Справа № 640/2656/20
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2020 року м. Київ № 640/2656/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., за участі секретаря судового засідання Морозової Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕАРС ЛОГІСТИК ЦЕНТР»
доГоловного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
Представники сторін:

позивача, Дружинін Є.Є.;

відповідача, Осадчий О.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕАРС ЛОГІСТИК ЦЕНТР» (надалі - позивач, товариство) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (надалі - відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення № від 12.07.2019; № від 12.07.2019; № від 12.07.2019; № від 12.07.2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2020 відкрито загальне провадження та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою проголошеною в судовому засіданні 22.09.2020 без виходу до нарадчої кімнати відмовлено в задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 22.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2019 року Головним управлінням ДФС у м. Києві, правонаступником якого є відповідач, на підставі акта перевірки №242/1/26-15-14-03-03/32376935 від 20.06.2019, винесено наступні оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а саме:

- , яким позивачу за порушення п.п.185.1, 187.1, 188.1, 189.1, 198.5 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» всього в сумі 5 097 725,00 грн, в т.ч. за основним платежем в сумі 4 078 180,00 грн, штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1 019 545 грн;

- , яким позивачу за порушення п.п.16.1.12, 44.1, 44.2, 44.3, 85.2, п.3 ст.8, п.7 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 510,00 грн;

- , яким позивачу відсутність складання та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст.201 Податкового кодексу України, податкових накладних / розрахунків коригування, застосовано штраф в розмірі 50% в сумі 2 039 100,39 грн;

- , яким позивачу за порушення п.п.44.1, 44.2, 44.3, 134.1.1 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток» всього в сумі 15 611 194,00 грн, в т.ч. за основним платежем в сумі 12 448 955,00 грн, штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 3 112 239,00 грн.

Не погоджуючись з правомірністю і обґрунтованістю вказаних ППР через їх передчасність, позивач посилаючись на п.78.1.5 Податкового кодексу України відзначає, що законодавцем передбачено право платника податків надати контролюючому органу документи, які були відсутні під час перевірки. При цьому, якщо платник податків у запереченнях на акт перевірки посилається на обставини, які не були досліджені під час перевірки і надсилає відповідні документи контролюючому органу до прийняття рішення за результатами перевірки, це є підставою для призначення позапланової перевірки.

Таким чином, позиція позивача зводиться до того, що якщо під час перевірки Відповідач не досліджував повідомлення Позивача про втрату документів, але йому стало про це відомо із заперечень на акт перевірки, Відповідач був зобов`язаний призначати повторну позапланову перевірку у порядку, передбаченому пп. 78.1.5 Податкового кодексу України, чого контролюючим органом на власний розсуд зроблено не було, а отже спірні ППР є передчасними.

Доводи представника відповідача полягають в тому, що позивачем не забезпечено зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів бухгалтерської та статистичної звітності, банківських документів, договорів укладених з контрагентами, інших документів з питань обчислення і сплати податків, зборів та не надано таких документів контролюючим органам в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки та до винесення рішення за результатами перевірки, а отже оскаржувані ППР є цілком правомірними та скасуванню не підлягають.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом і просить його задовольнити.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

30 травня 2019 року Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі п.78.1.7 Податкового кодексу України складено наказ №7280 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Беарс логістик центр» за період з 01.01.2016 по дату завершення перевірки, тривалістю 5 робочих днів.

Відповідно до п.78.1.7 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Наказом Головного управління ДФС у м. Києві від 10.06.2019 №7739 продовжено строк проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача з 11.06.2019 по дату завершення перевірки тривалістю 2 робочі дні.

02.06.2019 контролюючим органом складено запит про надання документів на адресу позивача, який вручено представнику позивача Гайдабурі І.О. 07.06.2019 з вимогою надати документи до 10.06.2019.

Аналогічний за змістом запит від 04.06.2019 складено контролюючим органом на адресу позивача, який вручено представнику позивача Гайдабурі І.О. в цей же день з вимогою надати документи до 06.06.2019 (а.с.158-161 том 3).

У зв`язку з не наданням позивачем документів, посадовими особами контролюючого органу складено акти ненадання до перевірки документів від 07.06.2019, від 11.06.2019, від 12.06.2019 (а.с.166-171 том 3).

Разом з тим, 20.06.2019 за №242/1/26-15-14-03-03/32376935 Головним управлінням ДФС у м. Києві складено акт «Про результати документальної позапланової перевірки позивача за період з 01.01.2016 по 12.06.2019, на підставі якого власне і винесено оскаржувані ППР.

В акті перевірки інспектором висвітлено інформацію про не наданням позивачем до перевірки документів, перелік яких наведений в акті (а.с.24-29 том 1).

26.06.2019 позивачем до контролюючого органу подано Повідомлення про втрату бухгалтерської документації (а.с.67 том 1), яка витребувалась до перевірки, згідно з переліком, наведеним в Повідомленні. В повідомленні, серед іншого, позивач зобов`язався відновити втрачені документи у визначений строк.

01.07.2019 позивач звернувся до Головного управління ДФС у м. Києві з клопотанням про перенесення строків проведення та оформлення результатів перевірки, в якому повторно зазначив про втрату витребуваних до перевірки документів.

06.09.2019 позивачем отримано лист контролюючого органу №2427/10/26-15-05-03-04 від 12.07.2019 разом з зазначеними вище податковими повідомленнями-рішеннями.

Листом від 10.09.2019 №01-10/09/19 позивач звернувся до контролюючого органу зі скаргою про перегляд ППР, в якій просив скасувати спірні ППР через втрату документів, які підтверджують сформовані показники податкової звітності.

Листом від 17.10.2019 №01-17/10/19 позивачем подано доповнення до первісної скарги на ППР, в якому повторно повідомив про втрату документів, як наслідок, передчасність оскаржуваних ППР.

Рішенням ДПС України від 07.11.2019 №8641/6/99-00-08-05-01 скарга позивача на винесені ППР залишена без розгляду в зв`язку з пропуском строк на адміністративне оскарження.

В контексті наведеного в сукупності, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Питання надання платниками податків документів до перевірки врегульовано статтею 85 ПК України, пунктом 85.2 якої (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам органу державної податкової служби, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо ж платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Пунктом 44.7 статті 44 ПК України визначено, що у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

При цьому, відповідно до підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України у разі, якщо платником податків подано в установленому порядку органу державної податкової служби заперечення до акта перевірки або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення і коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки, - здійснюється документальна позапланова перевірка. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Системний аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що законодавцем передбачено право платника податків надати контролюючому органу документи, які були відсутні під час перевірки. При цьому, якщо платник податків у запереченнях на акт перевірки / скарзі на прийняті ППР посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, до прийняття рішення за результатами такої перевірки це зумовлює обов`язок податкового органу щодо призначення та проведення позапланової перевірки.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 08 серпня 2019 року по справі №802/1069/13-а, від 04 березня 2020 року по справі №0440/5658/18.

В ході судового розгляду справи судом з`ясовано, що до моменту прийняття оскаржуваних ППР позивач неодноразово повідомляв контролюючий орган про втрату документів та зобов`язався відновити втрачені документи.

Однак, зазначені повідомлення позивача залишились без відповідного реагування з боку контролюючого органу.

Крім того, під час адміністративного оскарження спірних податкових повідомлень-рішень, позивач в скарзі до ДФС України з доповненням до неї знову зазначив про те, що на момент складання скарги та одночасно до моменту винесення спірних ППР, відповідні документи, що підтверджують показники податкової звітності втрачено, а отже висновки перевірки про не підтвердження показників звітності документально, є передчасними.

Таким чином, позивач скористався своїм правом та в порядку адміністративного оскарження результатів перевірки у визначений законом спосіб повідомив контролюючий орган про обставини, що не були досліджені під час перевірки. При цьому позивач вимагав перегляду та скасування результатів відповідної перевірки.

Однак, такі посилання позивача були проігноровані контролюючим органом, незважаючи на імперативність п.78.1.5 Податкового кодексу України.

Для встановлення об`єктивності результатів попередньої перевірки контролюючим органом на власний розсуд не було дотримано вимог п.78.1.5 Податкового кодексу України, а саме не було призначено нову позапланову документальну перевірку, проведення якої слід було зупинити до відновлення позивачем втрачених документів у встановлені строки.

При цьому, незважаючи на те, що станом на час розгляду справи відповідні документи позивачем відновлені і долучені до матеріалів справи, суд не вважає за правильне здійснювати аналіз поданих позивачем документів на предмет їх підтвердження спірних показників податкової звітності, оскільки через не дотримання контролюючим органом п.78.1.5 Податкового кодексу України, такі документи останнім не досліджувались, в той час як проведення податкової перевірки виходить за межі повноважень суду.

З даного приводу суд вважає за необхідне вказати на те, що обставина порушення платником податків обов`язку, встановленого пунктом 85.2 статті 85 ПК України, щодо надання після початку перевірки всіх документів, які належать або пов`язані з предметом перевірки, не означає, що такий платник не має права додатково їх надати після спливу 90-денного строку, але до прийняття відповідного рішення, й, при цьому, не звільняє контролюючий орган від обов`язку врахувати такі документи, та, за наявності передбачених підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України підстав, призначити додаткову позапланову перевірку.

В контексті наведеного слід також зазначити, що за змістом пункту 109.1 статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 2 розділу I Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 20 серпня 2015 року №727, у редакції, чинній на момент проведення перевірки позивача (далі - Порядок №727), визначено, що акт документальної перевірки - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Як передбачено пунктами 3, 5 розділу I Порядку №727, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21 лютого 2020 року по справі №826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, оскільки протиправні дії не тягнуть правомірних наслідків.

У справі, яка розглядається, головною підставою для висновку про порушення позивачем податкового законодавства була саме обставина ненадання останнім до перевірки всіх первинних та інших документів на підтвердження показників, відображених у податковій звітності, а тому, на переконання суду, об`єктивний розгляд питань дотримання позивачем вимог податкового законодавства до відновлення таких документів та фактичної наявності їх у товариства, до прийняття рішення контролюючим органом за результатами перевірки, був неможливий без призначення додаткової позапланової перевірки у порядку, передбаченому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Тобто, в даному випадку, незважаючи на те, що позивачем надавались письмові пояснення з приводу втрати необхідних первинних документів та одночасно відзначення позивачем власного обов`язку відновити втрачені документи, відповідачем такі пояснення були проігноровані та зроблено висновок про порушення позивачем положень податкового законодавства. При цьому, формуючи наведений висновок та приймаючи оскаржувані рішення, контролюючий орган був двічі повідомлений про втрату документів, що стосуються предмета перевірки, а також про те, що відомості, наявні у його розпорядженні, є неповними та такими, що не можуть беззаперечно підтверджувати недотримання платником податкової дисципліни.

В контексті наведеного суд також зауважує, що неможливість Товариства в силу об`єктивних обставин надати певні документи контролюючому органу безпосередньо до прийняття ППР не свідчить про невиконання ним обов`язку, встановленого підпунктами 16.1.5, 16.1.7 пункту 16.1 статті 16 ПК України, а також обумовлює здійснення відповідачем певних дій з метою отримання таких документів.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року по справі №805/1690/16-а.

Підсумовуючи вищевикладене, суддів вважає, що недотримання контролюючим органом вимог підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України щодо призначення документальної позапланової перевірки з питань, що стали предметом оскарження, призвело до звуження прав позивача як платника податків, зокрема, права на врахування контролюючим органом під час проведення перевірки всіх документів, які стосуються стану виконання платником податків податкового обов`язку, та, як наслідок, вимагає повного перегляду результатів відповідної перевірки та скасування прийнятих за її результатами податкових повідомлень-рішень.

За таких обставин суд приходить до висновку про передчасність винесення контролюючим органом спірних ППР, що є безумовною підставою для їх скасування.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 12.07.2019 №, № , № , № .

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Беарс Логістик Центр» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві судові витрати зі сплати судового збору в сумі 21020,00 (двадцять одна тисяча двадцять грн 00 коп.).

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БЕАРС ЛОГІСТИК ЦЕНТР» (ідентифікаційний , адреса: 02094, місто Київ, ВУЛИЦЯ ПОПУДРЕНКА, будинок 52).

ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДПС У М.КИЄВІ (ідентифікаційний , адреса: 04655, м.Київ, ВУЛИЦЯ ШОЛУДЕНКА, будинок 33/19).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 23.11.2020.

Суддя П.О. Григорович