Справа № 420/13022/20
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 листопада 2020 року м. Одеса

11:00 год.

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Кравченко М.М., вивчивши матеріали позовної заяви Одеської регіональної організації політичної партії «Опозиційна платформа - за життя» до Одеської районної територіальної виборчої комісії Одеської області, треті особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови від 21.11.2020 року № 113, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24.11.2020 року о 16:47 год. до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Одеської регіональної організації політичної партії «Опозиційна платформа - за життя» до Одеської районної територіальної виборчої комісії Одеської області, треті особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови від 21.11.2020 року № 113, зобов`язання вчинити певні дії.

Під час вирішення питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі головуючий суддя Кравченко М.М. прийшов до висновку про наявність підстав для самовідводу з метою усунення сумнівів сторін у неупередженості або об`єктивності судді під час розгляду цієї справи з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

В позовній заяві Одеська регіональна організація політичної партії «Опозиційна платформа - за життя» просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову Одеської районної територіальної виборчої комісії Одеської області «Про реєстрацію депутатів Одеської районної ради Одеської області» № 113 від 21 листопада 2020 року; зобов`язати Одеську районну територіальну виборчу комісію Одеської області розглянути питання та прийняти постанову (постанови) щодо визнання депутатом (депутатами) Одеської районної ради Одеської області наступного за черговістю кандидата в депутати Одеської районної ради Одеської області від Одеської Регіональної Організації Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНА ПЛАТФОРМА - ЗА ЖИТТЯ» відповідно до вимог ч.5 ст.283 Виборчого кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.11.2020 року Одеській Регіональній Організації Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНА ПЛАТФОРМА - ЗА ЖИТТЯ» стало відомо, що Одеською районною територіальною виборчою комісією Одеської області була прийнята постанова «Про реєстрацію депутатів Одеської районної ради Одеської області» № 113 від 21 листопада 2020 року, якою було постановлено зареєструвати депутатами Одеської районної ради Одеської області ОСОБА_1 , 1976 року народження, суб`єкт висування - Одеська Регіональна Організація Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНА ПЛАТФОРМА - ЗА ЖИТТЯ» та ОСОБА_2 , 1971 року народження, суб`єкт висування - Одеська Регіональна Організація Політичної партії «ОПОЗИЦІЙНА ПЛАТФОРМА - ЗА ЖИТТЯ».

Постановою Одеської районної територіальної виборчої комісії від 18.11.2020 року визнано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 такими, що не набули мандата депутата Одеської районної ради Одеської області на перших місцевих виборах 25.10.2020 року. Однак в подальшому, 21.11.2020 року Одеська районна територіальна виборча комісія Одеської області прийняла Постанову про реєстрацію депутатів Одеської районної ради Одеської області № 113, якою зареєструвала депутатами Одеської районної ради Одеської області Тімченко О.І. та Лазареву Т.В. від суб`єкта висування - ПП «Опозиційна платформа - За життя».

Політична партія «Опозиційна платформа - За життя» вважає, що постанова Одеської районної територіальної виборчої комісії Одеської області № 113 від 21.11.2020 року не відповідає вимогам Виборчого кодексу України, прийнята з порушенням вимог законодавства, є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Громадянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не виконали вимог ст.283 ВК України та Роз`яснень № 433 від 28.10.2020 року, в межах строків встановлених ВК України, у зв`язку із чим, Одеська районна територіальна виборча комісія Одеської області зобов`язана була прийняти Постанову, якою визнати кандидатів у депутати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 такими, що не набули депутатського мандата. Втім, нехтуючи вимогами діючого виборчого законодавства, всупереч законодавчо встановленої відсутності можливості вносити кандидатами в депутати зміни та доповнення до вже поданих та зареєстрованих заяв, виборча комісія прийняла незаконне та необґрунтоване рішення про реєстрацію ОСОБА_1 та ОСОБА_2 депутатами районної ради.

17.11.2020 р. головою Одеської регіональної організації Політичної партії «Опозиційна платформа за життя» В.З. Рабіновичем була подана заява вх. № 223, відповідно до якої останній просив територіальну виборчу комісію врахувати дані обставини при прийняти рішення, та визнати таких осіб такими, які не набули депутатського мандату. Втім, ТВК такі обставини до уваги не прийняла, що призвело до порушення прав та інтересів політичної партії, оскільки особи, які набули статусу депутата, та йшли як кандидати від ПП «ОПОЗИЦІЙНА ПЛАТФОРМА - ЗА ЖИТТЯ» в подальшому, можуть знецінити авторитет партії в очах виборців, та дискредитувати програму та стратегію партії, наслідком чого стане значне зниження довіри громадян до партії та її членів.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань адміністративного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень в адміністративних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд, відіграє практика Європейського суду з прав людини, в контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Стаття 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (ратифікована 11.09.1997 року) відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому, ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов`язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики Європейського суду з прав людини, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Європейський суд з прав людини напрацював критерії, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці Європейського суду з прав людини визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо («П`єрсак проти Бельгії»); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант («Прокол проти Люксембургу»); наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі («Дактарас проти Литви»); участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення («Макгоннелл проти Сполученого Королівства»), тощо.

У справі «Деміколі проти Мальти» було визнано порушення об`єктивного критерію неупередженості суду, адже до складу Палати представників Мальти, яка розглядала справу заявника, входили два члени, що раніше піддавалися критиці у статті заявника, яка мала відношення до справи, а тому фактично мали особисту заінтересованість у справі.

Законодавець надає учасникам судового процесу можливість коректного розв`язання ситуації, що створилася, шляхом заяви самовідводу, що і є етичним моментом законодавства, яке регулює ці питання.

Відповідно до висновку Розділу Е. Європейської Комісії «За демократію через право» (Венеційська Комісія) «Мірило правовладдя» розподіл справи повинен здійснюватися на підставі об`єктивних і прозорих критеріїв.

Згідно з Бангалорськими принципами поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення. Суддя не тільки виключає будь-які взаємовідносини, що не відповідають посаді, чи втручання з боку органів законодавчої та виконавчої влади, а й робить це так, щоб це було зрозуміло навіть сторонньому спостерігачу. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів (пункти 1.1-1.6).

Відповідно до п.п.2.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

21.11.2020 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кравченка М.М. прийняв рішення у справі № 420/12841/20, яким позов ОСОБА_1 до Одеської районної територіальної виборчої комісії Одеської області про визнання протиправною та скасування постанови від 18.11.2020 року № 107, зобов`язання вчинити певні дії задовольнив, визнав протиправною та скасував постанову Одеської районної територіальної виборчої комісії Одеської області від 18.11.2020 року № 107 «Про визнання ОСОБА_1 такою, що не набула депутатського мандата Одеської районної ради Одеської області на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року», зобов`язав Одеську районну територіальну виборчу комісію Одеської області зареєструвати ОСОБА_1 депутатом Одеської районної ради Одеської області, стягнув з Одеської районної територіальної виборчої комісії Одеської області на користь Державного бюджету України судовий збір за подання позову в розмірі 840,80 грн.

У вказаному рішенні від 21.11.2020 року у справі № 420/12841/20 Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кравченка М.М. прийшов до наступних висновків:

12.11.2020 року ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку та формі подала до Одеської районної територіальної виборчої комісії Одеської області заяву про реєстрацію її депутатом Одеської районної ради Одеської області на підставі рішення Одеської районної територіальної виборчої комісії Одеської області про результати виборів Одеської районної ради Одеської області, оформленого протоколом виборчої комісії № 29 від 25 жовтня 2020 року в територіальному виборчому окрузі № 5, суб`єкт висування - Одеська регіональна організація політичної партії «Опозиційна платформа - за життя».

Постанова Одеської районної територіальної виборчої комісії Одеської області від 18.11.2020 року № 107 «Про визнання ОСОБА_1 такою, що не набула депутатського мандата Одеської районної ради Одеської області на перших місцевих виборах 25 жовтня 2020 року» не містить належного обґрунтування з посиланнями на норми законодавства щодо наявності підстав для визнання особи такою, яка не набула депутатського мандата, та мотиви, з яких виборча комісія виходила при прийнятті такого рішення.

Заява Голови Одеської регіональної організації політичної партії «Опозиційна платформа - за життя» В.З. Рабіновича не містить посилань на передбачені п.п.3-6 ч.1 та ч.4 ст.231 Виборчого кодексу України та п.5.7 Роз`яснення щодо порядку реєстрації обраних депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у місті, сільських, селищних рад, сільських, селищних, міських голів, затвердженого постановою Центральної виборчої комісії від 28.10.2020 року № 433, обставини, які можуть бути підставою для прийняття Одеською районною територіальною виборчою комісією Одеської області рішення про визнання ОСОБА_1 такою, яка не набула депутатського мандата.

Одеська районна територіальна виборча комісія Одеської області під час розгляду справи № 420/12841/20 не надала до суду доказів на підтвердження наявності передбачених п.п.3-6 ч.1 та ч.4 ст.231 Виборчого кодексу України та п.5.7 Роз`яснення щодо порядку реєстрації обраних депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, районних у місті, сільських, селищних рад, сільських, селищних, міських голів, затвердженого постановою Центральної виборчої комісії від 28.10.2020 року № 433, обставин, які можуть бути підставою для прийняття рішення (постанови) про визнання ОСОБА_1 такою, яка не набула депутатського мандата.

Таким чином, з урахуванням зазначеного, на думку судді, особисте переконання щодо обставин справи, яке склалося у нього впродовж розгляду адміністративної справи № 420/12841/20, є обставиною, яка може викликати сумніви в його неупередженості або об`єктивності згідно з п.4 ч.1 ст.36 КАС України під час розгляду цієї справи № 420/13022/20.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

З урахуванням зазначеного, оскільки у сторін можуть виникнути об`єктивно обґрунтовані побоювання щодо неупередженості або об`єктивності судді при розгляді адміністративної справи, що в подальшому може викликати сумнів у правосудності ухваленого рішення, тому суддя Одеського окружного адміністративного суду Кравченко М.М. підлягає самовідводу.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.6, 36, 39, 40, 41, 243, 248 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1. Заявити та задовольнити самовідвід головуючого судді Кравченка М.М. у справі № 420/13022/20 за позовом Одеської регіональної організації політичної партії «Опозиційна платформа - за життя» до Одеської районної територіальної виборчої комісії Одеської області, треті особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови від 21.11.2020 року № 113, зобов`язання вчинити певні дії.

2. Справу № 420/13022/20 за позовом Одеської регіональної організації політичної партії «Опозиційна платформа - за життя» до Одеської районної територіальної виборчої комісії Одеської області, треті особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови від 21.11.2020 року № 113, зобов`язання вчинити певні дії передати до Відділу з надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду для визначення іншого судді в порядку, встановленому ч.1 ст.31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Кравченко