Справа № 826/3281/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

25 листопада 2020 року м. Київ № 826/3281/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С. розглянувши заяву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в адміністративній справі:

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення

ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича,

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2017 адміністративний позов задоволено частково: визнано неправомірними дії та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним транзакції (операції) від 19.02.2015 р. по перерахуванню коштів в сумі 200000, 00 гривень, на поточний (картковий) рахунок ОСОБА_1 (№ НОМЕР_1 ) від ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» () з призначенням платежу «Позика згідно договору №51 від 19.02.2015 р., без ПДВ»; зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно рахунків ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) відкритих у ПАТ «Дельта Банк», у межах гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1102 (одна тисяча сто два) грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного банку "Дельта Банк" через Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2018 апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічног оакціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2017- без змін.

Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчі листи 26.03.2018.

Постановою Верховного суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 10.06.2020 касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду 19.02.2018 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій та рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемною транзакції (операції) від 19.02.2015 по перерахуванню коштів в сумі 200000 гривень на поточний (картковий) рахунок ОСОБА_1 (№ НОМЕР_1 ) від ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» () з призначенням платежу «Позика згідно договору №51 від 19.02.2015, без ПДВ» - скасовано, а провадження у справі № 826/3281/16 в цій частині позовних вимог закрито. В решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду 19.02.2018 залишено без змін.

Через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) від представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшла заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Вказана заява мотивована тим, що державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві Борисюком Р.А. винесено постанову про відкриття виконавчого про провадження № 58724632 від 08.04.2019 з примусового виконання виконавчого листа № 826/3281/16, виданого 06.04.2018 Окружним адміністративним судом міста Києва, про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 1102,40 грн.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вважає, що у останнього відсутні законні підстави для виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2017 у справі № 826/3281/16 в частині стягнення судових витрат, оскільки Фонд не зареєстрований в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, а отже Фонд не отримує бюджетні асигнування відповідно до положень чинного законодавства.

Суд відповідно до вимог ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України перейшов до розгляду заяви в порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Частина третя цієї статті передбачає, що суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до частин першої - третьої статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб`єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках.

Фонд є установою, що не має на меті отримання прибутку.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 19 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» джерелами формування коштів Фонду є, зокрема, кошти з Державного бюджету України (у тому числі облігації внутрішньої державної позики).

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 20 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є єдиним розпорядником коштів, акумульованих у процесі його діяльності.

Кошти Фонду не включаються до Державного бюджету України, не підлягають вилученню і можуть використовуватися Фондом виключно для цілей, визначених в частиною 2 статті 20 цього Закону.

На майно, у тому числі кошти, Фонду не може бути накладений арешт, а також застосовані способи забезпечення позову.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

Крім того, статтею 47 Бюджетного кодексу України передбачено, що відповідно до затвердженого розпису бюджету розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів.

Відповідно до пункту 1.2 Порядку формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 22 грудня 2011 року № 1691, Єдиний реєстр розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів - автоматизована система збирання, накопичення, обліку та надання інформації про розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів вбачається, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноважені особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації/ліквідації банків не зареєстровані як одержувачі бюджетних коштів.

Таким чином, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не зареєстровано в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, а отже Фонд не отримує бюджетні асигнування відповідно до положень чинного законодавства.

Як вбачається з поданої заяви, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб наголошує, що підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є відсутність у боржника обов`язку щодо його виконання, у зв`язку з відсутністю у боржника бюджетних асигнувань.

Пунктом 17 частини першої статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Оскільки обов`язок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, визначений статтею 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", віднесений до компетенції Фонду як суб`єкта владних повноважень при реалізації публічно-владних управлінських функцій, то виконання цього обов`язку уповноваженою особою Фонду при делегуванні їй таких повноважень свідчить про те, що вона діє як посадова особа, а не як керівник банку. Той факт, що Фонд делегує частину повноважень уповноваженій особі Фонду, не змінює владний та управлінський характер таких функцій, а також не змінює їх суті та змісту. Отже, в цьому випадку має місце публічний і владний характер діяльності самої уповноваженої особи Фонду.

Відтак, відповідач у даній справі № 826/3281/16 - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадиров Владислав Володимирович виступав від імені Фонду, а не як фізична особа чи керівник банку, у зв`язку із чим у виданому судом виконавчому листі вказаний належний боржник та його реквізити.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

Згідно із частиною першою статті 47 Бюджетного кодексу України відповідно до затвердженого розпису бюджету розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів.

Проте Фонд дійсно не зареєстровано в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, який формується відповідно до Порядку формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22 грудня 2011 року № 1691 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12 січня 2012 року за № 33/20346), тобто цей орган не отримує бюджетні асигнування.

Разом з тим, приписами пункту 6.8 глави 6 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05 липня 2012 року № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 року за № 1581/12/21893), оплата витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідації, здійснюється позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. До цих витрат, зокрема, належать витрати на сплату судового збору.

Ураховуючи викладене, суду дійшов висновку, що у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб наявний обов`язок щодо відшкодування понесених позивачем судових в незалежності від наявності або відсутності бюджетних асигнувань.

Аналогічний правовий висновок викладено у додатковій поставові Великої палати Верховного суду від 29.05.2019 у справі № 826/9960/15.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Враховую викладене, керуючись вимогами статтями 243, 248, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання виконавчого листа № 826/3281/16, виданого від 26.03.2018 Окружним адміністративним судом міста Києва, таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції, відповідно до статей 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур