Справа № 720/2476/19
Суддя: Оленчук І. В.
Дата ухвалення: 2020-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 720/2476/19
Провадження № 2-а/720/30/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Оленчука І.В.,

секретаря Єфтемій М.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача Житарюка О.І.,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Новоселицького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області сержанта поліції Тоака Максима Івановича, Новоселицький ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, ГУ НП в Чернівецькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення до відповідача інспектора СРПП Новоселицького ВП Строжинецького ВП ГУ НП в Чернівецькій області сержанта поліції Тоака М.І., посилаючись на те, що 10.11.2019 року близько 00:00 хвилин ОСОБА_1 перебував в с. Подвірне Новоселицького району Чернівецької області в автомобілі марки ВАЗ 21043 державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований біля дворогосподарства ОСОБА_2 . Під час перебування в автомобілі до них підійшли двоє працівників поліції, зокрема один із них представився як Тоака М.І. , який безпричинно звинуватив у порушенні правил дорожнього руху нібито під час руху даного транспортного засобу не включив підсвітлювач задніх номерів. На вимогу надати відповідні докази порушення поліцейський відмовив у їх наданні. При цьому без будь яких свідків поліцейський заявив що виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності хоча ОСОБА_1 не погоджувався та заперечував, що порушив правила дорожнього руху. На прохання ОСОБА_1 надати йому постанову поліцейський Тоака М.І. відмовив так як ОСОБА_1 відмовляється визнати себе винним у скоєнні адміністративного правопорушення. При цьому ОСОБА_1 не відмовлявся від отримання копії постанови про накладення адміністративного стягнення.

При складанні поліцейським постанови ОСОБА_1 не повідомили його прав згідно ст. 268 КУпАП, ст.63 КУ і не надав змогу скористатися ними, а саме не взявши до уваги пояснення щодо нібито правопорушення, не розглянувши справу всебічно згідно ст. 245 КУпАП.

Зазначені дії інспектора позивач вважає протиправними, а постанову винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права, тобто такою, що підлягає скасуванню.

Позивач посилається на те, що порушення п. 2.9 Правил дорожнього руху України не відбулося, працівники поліції не роз`яснили його права, в тому числі строк на оскарження постанови, те, що в постанові відсутні посилання на докази, в тому числі пояснення свідків, відео запис порушення та безпосередньо пояснення самого ОСОБА_1 а також невідповідність оскаржуваної постанови зразкам затвердженим Наказу міністерства внутрішніх справ від 06.11.2015 року № 1376 «Про затвердження інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції».

На основі викладеного, просить суд скасувати постанову серії ДП18 № 410618 від 10.11.2019 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та провадження по адміністративній справі закрити.

Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним в позові та просили його задовольнити.

Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, а також в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про поважні причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивач та представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши доводи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії постанови серії ДП18 № 410618 від 10.11.2019 року, що була винесена інспектором патрульної поліції Тоака М.І., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 (сто сімдесят) грн.

Як зазначено в постанові, що 10.11.2019 року о 22:000 год. в с. Подвірне Новоселицького району Чернівецької області по вул. Головна, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ21043», державний номерний знак НОМЕР_2 , у якого не підсвічувався задній номерний знак в темну пору доби, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст.121 КУпАП.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП, передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1 ст. 283 КУпАП, передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мереж є компетенцією поліції (посадової особи поліції).

Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 2.9 Правил дорожнього руху України, Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

б) керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу;

в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

не належить цьому засобу;

не відповідає вимогам стандартів;

закріплений не в установленому для цього місці;

закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий;

г) передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу;

ґ) передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню відповідно до вимог розділу 24 цих Правил;

д) під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Разом з тим, доказів, які б однозначно свідчили про вину ОСОБА_1 в порушенні зазначених вимог Правил дорожнього руху України суду не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той час, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В постанові зазначено що, 10.11.2019 року о 22:00 год. в с. Подвірне Новоселицького району Чернівецької області по вул. Головна, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ21043», державний номерний знак НОМЕР_2 , у якого не підсвічувався задній номерний знак в темну пору доби, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України, однак в ході судового розгляду даної адміністративної справи відповідачем не було надано суду належних доказів підтвердження факту порушення позивачем п.2.9 Правил дорожнього руху України.

При цьому, відповідачем на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови суду не було надано жодних доказів на підтвердження власної позиції. В тому числі, суду не було надано відеозапис з нагрудних бодікамер поліцейських, на яких міг би бути відображений факт вчинення ОСОБА_1 вказаного порушення. Тобто, відповідачем, як посадовою особою суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржується, до суду не було надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, доводи позивача відповідачем не спростовані та заслуговують на увагу та мають бути покладені в основу даного рішення суду.

Таким чином, суд вважає, що не доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.121 КУпАП.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для її скасування та визнання дій відповідача протиправними.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що під час винесення оспорюваної постанови, інспектором поліції не зібрано достатніх достовірних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбаченихст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів вищенаведеної норми, виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відносно ОСОБА_1 .

За наведених обставин, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП підлягає скасуванню, а позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 77, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Новоселицького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області сержанта поліції Тоака Максима Івановича, Новоселицький ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, ГУ НП в Чернівецькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі від 10 листопада 2019 року про адміністративне правопорушення передбачене ч. 6 ст. 121 КупАП України відносно ОСОБА_1 та провадження по справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікайний код НОМЕР_3 суму понесених витрат за отримання правової допомоги в розмірі 1900 (одна тисяча дев`ятсот) гривень згідно квитанції № 4911, 4940 від 05.05.2020 року за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУ Державної фіскальної служби в Чернівецькій області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І.В. Оленчук