Справа № 947/35315/20
Суддя: Петренко В. С.
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/227/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Ратовської А.С.,

за участю сторін та їх представників:

представник позивача: Рибаченко С.П., діючий на підставі довіреності;

відповідач: громадянин Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ),

за участю перекладача: Амур Массінісс,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі справу за адміністративним позовом

Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України

до громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )

про затримання з метою ідентифікації громадянина,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2020 року Одеський прикордонний загін Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), в якому просить суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 289 КАС України прийняти рішення про затримання громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації.

В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 25.11.2020 року о 03 год. 30 хв., в пункті пропуску через державний кордон «Чорноморський рибний порт» під час здійснення огляду вантажного транспортного засобу «Renault» д/н НОМЕР_1 з тентованим причепом д/н НОМЕР_2 , який прибув на т/х «Sеа Pertner» з республіки Туреччина, в причепі було виявлено відповідача, який представився громадянином Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який намагався з приховуванням від проходження паспортного контролю незаконно перетнути державний кордон України в пункті пропуску через державний кордон України без дозволу відповідних органів влади.

Представник позивача вказує, що своїми діями відповідач вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 204-1 КУпАП.

Представник позивача зазначає, що 25.11.2020 року, на підставі п. 14. ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст.ст. 261 - 263 КУпАП стосовно відповідача, який представився як громадянин Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , було застосовано адміністративне затримання на термін до трьох діб з метою встановлення особи та з`ясування обставин правопорушення.

25.11.2020 року у відношенні громадянина Республіки Ірак ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.204 - 1 КУпАП.

25.11.2020 року за № 21/9507 про затримання відповідача, який представився як громадянин Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), повідомлено Посольство Республіки Ірак в Україні.

Як стверджує представник позивача, станом на час подання позовної заяви, інформація щодо встановлення особи відповідача, яка забезпечить її ідентифікацію та документування в Одеському прикордонному загоні відсутня.

Представник відповідача вказує, що відповідач, реалізуючи свої права та свободи, мав змогу встановленим порядком прибути на територію України, як це передбачено законодавством іноземних держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди міжнародному іміджу та інтересам України, однак, знаючи про можливість легального в`їзду в Україну, відповідач вибрав незаконний спосіб, усвідомлюючи, що під час досягнення своєї мети, він неодноразово буде грубо порушувати та ігнорувати законодавство України на своєму шляху, що завдає шкоди міжнародному іміджу України та національним інтересам безпеки України, в частині недоторканості її кордонів.

З урахуванням викладеного, Одеський прикордонний загін Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

У судовому засіданні 27.11.2020 року представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 27.11.2020 року відповідач позов визнав, пояснив, що не проти його затримання, однак проти депортації його до Республіки Ірак.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 8 ст. 18 Закону України «Про національну безпеку України» державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), зокрема протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, зокрема біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Судом встановлено, що 25.11.2020 року о 03 год. 30 хв., в пункті пропуску через державний кордон «Чорноморський рибний порт» під час здійснення огляду вантажного транспортного засобу «Renault» д/н НОМЕР_1 з тентованим причепом д/н НОМЕР_2 , який прибув на т/х «Sеа Pertner» з республіки Туреччина, в причепі було виявлено відповідача, який представився громадянином Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який намагався з приховуванням від проходження паспортного контролю незаконно перетнути державний кордон України в пункті пропуску через державний кордон України без дозволу відповідних органів влади.

25.11.2020 року у відношенні громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.204-1 КУпАП.

25.11.2020 року за № 21/9507 про затримання відповідача, який представився як громадянин Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), повідомлено Посольство Республіки Ірак в Україні.

У відповідності до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Пунктом 7 ч. 1ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, наданих у судовому засіданні, судом встановлено, що у відповідача відсутні документи, що посвідчують його особу та на підставі яких він може вибути з території України.

Крім того, реалізуючи свої права та свободи, відповідач міг встановленим порядком прибути на територію України, не завдавши шкоди національним інтересам України. Проте, вибрав найбільш легкий та незаконний спосіб перетину кордону без належних на це документів.

Відповідно до п. 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1110, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Згідно п. 5 вказаного Типового положення іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців з дня фактичного затримання особи.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування не може перевищувати шести місяців з дня фактичного затримання особи. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк чи прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, такий строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Згідно з п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 лютого 2016 року №141, іноземці та особи без громадянства утримуються в ПТПІ протягом строку, необхідного для виконання постанови адміністративного суду: про примусове видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з України; затримання з метою ідентифікації та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, але не більш як 12 місяців.

Частиною 1 ст. 289 КАС України передбачено, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Враховуючи вищенаведене, виходячи системного аналізу наведених норм законодавства в сукупності з наданими представником позивача доказами, вбачається наявність підстав для затримання відповідача з метою його ідентифікації, з урахуванням характеру допущеного останнім порушення щодо потрапляння та перебування на території України, спроби незаконного перетину державного кордону України в складі групи осіб, а також враховуючи відсутність оригіналів документів за якими відповідача можна ідентифікувати, відсутність близьких родичів, місця проживання на території України та відсутність можливості застосування альтернативних заходів, які передбачені п.п. 3,4 ч. 1 ст. 289 КАС України.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись 26, 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 2, 5-10, 77, 257-263, 242-243, 246, 295, 288, 289 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Одеського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про затримання з метою ідентифікації громадянина - задовольнити.

Затримати особу, яка представилась як громадянин Республіки Ірак ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації, на строк шість місяців, починаючи з фактичного затримання, а саме: з 03 год. 30 хв. 25 листопада 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу може бути подано в десятиденний строк із дня проголошення рішення.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Суддя Петренко В. С.