Справа № 320/11129/20
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без руху

17 листопада 2020 року м. Київ № 320/11129/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Горобцова Я.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ПП «Оіл Босс» до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання дій протиправними та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ПП «Оіл Босс» до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання дій відповідача протиправними та скасування рішення від 29.07.2020 (акт № 044580) про застосування штрафу в розмірі 92 Євро та постанови Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки № 220089 від 08.08.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 8500 грн.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді ОСОБА_1 у період з 10.11.2020 по 16.11.2020 (включно) питання про відкриття провадження вирішується 17.11.2020.

Відповідно до частини першої статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Наданий адміністративний позов не відповідає вимогам статей 160, 161 КАС України з огляду на таке.

В силу вимог частини третьої статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 132 цього Кодексу встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, встановлюється ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано юридичною особою, встановлюється ставка судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином, враховуючи приписи чинного законодавства у взаємозв`язку із заявленими у позові вимогами, позивачеві слід було сплатити 2102, 00 грн. судового збору за вимогу майнового характеру (скасування постанови № 220089 від 08.08.2020) та 2102, 00 грн. за вимогу немайнового характеру (скасування рішення від 29.07.2020 (акт № 044580).

Проте, жодних документально підтверджуючих доказів сплати судового збору суду не надано.

Крім того, відповідно до пунктів 2, 11 частини п`ятої статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вищевказаних вимог процесуального закону, у позовній заяві не зазначено повного найменування позивача, засобів зв`язку та адрес електронної пошти учасників справи, а також власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Пунктами 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України передбачено, що у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень у позовній заяві зазначається обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Проте, зазначені вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача є абстрактними, оскільки не конкретизовані в частині того, які дії відповідача слід визнати протиправними та, відповідно, в чому ця протиправність полягає.

Відповідно до частини третьої статті 77 КАС України, докази суду надають учасники справи.

Частиною першою статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Частиною другою статті 94 цього Кодексу передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

При цьому, як зазначив Верховний Суд в ухвалі від 04.01.2018 в адміністративній справі № 9901/28/17, копії документів вважаються засвідченими належним чином за умови, якщо учасник справи підтверджує їх відповідність оригіналу, який у нього знаходиться, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Положеннями пункту 5.27 Вимог до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003 передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Представлені суду ксерокопії документів не оформлені у відповідності до вимог пункту 5.27 ДСТУ 4163-2003.

Водночас судом встановлено, що позивачем приєднано до позовної заяви ксерокопії документів як для суду, так і для відповідача, які жодним чином не засвідчені у передбачений ДСТУ 4163-2003 спосіб, що є порушенням вимог частини другої статті 94 КАС України.

Висновок про те, що подання незасвідчених у передбачений законом спосіб ксерокопій документів є порушенням норм процесуального права, узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 11.09.2018 у справі № 826/15414/17 (К/9901/58858/18).

Крім того, представлені суду докази, зокрема, ксерокопія акту № 044580 від 29.07.2020 у непридатному для читання вигляді у зв`язку із низькою якістю виготовленої її копії.

В той же час, на підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивачем не надано суду докази, що підтверджують обставини, на які він посилається, у тому числі, обставини, які передували ухваленню спірної постанови, зокрема, порядок здійснення позивачем господарської діяльності та зазначення її видів (види перевезень із розкриттям їх змісту) з представленням суду копії документів, якими підтверджено право на здійснення перевезень (ліцензія), засвідченої автомобільним перевізником, або ліцензійної картки; надання доказів, якими підтверджено право власності позивача на транспортний засіб МАН ТСХ 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 , а також документів, які підтверджують перебування цього транспортного засобу у штаті підприємства; копії технічного паспорту та документу про стан транспортного засобу; копії посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційного документу на транспортний засіб або іншого засвідченого в установленому порядку документу, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом; талон про проходження державного технічного огляду; поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; доказів перебування водія транспортного засобу МАН ТСХ 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 , у трудових відносинах з ПП «Оіл Босс», подорожніх листів чи власних форм обліку роботи транспортного засобу (акти, звіти); наказу про закріплення транспортного засобу за цим водієм; документи на вантаж; додатковий дозвіл, що видається уповноваженими органами на проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу; дозвіл на рух автомобільними дорогами вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень; погодження маршруту великовагових та великогабаритних транспортних засобів; копії документу про результати зважування транспортного засобу МАН ТСХ 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 29.07.2020 на а/д М-05 Київ-Одеса 210км+450; документів, які підтверджують справність вимірювального і зважувального обладнання.

В силу вимог частини третьої статті 43 КАС України, здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Проте, на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача як юридичної особи матеріали позову жодних документів (Витяг з ЄДР, свідоцтво про державну реєстрацію тощо) не містять.

Відповідно до положень частини третьої статті 55 КАС України, юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Таким чином, керівник юридичної особи має право на звернення до суду від його/її імені лише на підставі документів, що безпосередньо підтверджують його повноваження.

Судом встановлено, що позовну заяву підписано О. Романюком, посадове становище якого не вказано. Додані до позовної заяви матеріали також не містять доказів, що підтверджують повноваження О. Романюка діяти від імені позивача.

Крім того, у пункті 1 прохальної частини позову позивачем заявлено клопотання про визнання причин пропуску строку подачі скарги поважними та поновити цей строк.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суб`єкт господарювання має право звернутися до відповідного центрального органу виконавчої влади або до суду щодо оскарження рішень органів державного нагляду (контролю).

Відповідно до пункту 32 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, скарга на постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів може бути подана до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю.

Скарга на постанову подається протягом 10 днів після її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин за заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання, щодо якого винесена постанова, строк може бути поновлений керівником органу державного контролю за умови надання заявником документів, що підтверджують наявність поважних причин несвоєчасного подання скарги в установлений строк (тимчасова непрацездатність, засвідчена в установленому порядку, або перебування у відрядженні).

Копія рішення по скарзі на постанову видається у строк до трьох днів під розписку уповноваженій особі суб`єкта господарювання чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням (пункту 35 Порядку № 1567).

Як зазначає позивач у позовній заяві (абзац 1 першого аркушу, зворот), спірні акт та постанову позивачем було оскаржено до вищого за підпорядкуванням органу державного контролю. Відповідно до листа Укртрансбезпеки від 07.10.2020 № 8023/03/15-20 скаргу позивача залишено без задоволення. Вищевказаний лист позивач отримав 20.10.2020, в той час як з цим позовом звернувся до суду лише 15.10.2020, що підтверджено конвертом, в якому надійшов позов (штриховий кодовий ідентифікатор 791).

Проте, доказів того, що позивач отримав листа Укртрансбезпеки від 07.10.2020 № 8023/03/15-20 саме 20.10.2020 матеріали позову не містять взагалі.

Таким чином, підстави пропуску строку звернення до суду не визнані судом поважними за відсутності доказів на їх обґрунтування.

Частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Наведені обставини вказують на відповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Відповідно до статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- оригіналу документа про сплату 4204, 00 грн. судового збору за вимоги майнового та немайнового характеру, з урахуванням висновків суду;

- позовної заяви (у кількості примірників, відповідно до кількості учасників справи, один з яких до суду), зокрема, із зазначенням: повного найменування позивача, а також засобів зв`язку та адрес електронної пошти учасників справи; власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; обґрунтувань оспорюваними діями відповідача прав, свобод, інтересів позивача та викладом конкретного змісту позовних вимог в частині того, які дії відповідача слід визнати протиправними та, відповідно, в чому ця протиправність полягає (у разі конкретизації протиправності дій відповідача доплатити також 2102, 00 грн. судового збору як за вимогу немайнового характеру);

- належним чином засвідчених копій усіх доданих до позовної заяви документів, а також у придатному для читання вигляді копії о двох примірниках акту № 044580 від 29.07.2020;

- доказів на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача як юридичної особи (Витяг з ЄДР, свідоцтво про державну реєстрацію тощо), а також доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала позов;

- доказів, що підтверджують обставини, на які посилається позивач, у тому числі, обставини, які передували ухваленню спірної постанови, зокрема, порядок здійснення позивачем господарської діяльності та зазначення її видів (види перевезень із розкриттям їх змісту) з представленням суду копії документів, якими підтверджено право на здійснення перевезень (ліцензія), засвідченої автомобільним перевізником, або ліцензійної картки; надання доказів, якими підтверджено право власності позивача на транспортний засіб МАН ТСХ 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 , а також документів, які підтверджують перебування цього транспортного засобу у штаті підприємства; копії технічного паспорту та документу про стан транспортного засобу; копії посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційного документу на транспортний засіб або іншого засвідченого в установленому порядку документу, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом; талон про проходження державного технічного огляду; поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; доказів перебування водія транспортного засобу МАН ТСХ 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 , у трудових відносинах з ПП «Оіл Босс», подорожніх листів чи власних форм обліку роботи транспортного засобу (акти, звіти); наказу про закріплення транспортного засобу за цим водієм; документи на вантаж; додатковий дозвіл, що видається уповноваженими органами на проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу; дозвіл на рух автомобільними дорогами вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень; погодження маршруту великовагових та великогабаритних транспортних засобів; копії документу про результати зважування транспортного засобу МАН ТСХ 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 29.07.2020 на а/д М-05 Київ-Одеса 210км+450; документів, які підтверджують справність вимірювального і зважувального обладнання;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для поновлення строку, підтверджених відповідними належними та допустимими доказами.

Принагідно суд зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, КАС України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі. Позаяк, законодавством чітко встановлено наслідки невиконання таких вимог, а саме постановлення судом ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

Залишити без руху позовну заяву ПП «Оіл Босс» до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання дій протиправними та скасування рішення.

Встановити позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Я.В. Горобцова