Справа № 640/23559/20
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства «ЗАВОД 410 ЦА» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.10.2020 про відмову у задоволенні заяви державного підприємства «ЗАВОД 410 ЦА» про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство «ЗАВОД 410 ЦА» звернулось до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просило:

- заборонити управлінню Державної казначейської служби у Печерському районі м. Києва та Офісу великих платників податків Державної податкової служби здійснювати дії щодо стягнення з позивача коштів на підставі податкової вимоги від 25.05.2020 № 236-10, або будь - яких інших податкових вимог.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.10.2020 у задоволенні заяви державного підприємства «ЗАВОД 410 ЦА» про забезпечення адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що заявник має намір звернутися до суду із адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Офісу великих платників податків Державної податкової служби за формою «Ю» № 236-10 від 25.05.2020; визнання протиправним та скасування рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби про опис майна у податкову заставу від 26.05.2020 №19475/10/28-10-10-02-23; зобов`язання Офісу великих платників податків Державної податкової служби виключити дані з інтегрованих карток платника податків ДП «Завод 410 ЦА» про податковий борг з частини чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об`єднань у розмірі 105 905 212, 29 грн.

В обґрунтування заяви про забезпечення адміністративного позову державне підприємство «ЗАВОД 410 ЦА» зазначає, що до набрання рішенням суду законної сили у даній справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Умови та порядок вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначено статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частин першої, другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду,

2) або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами першою, другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

4) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, за своєю юридичною природою інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано виключний перелік підстав для вжиття судом заходів забезпечення адміністративного позову, який є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд повинен перевірити їх відповідність вимогам процесуального законодавства щодо співмірності з предметом спору та наслідками їх застосування для інших заінтересованих осіб.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Перевіряючи оскаржувану в цій справі ухвалу суду, колегія суддів зазначає, що ані до суду першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження позивачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували, що без вжиття судом заходів забезпечення позову в цій справі виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення прав або інтересів позивача може бути істотно ускладнено чи унеможливлено, тобто позивачем не було не лише доведено, а й належним чином обґрунтовано наявності підстав для забезпечення позову, визначених пунктом 1 частини другої статті 150 КАС України, на який він посилався у своїй заяві.

Також, апеляційним судом не встановлено й інших підстав для забезпечення позову в цій справі, прямо передбачених частиною другою вказаної норми процесуального законодавства, а саме очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, у межах визначеної нормативної регламентації спірних правовідносин колегія суддів приходить до висновку, що заборона управлінню Державної казначейської служби у Печерському районі м. Києва та Офісу великих платників податків Державної податкової служби здійснювати дії щодо стягнення з позивача коштів на підставі податкової вимоги від 25.05.2020 № 236-10, або будь - яких інших податкових вимог, на час розгляду даної справи, зумовить виникнення невиправданого судового втручання у діяльність суб`єкта владних повноважень, що, у свою чергу, йде у розріз з метою інституту забезпечення позову.

Більше того, аргументи щодо безпідставності прийняття рішень Офісу великих платників податків Державної податкової служби, за своєю суттю, являються підставами позову, надання оцінки яким може здійснюватися виключно у ході судового розгляду справи по суті.

Крім того, наслідки оскаржуваних рішень є юридичними, тобто зворотними, а тому незабезпечення позову істотно не ускладнить виконання рішення суду, яким буде вирішено спір по суті.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що наведені заявником обставини, не є обґрунтованими для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначеним ДП «ЗАВОД 410 ЦА» шляхом, оскільки матеріали даної справи не містять об`єктивних доказів, які б свідчили про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, а також матеріали даної справи не містять об`єктивних доказів того, що очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, у зв`язку із чим висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову є правильними.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що станом час розгляду апеляційної скарги у даній справі вже існує ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.10.2020 у справі № 640/24600/20 про забезпечення позову, якою заборонено управлінню Державної казначейської служби у Печерському районі м. Києва та Офісу великих платників податків ДПС здійснювати будь-які дії щодо стягнення з державного підприємства «Завод 410 ЦА» частини чистого прибутку у розмірі 105 905 212, 29 грн. на підставі податкової вимоги від 25.05.2020 № 236-10, або на підставі будь-яких інших податкових вимог, рішень органів Державної податкової служби України, щодо стягнення з державного підприємства «Завод 410 ЦА» частини чистого прибутку (доходу) державних унітарних підприємств та їх об`єднань у розмірі 105 905 212, 29 грн. Колегія суддів звертає увагу, що дана ухвала не скасована.

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, колегія суддів враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного підприємства «ЗАВОД 410 ЦА» залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.10.2020 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 23.11.2020.