Справа № 560/7210/20
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7210/20
УХВАЛА

іменем України

26 листопада 2020 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Божук Д.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації (32300, Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, вул. Троїцька, 2, ) щодо недоплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) щорічної грошової допомоги до 05 травня за період з 2015 по 2018 роки відповідно до положень статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації (32300, Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, вул. Троїцька, 2, ) щодо недоплати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) щорічної грошової допомоги до 05 травня за період з 2019 по 2020 роки відповідно до положень статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації (32300, Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, вул. Троїцька, 2, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) суми щорічної грошової допомоги до 05 травня за період з 2015 по 2018 роки у розмірах п`яти мінімальних пенсій за віком (розміри яких були встановлені на кожний відповідний рік) з урахуванням вже виплачених сум;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації (32300, Хмельницька область, м. Кам`янець-Подільський, вул. Троїцька, 2, ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) суми щорічної грошової допомоги до 05 травня за період з 2019 по 2020 роки у розмірах восьми мінімальних пенсій за віком (розміри яких були встановлені на кожний відповідний рік) з урахуванням вже виплачених сум.

Ухвалою суду від 17.11.2020 позовну заяву залишено без руху через невідповідність вимогам, встановленим статтями 160-161 КАС України, та надано строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення копії вказаної ухвали.

Вказано, що недоліки необхідно усунути шляхом надання до суду належним чином обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду (в частині правомірності розміру виплаченої допомоги до п`ятого травня у 2015-2019 роках) та доказів поважності його пропуску.

На виконання вимог ухвали суду позивачем подано заяву від 20.11.2020, в якій позивач просить визнати поважними причини пропуску процесуального строку звернення до адміністративного суду.

Заява мотивована тим, що про рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року у справі №1-247/2018(3393/18) позивач дізнався лише на початку жовтня 2020 року. Також вказує, що результатами розгляду його звернення 06.11.2020 отримав письмову відповідь №985 від 26 жовтня 2020 року, якою було відмовлено у задоволенні звернення. Вважає, що досудове врегулювання спору результатів не дало, а строк звернення до суду, визначений статтею 122 КАС України, пропущений з поважних причин.

Оцінивши наведені підстави для поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не можна вважати поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку.

Визначення початку або встановлення такого строку виходить з того, що такий початок починає своє обчислення з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В цьому випадку, законодавцем встановлена альтернативність такого обчислення, при чому в одному випадку це день об`єктивно достовірної та беззаперечної обізнаності такої особи, в іншому випадку таке обчислення повинно здійснюватися із можливості бути обізнаним про ті чи інші обставини, що можуть впливати на порушення прав, свобод чи інтересів (умовно), тобто встановлена так би мовити можлива обов`язковість бути обізнаним про ті обставини, що впливають або мають безпосередній вплив на відповідне порушення прав.

Законодавець пов`язує початок обчислення строку не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно повинна була дізнатися про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (рішення у справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії").

Суд зазначає, що поновлення строку звернення до суду може здійснюватися з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, або хибна помилка про не пропуск строку, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них, визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Згідно зі статтею 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

З огляду на наведене, перебіг строку звернення особи до суду з позовною вимогою про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування щорічної разової допомоги в необхідному розмірі на підставі Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" слід обраховувати з 30 вересня відповідного поточного року.

Ця позиція аналогічна висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 06.02.2018 по справі №607/7919/17, а саме, що 30 вересня поточного року - це встановлений законом кінцевий строк, до якого могла бути здійснена виплата вказаної допомоги, і до якого позивач міг очікувати на отримання більшої суми, ніж та, яка була йому нарахована.

Тобто перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, за який виплачується разова щорічна грошова допомога.

Отже, строк звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати щорічної разової допомоги у вказаному позивачем розмірі за 2015 рік необхідно обраховувати з 30 вересня 2015 року, за 2016 рік - з 30 вересня 2016 року, за 2017 рік - з 30 вересня 2017 року, за 2018 рік - з 30 вересня 2018 року, за 2019 рік - з 30 вересня 2019 року, за 2020 рік - з 30 вересня 2020 року.

Позивач, в свою чергу, стосовно виплати разової щорічної грошової допомоги в період з 2015 по 2019 роки у встановлений законодавством строк до суду не звернувся, доказів наявності обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом суду не надав.

Суд зазначає, що прийняття 27 лютого 2020 рішення Конституційним Судом України №3-р/2020, на яке посилається позивач у позові, також не може слугувати підставою вважати строк не пропущеним чи для поновлення строку звернення до суду з метою отримання допомоги до 05 травня за 2015-2019 роки, оскільки його положення не можуть застосовуватись за минулий час.

Сам факт прийняття рішення Конституційного Суду України №3-р/2020 не міг бути перешкодою для звернення позивача до суду у 2015-2019 роках.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази наявності обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом або унеможливлювали позивачу вчасно, тобто до 30 вересня кожного року, дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів стосовно нарахування разової грошової допомоги.

Відтак, вказані у заяві підстави пропуску строку звернення до суду з даним позовом не є достатніми.

Відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки з позовними вимогами в частині, що стосується нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2019 роки підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву в частині зазначених позовних вимог.

Керуючись пунктом 9 частини 4 статті 169, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Кам`янець-Подільської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії в частині нарахування та виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2019 роки - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддяД.А. Божук