Справа № 215/5671/20
Суддя: Камбул М. О.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/5671/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Камбул М.О.,

при секретарі судового засідання - Кошмак А.С.,

за участю: представника позивача - Кадук В.В.,

предстаника відповідача - Краснова К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, в особі Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

13.10.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Департаменту патрульної поліції, в особі Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови, оскільки вважає, що постанова серії ЕАМ №3085196 від 05.09.2020 про накладення штрафу за ч. 2 ст. 126 КУпАП у розмірі 510 грн., є незаконною, та просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справу про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №3085196 від 05.09.2020якою його визнано винним за ч.2 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., також просить закрити провадження у вказаній справі, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Крім того, просить стягнути на його користь сплачений ним судовий збір в розмірі 420,40 грн.

В позові ОСОБА_1 зазначає, що 04.09.2020 о 23-40 год. у м. Кривому Розі по вул. Конституційна, 12, керуючи транспортним засобом не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, тому відповідно до постанови серії ЕАМ №3085196 від 05.09.2020, його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. З вказаною постановою він не згодний, та вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП. Зазначає, що відповідачем належним чином не задокументовано та не надано жодного доказу того, що він станом на 05.09.2020 не мав права керування транспортним засобом, хоча він має посвідчення водія НОМЕР_1 категорії В, та на момент винесення вказаної постанови позбавлений чи обмежений у праві керування транспортним засобом не був. Вважає, що він не має нести відповідальність згідно ч.2 ст. 126 КУпАП як особа, яка не має права керування транспортним засобом. Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення по суті передує обов`язок поліцейського перевіряти інформацію про отримання (неотримання) особою посвідчення водія відповідної категорії, проте у порушення вимог п.4 розділу VІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 №1395, та п.4 ст. 278 КУпАП, поліцейським цього зроблено не було.

Крім того, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення інспектором поліції було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та справу було розглянуто на місці зупинки. Вважає, що відповідач порушив його право на правову допомогу, також поліцейським не вжиті заходи щодо повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, а тому винесена постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Стислий виклад заперечень відповідача.

11.11.2020 представник відповідача Краснов К.В. надав відзив на адміністративний позов, в якому вказує, що під час патрулювання 04.09.2020 у м. Кривому Розі по вул. Конституційна, був помічений транспортний засіб Chery Amulet, днз НОМЕР_2 , яким керував позивач, та відносно якого було отримано інформацію, що вище зазначеним автомобілем керує особа у стані алкогольного сп`яніння, та водій який на вимогу поліцейського не надав водійське посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, порушив ч.1 ст. 126 КУпАП. Після того, як транспортний засіб під керуванням позивача ОСОБА_1 був зупинений, інспектор ПП підійшов до автомобілю, представився згідно з п.3 ст.18 ЗУ «Про національну поліцію», та було повідомлено про причину зупинки. Було надано вимогу пред`явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб, але водійське посвідчення надано не було, у зв`язку з чим, у діях позивача вбачається закінчений склад адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 126 КУпАП. Переконавшись, що вимоги ст.278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду справи. Під час розгляду справи позивач надав усні пояснення, які були зафіксовані на бодікамеру, а саме щодо того, що у останнього немає при собі водійського посвідчення. Після з`ясування усіх фактичних даних ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, та за результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, поліцейським було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф, шляхом винесення постанови серії ЕАМ №3085196 від 05.09.2020. Позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст.ст. 287-289 КУпАП. Зазначає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови, керувався ПДР, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєно, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

Щодо того, що у постанові зазначено ч.2 ст. 126 КУпАП замість ч.1 ст.126 КУпАП, зазначає, що невірне зазначення ч.2 ст.126 КУпАП є технічною помилкою, оскільки постанова виносилась в електронній формі та бувають випадки збою програми, при цьому фабула зазначено вірно, а саме ч.1 ст. 126 КУпАП, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Заяви, клопотання учасників справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача Кадук В.В. не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача.

Представник відповідача Краснов К.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 11.11.2020 надав суду відзив.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи по суті призначено на 10-30 год. 21.10.2020, за правилами спрощеного позовного провадження.

21.10.2020 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на год. 02.11.2020, за клопотанням представника позивача адвоката Кадук В.В. про відкладення справи на іншу дату.

Ухвалою суду від 02.11.2020 відкладено розгляд справи на 09-00 год. 25.11.2020, у зв`язку з неявкою відповідача, який про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з наданих матеріалів справи, право керування ОСОБА_1 транспортним засобом категорії «В» підтверджується посвідченням водія серії НОМЕР_3 , виданим 18.12.2007 Криворізьким ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с.10).

Інспектором 1 роти 2 батальйону полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП сержантом поліції Кручай Д.І. 05.09.2020 винесено постанову серії ЕАМ №3085196 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, 04.09.2020 о 23-40 год. в м. Кривому Розі по вул. Конституційна, 12, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Chery Amulet, днз НОМЕР_2 , не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Правопорушення зафіксоване на бодікамеру АЕ00065 та на відеореєстратор. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт п.2.1 «а» ПДР України (керування транспортним засобам особою, яка не має права керування таким транспортним засобом), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 11).

Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

З урахуванням приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, які були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в зв`язку з чим, суд вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до постанови серії ЕАМ №3085196 від 05.09.2020 та наданого відеодоказу поліцейським, ОСОБА_1 відмовився від отримання вказаної постанови, та зі змістом постанови ознайомився після ознайомлення зі здійсненням фотографування 28.09.2020 матеріалів справи №212/677/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, до суду звернувся 13.10.2020, тобто у десятиденний строк, який визначений ч. 2 ст. 286 КАС України, та ухвалою суду від 15.10.2020 поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду з вказаною позовною заявою.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 цієї ж статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі -ПДР).

Згідно п.1.1 ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: a) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність винесення ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п.2.1 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно зі ч.2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; - регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережу.

Згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 4 вказаної Інструкції передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст.258 КУпАП - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таке правове регулювання, здійснене внаслідок змін, що відбулися у законодавстві пов`язаного з реформуванням системи правоохоронних органів. Тобто, законодавство зазнало таких змін, якими наділило інспекторів поліції, що здійснюють контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками, повноваженнями на не складання протоколу, та винесення постанови на місці вчинення правопорушення, при чому в даному випадку винесення постанови такою уповноваженою особою за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника, чи за місцем скоєння правопорушення нівельовано. До внесення змін, така можливість була передбачена коли по факту скоєння правопорушення складались протоколи та відбувався збір доказової бази такого порушення.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган, посадова особа виносить постанову по справі.

Відповідно до частини 2 цієї статті, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Такими чином, постанова у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху має певні особливості щодо наведення у ній обов`язкових даних, що є таким чином додатком до матеріалів справи про адміністративні правопорушення.

Частина 3 статті 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Частиною 1 ст.268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови серії ЕАМ №3085196 від 05.09.2020, 04.09.2020 о 23-40 год. в м. Кривому Розі по вул. Конституційна, 12, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Chery Amulet, днз НОМЕР_2 , не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Правопорушення зафіксоване на бодікамеру АЕ00065 та на відеореєстратор. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт п.2.1 «а» ПДР України (керування транспортним засобам особою, яка не має права керування таким транспортним засобом), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, за що притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 11).

Відповідно до посвідченням водія серії НОМЕР_3 , виданим 18.12.2007 Криворізьким ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 має право керування транспортним засобом категорії «В» (а.с.10).

Згідно оглянутого судом відеозапису зробленого з бодікамери та відеореєстратора вбачається, що при зупинці водія ОСОБА_1 , на неодноразову вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія та роз`яснення про адміністративну відповідальність за ч.2 ст.126 КУпАП, останній відмовлявся. Крім того, у подальшому при спілкуванні, останній говорив, що у нього відсутнє посвідчення водія, та на запитання інспектора відповідав, що він не отримував водійське посвідчення та вчиться керувати автомобілем, який йому дав товариш.

Так, диспозицією ч.1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 має посвідчення водія, тому він підлягає відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП як особа, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, тобто відповідачем при винесенні вказаної постанови порушено норми діючого законодавства, які полягали в невірній кваліфікації дій правопорушника ОСОБА_1 .

Посилання представника відповідача на описку в зазначенні частини 2 ст. 126 КУпАП замість частини 1 ст. 126 КУпАП, суд не може взяти до уваги, оскільки саме від кваліфікації дій позивача залежить і сума штрафу, тобто за ч.1 ст.126 КУпАП - 425 грн., а за ч.2 ст. 126 КУпАП - 510 грн., тому у зв`язку із не вірною кваліфікацією дій позивача не вірно викладена не лише суть правопорушення, а й сума штрафу.

При цьому, відповідно до 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Таким чином, інспектором патрульної поліції при винесенні постанови відносно ОСОБА_1 не було з`ясовано всіх обставин справи для повного, об`єктивного розгляду справи, що суперечить нормам діючого законодавства.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини, приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а відповідачем надані не були, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, звертаючись до суду з позовною вимогою про визнання постанови незаконною, позивач обрав неналежний спосіб захисту його прав, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає, а належним та ефективним способом захисту прав позивача в спірних правовідносинах є скасування оскаржуваної постанови.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що існують правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 , в частині скасування постанови серії ЕАМ №3085196 від 05.09.2020 відмовити, тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 420,40 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1).

Тому з урахуванням зазначених правових норм сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень, а саме з Департаменту патрульної поліції, в особі Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 126, 245, 247, 251, 268, 280, 288, 289, 293 КУпАП, ст. ст. 8-9, 72, 77, 79, 132-133, 246, 247, 250, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, в особі Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №3085196 від 05.09.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, винесену інспектором 1 роти 2 батальйону полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП сержантом поліції Кручай Д.І. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП - закрити.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції, в особі Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до п.3 розділу VI «Прикінцевих положень» КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст постанови складено та підписано 25 листопада 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, в особі Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, місце знаходження за адресою: 50069, м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11.

Суддя: