Справа № 520/9971/2020
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

25 листопада 2020 року № 520/9971/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кухар М.Д.,

за участі:

секретаря судового засідання - Говтві Д.В.,

представника позивача - Озерного К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №520/9971/2020 за позовом Харківського механічного технікуму ім. О.О. Морозова (вул. Морозова, буд. 4/1, м. Харків, 61036, ) до Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (майдан Захисників України, буд. 7/8, 7 пов., м. Харків, 61001, ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Харківський механічний технікум ім. О.О. Морозова, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

-визнати постанову про стягнення виконавчого збору від 20.02.2019 року протиправною та скасувати її.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що постанова про стягнення виконавчого збору від 20.02.2019 року прийнята безпідставно, відтак підлягає скасуванню у судовому порядку.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, був повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Згідно наданого клопотання розгляд справи просив здійснювати за відсутності уповноваженого представника відповідача.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2020 поновлено Харківському механічному технікуму ім. О.О. Морозова строк для звернення до адміністративного суду по справі №520/9971/2020 з позовом до Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що Господарським судом Харківської області 23.04.2013 року видано наказ на примусове виконання рішення.

На підставі вказаного наказу постановою від 24.12.2013 року відкрито виконавче провадження зі стягнення з Харківського механічного технікуму ім. О.О. Морозова на користь КП`ХТМ» суми боргу у розмірі 1487634,48 грн.

Пунктом 2 постанови встановлено строк для добровільного виконання рішення до семи днів з дня прийняття постанови.

Позивачем, згідно платіжного доручення від 30.12.2013 року(а.с.8), сплачено суму боргу у розмірі 1458465,0 грн.

Керуючись ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» 20.02.2019 державним виконавцем відділу винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 148 465,09 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), а Закон №606-ХІV, у свою чергу, втратив чинність (крім статті четвертої, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності Законом 1404-VIII).

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 7 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VІІІ виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Як вже встановлено судом, постановою від 24.12.2013 року відкрито виконавче провадження.

Відтак, до спірних правовідносин мають бути застосовані положення Закону №606-ХІV.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до Закону України "Про державну виконавчу службу" примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділів державної виконавчої служби (далі - державні виконавці).

Інші органи, організації і посадові особи здійснюють виконавчі дії у випадках, передбачених цим Законом, у тому числі відповідно до статті 6 цього Закону на вимогу чи за дорученням державного виконавця (ст.2 Закону України «Про виконавче провадження»).

Примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду (ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених відповідно до вимог цього Закону, за виконавчими документами, які підлягають негайному виконанню, а також у разі перерахування коштів стягувачу у випадку, передбаченому частиною другою статті 27 цього Закону, та у разі виконання рішень у порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю.Під час наступних пред`явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Розмір фактично стягнутого з боржника виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір повертається боржникові.

У разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 ч. 1 ст. 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

У разі виконання рішення, за яким закінчився строк для його самостійного виконання, але судом встановлено відстрочку чи розстрочку виконання рішення, виконавчий збір стягується в порядку, встановленому цим Законом, шляхом виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження.

Постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Судом встановлено, що згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.12.2013 року ВП № 41380209 державним виконавцем надано час на добровільне виконання рішення суду в строк до сімох днів з моменту винесення постанови.

У свою чергу, виконавчим документом визначено до стягнення наступні суми: основний борг за теплопостачання - 1 458 465,09 грн. судовий збір - 29 169,48 грн.

Позивачем згідно платіжного документу від 30.12.2013 року, сплачено суму 1458465,09 грн.

Доказів виконання в повному обсязі вимоги виконавчого документу №922/1165/13, що виданий 23.04.2013 Господарським судом Харківської області, у термін, що встановлений державним виконавцем, до суду не надано.

Станом на дату звернення до суду залишок заборгованості складає 29 169,48 грн., залишок несплаченого виконавчого збору складає 148763,44 грн., залишок несплачених витрат виконавчого провадження складає 500,0 грн.

Представником позивача надано довідку про сплату залишку боргу станом на 13.11.2020, проте предметом спору є постанова від 20.02.2019 року, яка прийнята у зв`язку з невиконанням рішення суду в строк до сімох днів

З огляду на вищевикладене, підстав для скасування вказаної постанови судом не встановлено.

Посилання позивача на те, що останній є бюджетною організацією та кошти можуть бути використані тільки за певними цілями на висновок суду не впливає.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 6-9, 139, 242 246, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Харківського механічного технікуму ім. О.О. Морозова (вул. Морозова, буд. 4/1, м. Харків, 61036, ) до Міжрайонного ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (майдан Захисників України, буд. 7/8, 7 пов., м. Харків, 61001, ) про визнання протиправною та скасування постанови залишити без задоволення.

Рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дати проголошення (підписання).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя Кухар М.Д.