні в справі «Афанасьєв проти України» Суд вказав на те, що засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Відтак, зважаючи на недоведення суб'єктом владних повноважень існування тих виключних обставин, які можуть бути перешкодою для зміни адреси нерухомості, останній зобов'язаний вчинити такі дії, оскільки він не має розсуду щодо вибору поміж кількома правомірними варіантами свого рішення.

Як уже зазначено вище, не вчинивши відповідних дій, згідно з вимогами закону, відповідач допустив протиправну бездіяльність, у зв'язку з чим, його слід зобов'язати до вчинення належного правомірного рішення, що є ефективним заходом захисту прав та інтересів позивача.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7)з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9)з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, вирішуючи даний спір, також відзначає, що в силу ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, висловленій, зокрема, у рішенні в справі «Бочаров проти України», рішенні в справі «Федорченко та Лозенко проти України», рішенні в справі «Кобець проти України», при оцінці доказів і вирішенні спору суду слід керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, встановлюючи істину в справі слід базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоби не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Зібрані і досліджені матеріали цієї справи підтверджують та обґрунтовують позовні вимоги, з якими до суду звернувся позивач. При цьому, відповідачем не доведено правомірність допущеної бездіяльності/своїх дій у відповідності до вимог, встановлених ч.2 ст.19 Основного Закону та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відтак, беручи до уваги все вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також їх письмові доводи, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що позов є підставним й підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з нормами ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких відносяться витрати на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

У зв'язку з чим, суд покладає обґрунтовані та підтверджені судові витрати на відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

З огляду на те, що головуючий суддя Сасевич О.М. з 02.11.2020 року перебував у щорічній основній відпустці (самоізоляції) та на лікарняному, а тому повний текст рішення складено у перший робочий день судді - 24.11.2020 року.

Керуючись ст.ст.2, 9, 14, 73-78, 90, 132, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного підприємства «Ріел-Інвест» (; вул.Міжгірська, 8в, м.Перемишляни, Львівська обл.) до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради (; вул.Левицького, 67, м.Львів) про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання до вчинення дій задоволити.

Визнати протиправною бездіяльність Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради щодо не зміни адреси об'єкта нерухомого майна - квартири №4 по вул.Туган-Барановського, 5 у м.Львові, що належить Приватному підприємству «Ріел-Інвест», на адресу: вул.Туган-Барановського, 5а у м.Львові.

Зобов'язати Личаківську районну адміністрацію Львівської міської ради змінити адресу об'єкта нерухомого майна - квартири №4 по вул.Туган-Барановського, 5 у м.Львові, що належить Приватному підприємству «Ріел-Інвест», на адресу: вул.Туган-Барановського, 5а у м.Львові.

Стягнути з Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради (; вул.Левицького, 67, м.Львів) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Ріел-Інвест» (; вул.Міжгірська, 8в, м.Перемишляни, Львівська обл.) витрати по сплаті судового збору у сумі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України, з врахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пп.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст рішення складено та підписано 24.11.2020 року.