Справа № 1.380.2019.004623
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа №1.380.2019.004623

26 листопада 2020 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні заяву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Національного агентства з питань запобігання корупції треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №1.380.2019.004623 за позовом ОСОБА_2 до Національного агентства з питань запобігання корупції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 - суддя Львівського окружного адміністративного суду про зобов`язання відповідача Національне агентство з питань запобігання корупції провести повну перевірку декларації судді Львівського окружного адміністративного суду ОСОБА_4 відповідно до "Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування".

Чергове підготовче засідання по даній справі призначене на 26.11.2020.

23.11.2020 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 на офіційну електронну адресу Тернопільського окружного адміністративного суду поступила заява від 19.11.2020 про відвід судді Тернопільського окружного адміністративного суду Мартиць О.І.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що ОСОБА_5 та інші учасники справи неодноразово звертались з клопотаннями до судді О.Мартиць щодо надання їм права ознайомитись з матеріалами справи в частині повноважень представника НАЗК та третьої особи Р. Москаля. Суддею О.Мартиць було заявлено, що нею особисто перевірено повноваження представника НАЗК (керівника юридичного управління НАЗК Я. Любченко) до матеріалів справи долучалися документи за підписом представника Я. Любченко. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців Я. Любченко не значиться як керівник НАЗК. Також суддею О.Мартиць було заявлено про те, що нею підтверджено повноваження Р.Москаля, як судді Львівського окружного адміністративного суду.

Позивач, треті особи вважають що суддя О.Мартиць надає неправдиву інформацію щодо повноважень судді Р.Москаля, оскільки позивачу відомо про відсутність посвідчення судді. Таким чином, суддя О.Мартиць при розгляді даної справи умисно та свідомо приховує від позивача та третіх сторін важливу у справі інформацію користуючись територіальним віддаленням суду. Очевидним є той факт, що суддею Мартиць О.І. чиняться реальні перешкоди доступу зацікавлених осіб до правосуддя .

За надуманими приводами суддя відмовляється від розгляду адміністративної справи, намагаючись спотворити зміст позовної заяви.

Відтак, В. Реймер стверджує про відкрите процесуальне свавілля, яке демонструє суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Мартиць О.І. під час розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_2 (справа №1.380.2019.004623), направлене на захист реалізації корупційних схем.

Згідно із частиною третьою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. (частина четверта статті 40 КАС України)

За правилами частини одинадцятої статті 40 КАС України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Мартиць О.І. у відпустці заяву про відвід судді розглянуто у перший робочий день 26.11.2020.

Вирішуючи в письмовому провадженні питання про відвід, суд враховує наступне.

За змістом заяви про відвід, вона ґрунтується на положеннях пунктів 2, 4 частини першої статті 36 КАС України.

В силу вказаної процесуальної норми суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

- якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

- за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Зазначені підстави для відводу є оціночними і мають бути підтверджені доказами учасником справи, який заявляє відвід.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 доказів існування таких обставин, зокрема, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не надано.

Водночас, варто зазначити, що за змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини "Ветштайн проти Швейцарії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

У справі "Газета Україна-Центр проти України" рішення від 15 липня 2010 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності".

З вищезазначеного вбачається, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність відповідних вищезазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Таким чином, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Більше того, зі змісту заяви про відвід вбачається, що заявник передусім не погоджується із процесуальними рішеннями судді стосовно розгляду клопотання щодо ознайомлення з матеріалами справи в частині повноважень представника НАЗК та третьої особи Р. Москаля.

Суд зазначає, що судді повинні розглядати справи неупереджено, на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чиєї сторони або з будь-якої причини.

Незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанцій.

В силу прямої норми частини четвертої статті 36 КАС України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За викладених обставин та наведених норм права, заява третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 про відвід судді є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини дванадцятої статті 40 КАС України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 про відвід судді Мартиць О.І. в адміністративній справі №1.380.2019.004623 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 26 листопада 2020 року.

Головуючий суддя Мартиць О.І.