Справа № 462/5305/20
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 462/5305/20 пров. № А/857/12875/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 28 вересня 2020 року, ухвалене суддею Мруць І.С. у м. Львові у справі № 462/5305/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 20.08.2020 року № 164, на підставі якої на позивачку накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 грн.

У обґрунтування вимог адміністративного позову позивачка зазначає те, що 20.08.2020 року відповідач виніс постанову в справі про адміністративне правопорушення. Постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення в якому зафіксовано продаж позивачкою пива «Львівське Експертове» після 22 год. 00 хв., внаслідок чого позивачка порушила правила торгівлі у місті Львові визначені ухвалою Львівської міської ради № 4710 від 11.03.2019 року «Про заборону роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом», за яке передбачена адміністративна відповідальність ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Позивачка вважає постанову в справі про адміністративне правопорушення протиправною з огляду на те, що в оскаржуваній постанові не зазначено на підставі яких доказів відповідач дійшов висновку про наявність складу адміністративного правопорушення в діях позивачки. Позивачка зауважує, що фото- та відеоматеріали, які б підтверджували факт вчинення позивачкою правопорушення відсутні, протокол про вчинення адміністративного правопорушення уповноваженими особами Національної поліції не складався, позивачці для ознайомлення не надавався. Позивачка зазначає, що відповідач не з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема не довів, що позивачка здійснила адміністративне правопорушення, а при винесенні оскаржуваної постанови не надав оцінки відсутності розрахункових документів, які б підтвердили реалізацію позивачкою пива після 22 год. 00 хв. Позивачка наголошує, що саме орган, який притягає особу до адміністративної відповідальності, має довести її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення.

На думку позивачки, відповідач безпідставно притягнув позивачку до адміністративної відповідальності, а тому оскаржену постанову належить скасувати.

Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 28 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову адміністративної комісії при Залізничній районній адміністрації № 164 від 20.08.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрито.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Не погодившись з цим рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає те, що суд першої інстанції неповно з`ясував та дослідив обставини справи.

Свою позицію відповідач пояснює тим, що суд першої інстанції не надав можливості відповідачу надати докази, які мають значення у справі, оскільки невчасно повідомив відповідача про дату розгляду справи.

Відповідач, натомість, зазначає, що документи, які додані до апеляційної скарги, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення позивачки та особи, яка придбала пиво, рапорт поліцейського, підтверджують факт вчинення позивачкою адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 11 липня 2020 року старший інспектор поліції Франківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітан поліції Притула Р.Р. склав протокол про адміністративне правопорушення, у якому зафіксував те, що ОСОБА_1 , яка працює продавцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , 11.07.2020 року близько 00 год. 20 хв. в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснила продаж пива «Львівське експортове», чим порушила вимоги ухвали Львівської міської ради № 4710 від 11.03.2019 року «Про заборону роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом».

20.08.2020 року адміністративна комісія при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради винесла постанову № 164, на підставі якої притягнула позивачку до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 156 КУпАП та наклала на позивачку адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на наступні обставини.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються КУпАП.

Частинами першою та другою статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно з частиною 2 статті 156 КУпАП порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, - тягне за собою накладення штрафу від ста до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єкт цього адміністративного правопорушення - встановлені, зокрема, рішенням органу місцевого самоврядування на відповідній території, правила торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами.

Об`єктивна сторона полягає у вчинення дій, зокрема у продажі пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв і тютюнових виробами, у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Суб`єктом виступає фізична особа продавець.

Суб`єктивна сторона полягає в умисній формі вини.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265 (далі - Закон № 265) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Статтею 2 Закону № 265 визначено, що розрахунковим документом є документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Апеляційний суд встановив те, що у матеріалах цієї судової справи та матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні розрахункові документи про продаж алкогольних напоїв.

У постанові від 20.07.2020 року у справі № 820/4881/16 Верховний Суд за аналогічних обставин дійшов висновку про те, що відсутність розрахункових документів, свідчить про відсутність факту продажу алкогольних напоїв.

Отже, на думку апеляційного суду, в діях позивачки відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбаченого частиною 2 статті 156 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

На підставі аналізу наведених правових норм, апеляційний суд дійшов висновку про те, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення повинна безпосередньо фіксувати факт адміністративного правопорушення, зважаючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути складений лише на свідченнях свідків, оскільки свідчення свідків скоріше засвідчують обставини, які зафіксовані в протоколі і є додатковим джерелом доказової інформації.

У цій справі протокол про адміністративне правопорушення складений виключно на свідченнях свідка ОСОБА_2 , який пояснив, що дві пляшки пива «Львівське експортове» придбав у магазині «Бейкер Маркет» і їх продала ОСОБА_1 .

Апеляційний суд встановив те, що працівник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення безпосередньо не спостерігав факт його вчинення, що слідує із пояснень, які надав свідок адміністративного правопорушення та довідки про проведення перевірки за рапортом «102» від 13.07.2020 року.

За наведених підстав, апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним доказом у справі.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу ще на таке.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

У статті 277-2 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Апеляційний суд встановив те, що відповідач не повідомив позивачку про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого позивачка була позбавлена можливості бути присутньою на розгляді справи, надавати свої пояснення та докази.

Неповідомлення особи про розгляд справи про адміністративне правопорушення є самостійною підставою для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Отже. на думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення про задоволення позову з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ч. 4 ст, 229, ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення, а рішення Залізничного районного суду міста Львова від 28 вересня 2020 року у справі № 462/5305/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк
Повний текст постанови складений 26.11.2020 року