Справа № 420/4297/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/4297/19

Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Одеса, 18 травня 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Єщенка О.В., Осіпова Ю.В.

секретар судового засідання Колесніков-Горобець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника Подільського управління ГУ ДФС в Одеській області Кучми Андрія Миколайовича, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення № від 08.05.2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Начальника Подільського управління ГУ ДФС в Одеській області, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання незаконним, протиправним та скасування повністю індивідуального акту - рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 08 травня 2019 року, прийнятого начальником Подільського управління ГУ ДФС в Одеській області Кучмою А.М.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка вказала, що спірне рішення прийнято без дотримання Конституції України та норм чинного податкового законодавства,містить суперечності щодо адреси його прийняття. Крім того, на думку позивача, відповідачем порушено строки надіслання позивачеві оскаржуваного рішення та під час його прийняття о не було враховано право позивача на участь у процесі прийняття такого рішення. Також, позивач зауважує, що приписи ч. 1ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування`не поширюють свою дію на позивачку, як фізичну особу. При цьому, як вказує позивач, оскаржуване рішення прийнято на підставі податкової вимоги, яка скасована у судовому порядку.

Рішенням Одеськогоокружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДФС в Одеській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 08 травня 2019 року.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Головне управління ДФС в Одеській області звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначило про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час ухвалення рішення у справі та просив скасувати рішення суду першої інстанції.

У своїх доводах апелянт вказує, що судом першої інстанції зроблено необґрунтовані висновки про відсутність порушень норм податкового законодавства з боку позивача у справі, оскільки за даними облікових карток платника податків ОСОБА_1 було встановлено несвоєчасну сплату боргу з нарахованого єдиного внеску за період з 22.0.2014 року по 18.04.2016 року, у зв`язав із чим податковим органом було обґрунтовано та правомірно прийнято спірне рішення про застосування штрафної санкції.

Вимогами ч.ч. 1,3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 є приватним нотаріусом Окнянського районного нотаріального округу Одеської області, яка здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 .

08.05.2019 року начальником Подільського управління ГУ ДФС в Одеській області прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

Згідно з вказаним рішенням, на підставі ч. 9 та п. 2 ч. 11 ст. 25 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 76,04 грн. за період з 22.03.2014 року до 18.04.2016 року та нараховано пеню у розмірі 17,24 грн. (том 1 а.с.95).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки вимога про сплату боргу (недоїмки)єдиного внеску, за несплату визначеного зобов`язання у якій і було прийнято спірне рішення - скасована на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, то оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій від 08.05.2019 року № є протиправним та належить до скасування, як таке, що прийняте на підставі суми боргу, що спростована у судовому порядку.

Колегія суддів такий висновок суду першої інстанції вважає обґрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено частиною 1 статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, установлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Платниками єдиного внеску, у відповідності до п. 4, п.5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування є платниками єдиного внеску; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зокрема, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 є приватним нотаріусом та у розумінні вказаної вище норми є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено обов`язок платника єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з абз.3 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі (ч.10 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).

Відповідно до ч.11 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

За змістом п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим

ОСОБА_2 встановлено ч. ч. 2-4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Насумунедоїмки, відповідно до ч. 10ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п. 2 ч.11 ст. 25Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування`в редакції чинній до 01.01.2015 року, орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штрафу розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум; приписами п. 2 ч. 11ст. 25 зазначеного Закону в редакції чинній з 01.01.2015 року передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

У відповідності до п.1, п.2 розділу VІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженоїнаказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449, до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення. У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Пунктом 3 розділу VІ Інструкції №449 встановлено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Відповідно до п. 1 , пп. 2 п. 2 розділу VІІ Інструкції №449, за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Згідно з частиною одинадцятою статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1-4 та 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції в таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Тобто, якщо особа самостійно не сплачує єдиний внесок та має на кінець звітного року недоїмку за сплати єдиного внеску, орган доходів і зборів надсилає такій особі вимогу про сплату боргу (недоїмки).

Враховуючи вказане, вимога про сплату недоїмки єдиного внеску засвідчує факт існування боргу особи перед державою за вказаним платежем та є первинною по відношенню до рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату єдиного внеску.

Також, до особи застосовуються штрафні санкції та нараховується пеня за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Як свідчать матеріали справи, згідно листа Головного управління ДПС в Одеській області від 03.09.2019 року № 94/Б/15-32-55-09-14, станом на 10.05.2019 року по платнику ОСОБА_1 рахувалась заборгованість по єдиному внеску на загальну суму 10953,16 грн., яка відображена у вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 року № Ф-4237-17, в тому числі за період 2013-2015 роки.

Вказана вимога була оскаржена ОСОБА_1 в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного судувід 22.10.2019 року у справі № 420/4591/19, яке набрало законної сили 11.12.2019 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області, начальника Подільського управління ГУ ДФС в Одеській області Кучми Андрія Миколайовича про визнання незаконною, протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки)- задоволено. Визнано протиправною та скасовано Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 10 травня 2019 року №Ф-4237-17.

Водночас, штрафні санкції та пеня нараховані позивачці відповідно до рішення № від 08.05.2019 року за несплату сум єдиного внеску, були визначені вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 10 травня 2019 року №Ф-4237-17.

Вказаний факт підтверджується змістом листів ГУ ДФС в Одеській області від 25.07.2019 року, від 03.09.2019 року та змістом відзиву на адміністративний позов.

Згідно з ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд дійшов висновку, що суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності прийняття спірного рішення.

За вказаних обставин, оскільки спірне рішення про застосування штрафних санкцій та пені від 08.05.2019 року № було прийнято на підставі вимоги, що скасована в подальшому в судовому порядку, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що й оскаржуване позивачкою рішення про застосування штрафних санкцій є протиправним та підлягає скасування.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року у справі № 420/4297/19 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено та підписано 25 листопада 2020 року.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Єщенко О.В. Осіпов Ю.В.