Справа № 380/6304/20
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/6304/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого-судді Сакалоша В.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуації про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Державної служби України з надзвичайних ситуацій (далі - ДСНС України, відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії у вигляді відмови Державної служби України з надзвичайних ситуацій вчинені у формі письмової відповіді, оформленої витягом з протоколу №7 від 24 червня 2020 року засідання Комісії з призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №908;

- зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №908 у розмірі 42-місячного грошового забезпечення без вирахування раніше виплаченої суми.

Заявлені вимоги обґрунтовані незгодою ОСОБА_1 із відмовою відповідача у призначенні йому одноразової грошової допомоги право на яку, на його переконання, позивач набув у зв`язку із встановленням йому другої групи інвалідності, через захворювання пов`язане із проходженням військової служби.

Провадження у справі суд відкрив ухвалою від 10.08.2020.

ДСНС України надало відзив на позов. Проти заявлених вимог заперечує, вказує, що обов`язковою умовою для встановлення та виплати одноразової грошової допомоги є встановлення вищої групи інвалідності не більш як протягом двох років з дня встановлення первинної групи інвалідності. І оскільки ІІІ група інвалідності була встановлена позивачу у 2012 році, а ІІ у 2020 році, підстав для призначення одноразової грошової допомоги у ДСНС немає. При цьому зазначено, що здійснення виплат одноразової грошової допомоги належить до компетенції ГУ ДСНС у Львівській області, а прийняття рішення про призначення чи про відмову у призначенні такої допомоги належить до дискреційних повноважень відповідача.

В судове засідання по розгляду справи сторони не з`явилися, були належно повідомлені про його призначення. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на наведене, оскільки підстав для відкладення розгляду судом не встановлено, подальший розгляд справи суд ухвалив продовжити в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В ході дослідження матеріалів справи судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 проходив військову службу в органах Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

23 листопада 2011 року наказом №301 о/с відповідно до Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту звільнено із служби у відставку (з виключенням з військового обліку) за пунктом 102 підпунктом 2 (за станом здоров`я) полковника служби цивільного захисту ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ), першого заступника начальника Головного управління МНС України у Львівській області, з 23 вересня 2011 року, скасувавши йому доступ до державної таємниці та виключивши його з кадрів МНС України.

03 січня 2012 року ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із проходженням військової служби на строк до 01.01.2013 (Довідка до Акта огляду МСЕК Серія 10 ААА №855053).

09 січня 2020 року при повторному огляді інваліда ОСОБА_1 безтерміново встановлена друга група інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із проходженням військової служби (Довідка до Акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12 ААБ №330370).

З метою отримання одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 звернувся до Начальника Головного управління ДСНС України у Львівській області із заявою від 06.03.2020 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням другої групи інвалідності пов`язаної із захворюванням, отриманим під час проходження служби в підрозділах ДСНС України.

Листом №58-3/1617 від 10 березня 2020 року ГУ ДСНС України у Львівській області направило на розгляд Комісії ДСНС України з призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту матеріали гр. ОСОБА_1 для вирішення питання щодо виплати йому одноразової грошової допомоги.

24 червня 2020 року відбулося засідання Комісії з призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, на якому прийнято рішення відмовити у виплаті одноразової грошової допомоги інваліду II групи ОСОБА_1 .

Рішення мотивовано тим, що відповідно до абзацу третього пункту З Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007року №1908, якщо особі рядового чи начальницького складу протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їй право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Означене рішення оформлене витягом з протоколу №7 від 24червня 2020 року засідання Комісії з призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.

Листом №5804-4595/5803 від 06.07,2020 року Головне управління ДСНС у Львівській області поінформувало ОСОБА_1 про те, що за рішенням засідання Комісії з призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту йому відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги. Як додаток до листа надано витяг з протоколу №7 від 24 червня 2020 року в частині, що стосується ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням, вважаючи таке протиправним, а свої права порушеними ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір суд керувався таким.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі -одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

При цьому частинами першою та другою статті 101 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини другої статті 118 Кодексу цивільного захисту України у разі травми або поранення, заподіяного особі рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту під час виконання службових обов`язків, а також інвалідності, що настала у період проходження служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що стався у період проходження служби, пов`язаного з виконанням службових обов`язків, залежно від ступеня втрати працездатності такій особі виплачується одноразова грошова допомога у розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою у порядку та на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності особою рядового чи начальницького складу служби цивільного захисту у період проходження служби у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання статті 118 Кодексу цивільного захисту України Кабінет Міністрів України постановою від 11 липня 2007 року № 908 затвердив Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), травми або поранення, захворювання чи інвалідності осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - Порядок № 908).

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 908 передбачено, що грошова допомога виплачується: особам рядового і начальницького складу у разі настання інвалідності в період проходження служби та особам, звільненим із служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення, а якщо інвалідність настала внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, незалежно від строку, який минув після звільнення із служби, у розмірі:

48-місячного грошового забезпечення - інвалідам I групи;

42-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи;

36-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.

Отже, Порядок №908, затверджений на виконання статті 118 Кодексу цивільного захисту України, є спеціальним нормативно-правовим актом, який передбачає порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги при настанні наслідків інвалідності уже звільненим особам.

Згідно абзацу 3 пункту 3 Порядку №908 якщо особі рядового чи начальницького складу протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їй право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Положення даної норми застосовується при вирішенні питання щодо отримання доплат між розміром раніше отриманої одноразової грошової допомоги при встановленні інвалідності нижчої групи (або нижчого ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності) та розміром одноразової грошової допомоги, яка повинна виплачуватись при встановлені інвалідності вищої групи (або більшого відсотка втрати працездатності).

На момент виникнення спірних правовідносин Порядок №908 зі змінами та доповненнями був чинним, як і на момент вирішення спору. Зазначені правові норми є нормами прямої дії і поширюються на всіх осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.

Сукупно проаналізувавши вищенаведені норми законодавства суд приходить до висновку, що без обмеження будь-яким строком грошова допомога виплачується, якщо не залежно від ступеня втрати працездатності особа вперше визнається такою що має інвалідність. А у випадку встановлення інвалідності вищої групи (або більшого відсотка втрати працездатності) має застосовуватися абзац 3 пункту 3 Порядку №908

Як встановлено судом, первинно ІІІ групу інвалідності позивачу встановлено у 2012 році, тоді як повторний огляд за наслідками якого позивачу встановили ІІ групу інвалідності проходив вже у 2020 році, тобто по спливу визначеного Порядком №908 дворічного строку.

Отже, з часу первинного встановлення ступеню втрати працездатності (2012 рік) до дня встановлення третьої групи інвалідності (2020 рік) минуло понад два роки, що, у свою чергу, не дає позивачу права на отримання одноразової грошової допомоги у збільшеному розмірі. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у Постанові від 15 липня 2020 року (справа № 240/10153/19 адміністративне провадження № К/9901/13038/20) де розглядалися подібні правовідносини.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини першої, другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з пунктом 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. " від 27.09.2001 року рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні.

Розподіл судових витрат, відповідно до статті 139 КАС України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

В и р і ш и в :

У задоволенні позову відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Сакалош