Справа № 540/1650/20
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2020-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1650/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

I. Зміст позовних вимог.

24 червня 2020 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ), від імені якого діє адвокат Беженар Є.О. ( надалі - представник позивача), звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області), у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 01 січня 2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

Вказані вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України, якому з 01.08.2000 року на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" була призначена пенсія за вислугу років та з 01.01.2003 перерахована в розмірі 90 % відповідного грошового забезпечення. У зв`язку з внесенням змін до статі 63 вказаного Закону відповідачем відповідно до постанови КМ України від 21.02.2018 року № 103 та на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області від 20.11.2018 № 19/4714 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , який за позицією представника позивача суперечить вимогам чинного законодавства та протиправно обмежив максимальний розмір пенсії позивача шляхом зменшення розміру грошового забезпечення у відсотках до 70 % відповідних сум грошового забезпечення, замість раніше призначених 90 % суми грошового забезпечення. Представник позивача вважає такі дії ГУ ПФ України в Херсонській області протиправними та такими, що грубо порушують пенсійні права позивача, а тому просить задовольнити позовні вимоги.

При цьому, суд не приймає до уваги подану представником позивача 17.07.2020 р. відповідь на відзив, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

13.07.2020 відповідачем надано до суду відзив на позов, яким заперечує проти його задоволення, вказуючи, що розмір пенсії визначається відповідно до норм закону, що діють на дату з якої переглядається її розмір, а враховуючи положення ст. 13 Закону № 2262-XII максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43 цього Закону), а не 90 %, як це просить позивач. З огляду на вказане, у відповідача відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача, а тому просить відмовити у задоволені його позовних вимог.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 26.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 КАС України.

Частиною 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

02.04.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України доповнено пунктом 3 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

17.07.2020 набув чинності Закон України № 731-IX від 18 червня 2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені у зв`язку зі встановленням карантину (відповідно Закону № 540-IX від 30 березня 2020 року) закінчуються через 20 днів, тобто 06.08.2020 року.

Крім того, суд враховує, що Законом України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що обґрунтованість тривалості провадження завжди повинна оцінюватися в світлі обставин справи з посиланням на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади а також те, що було головним для заявника в спорі.

У рішенні ЕСПЛ у справі "Сомор`яй проти Угорщини" (заява № 60934/13) відзначає, що пенсійні спори потребують особливої ретельності.

Справа є важливою для позивача та вимагала особливої ретельності, чим обумовлена тривалість її розгляду.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України, якому відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року перераховано з 01.01.2003 року пенсію за вислугу років в розмірі 90 % відповідного грошового забезпечення, що підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача № N/А6834-МВС.

04.06.2020 представник позивача звернулася до ГУ ПФУ в Херсонській області із адвокатським запитом, в якому просила повідомити, який розмір пенсійного забезпечення у відсотковому значенні від суми грошового забезпечення був у ОСОБА_1 з моменту призначення пенсії, до та після перерахунку пенсії у 2016 році.

06.09.2020 ГУ ПФУ в Херсонській області листом № 2100-0318-8/21959 повідомило представника позивача, що розмір пенсії визначається відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що діють на дату, з якої переглядається її розмір. Відповідно до пунктів 1, 2 постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області № 19/4714 від 20.11.2018 р. ОСОБА_1 перераховано з 01 січня 2018 року пенсію в розмірі 70 % підвищеного грошового забезпечення, оскільки в редакції Закону, чинній на момент перерахунку, максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення ( ч. 2 ст. 13 Закону).

Представник позивача, вважаючи дії відповідача щодо зменшення основного розміру його пенсії з 90 % до 70% відповідних сум грошового забезпечення протиправними, а законні права ОСОБА_1 при перерахунку та виплаті пенсії з 01.01.2016 року порушеними, звернулась з даним позовом до суду.

V. Норми права, які застосував суд

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей регулює Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин. (надалі - Закон № 2011-XII), яким передбачено, зокрема,

- держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів ( частина 1 статі 9);

- до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення ( частина друга статі 9);

- грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9).

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2262-XII), який передбачає, зокрема, що

- пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення ( пункт "а" частини першої статті 13)

- максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. ( частина друга статі 13 в редакції Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" № 1166-VII від 27.03.2014 року, який набрав чинності з 01.04.2014);

- пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України ( частина 3 статті 43).

- у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку. ( частина 18 статті 43).

- перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. ( частина 3 статті 51).

- усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій ( частина 4 статті 63).

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.92 № 393", яка набрала чинності 20 лютого 2008 року, (далі - Порядок № 45), визначено, що

- пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом №2262- XII, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України ( пункт 1 в редакції Постанови КМ № 103 від 21.02.2018).

- Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи) ( абзац перший пункту 2 в редакції Постанови КМ № 784 від 21.08.2019)

- Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ( абзац другий пункту 2 в редакції Постанови КМ № 103 від 21.02.2018);

- на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України ( абзац перший пункту 3 в редакції Постанови КМ № 103 від 21.02.2018);

- перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. ( пункт 4 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 847 від 28.10.2015);

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності 01.03.2018 р., встановлено, зокрема, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2 постанови). Також цією постановою установлені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схема тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями.

VI. Оцінка суду

З огляду на вищевказані приписи чинного законодавства, пенсії за вислугу років, призначені за Законом № 2262-XII, підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

При цьому, відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону № 2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

Спірність питання у даній справі полягає у протиправності дій ГУ ПФУ в Херсонській області щодо зменшення відсоткового розміру основної пенсії позивача, призначеної за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII, при здійсненні відповідачем перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103.

За позицією представника позивача внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону України № 2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії позивача, а тому при її перерахунку має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Відповідач вважає, що в даних спірних правовідносинах відсутні законні підстави для перерахунку пенсії в розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення, оскільки в редакції Закону, чинного на момент перерахунку, максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення відповідно до частини 2 статі 13 Закону № 2262-XII в редакції Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" № 1166-VII від 27 березня 2014 року, який набрав чинності з 01.04.2014 р.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, з 01.08.2000 року позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ у розмірі 85 % відповідних сум грошового забезпечення у редакції частини 2 статі 13 цього Закону, чинній на момент її призначення. В подальшому, з 01.01.2003 року позивачу було перераховано пенсію за вислугу років у розмірі 90 % відповідних сум грошового забезпечення у зв`язку зі змінами, внесеними до вказаної норми Закону № 2262-XII, що не заперечується відповідачем та підтверджується матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 № N/А 3834-МВС.

Згідно довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області № 19/4714 від 20.11.2018 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, виданої ОСОБА_1 , відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанов КМУ від 21.02.2018 р. № 103 та від 30.08.2017 р. № 704, розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01 березня 2018 р. за посадою "заступник начальника штабу 16 спеціального моторизованого полку міліції" становить 10 155,00 грн.

З матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 № N/А 3834-МВС вбачається, що 04.12.2018 року відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 року у розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення, зазначених у вказаній довідці Ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області.

Вказана обставина підтверджується листом ГУ ПФУ в Херсонській області № 2100-0318-8/21959 від 09.06.2020 р., адресованим представнику позивача.

При цьому, суд зазначає, відповідно до частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, в редакції чинній на момент призначення пенсії ОСОБА_1 ( 01.08.2000) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

На момент перерахунку пенсії позивача станом на 01.01.2003 р., редакція частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ передбачала, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум.

Отже, при перерахунку розміру пенсії позивача у 2003 році був застосований максимальний розмір 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому, редакція частини другої зазначеної статті Закону № 2262-ХІІ змінювалась.

Так, Законом України " Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" ( далі Закон - № 3668-VІ), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ, відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" № 1166-VII від 27 березня 2014 року, який набрав чинності з 01.04.2014, пунктом 23 цього Закону у частині другій статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" цифри "80" замінено цифрами "70", тобто максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Отже, на момент здійснення відповідачем спірного перерахунку пенсії позивача положення частини 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ дійсно передбачали максимальний розмір пенсії у розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, суд відмічає, що приписами частини першої статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як зазначалось вище, станом на 01.01.2003 року розмір пенсії позивача складав 90 % відповідних сум грошового забезпечення, а в силу п. 2 Прикінцевих положень Закону №1166-VII норми пункту 23 цього Закону набрали чинності з 01.04.2014, тобто, вже після того, як позивачу було перераховано пенсію (01.01.2003).

Відтак, зміна відсоткового розміру пенсії, що відбулася у частині 2 статті 13 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку з 01 січня 2018 року.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

З огляду встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд доходить висновку, що при перерахунку розміру пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 її розмір має бути розрахований із зазначеного у довідці уповноваженого органу грошового забезпечення, але не нижчим, ніж розмір раніше призначених пенсій, як це передбачено частиною 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18 предметом спору якої є зменшення відсоткового розміру основної пенсії, призначеної за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", при здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" відповідно до статті 63 указаного Закону на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Беручи до уваги вищевикладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення.

Щодо вимоги представника позивача в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити вказаний перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року, то суд вказує про таке.

Як зазначалось вище, позивач є колишнім працівником органів внутрішніх справ, проте, за матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 № N/А 3834-МВС, у т.ч. довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданих уповноваженими органами УМВС України в Херсонській області, вбачається, що розмір його грошового забезпечення за посадою " заступник начальника штабу 16 спеціалізованого моторизованого полку міліції " обчислювався згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", а не постанови КМ України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова № 988), якою встановлюються розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Крім того, суд зауважує, що здійсненню перерахунку пенсії передує чітко визначена Порядком № 45 процедура, яка полягає у тому, що органи ПФУ здійснюють нарахування або перерахунок розміру пенсії на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках.

Тобто, головні управління Пенсійного фонду України наділені повноваженнями щодо здійснення перерахунку пенсій після надходження довідок встановленого зразка, а без наявності довідки про розмір грошового забезпечення або відповідних складових у ній пенсійний орган не може зробити перерахунок раніше призначеної пенсії.

Вказане також узгоджується з правовим висновком Верховного Суду у рішенні 15.02.2018 р. по зразковій справі № Пз/9901/8/18, № 820/6514/17 предметом спору якої є бездіяльність відповідача (відмова вчинити дії) щодо перерахунку та виплати пенсії пенсіонеру органів внутрішніх справ з 01 січня 2016 року згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року №900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статтею 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", на підставі наданих відповідними органами/особою-пенсіонером довідок про розмір грошового забезпечення з дотриманням Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Під час розгляду вказаної справи суду не надано доказів отримання позивачем відповідної довідки з зазначенням грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, визначеного згідно з постановою КМ України № 988 від 11.11.2015 р. та подачі її до органу Пенсійного фонду, на підставі якої відповідач мав перерахувати пенсію позивача з 01.01.2016 року відповідно до п. 3 постанови КМ України № 103,

З огляду на викладене та враховуючи, що в ході розгляду справи судом не встановлено наявність у позивача права на перерахунок пенсії з 01.01.2016 р, тому позовні вимоги представника позивача у цій частині позову не підлягають задоволенню.

Разом з тим, частиною 2 статі 9 КАС України передбачено, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово покликався на те, що "ефективний засіб правового захисту" у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції (Постанова Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №826/14016/16 СМ, від 11.02.2019 у справі № 2а-204/12).

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. ( частина 2 статі 5 КАС України).

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

З огляду на те, що в ході розгляду даної справи судом встановлено, що при здійснені перерахунку пенсії позивача відповідно до постанов КМУ від 30.08.2017 р. № 704, від 21.02.2018 р. № 103 та на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області № 19/4714 від 20.11.2018 року, відповідач протиправно застосував норми, які регулюють питання призначення пенсії, а не її перерахунку, тому з метою належного захисту порушених прав позивача суд доходить висновку про наявність підстав для зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Щодо позиції відповідача про відсутність у видатковій частині бюджету Пенсійного Фонду України коштів на проведення виплат зазначеній категорії пенсіонерів, то відсутність належного бюджетного фінансування не може бути підставою для відмови у перерахунку пенсії позивача, що узгоджується з висновками Верховного Суду України у рішеннях (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10), в яких неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат.

Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, від 01.12.2004 № 20-рп/2004, від 09.07.2007 № 6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

VII. Висновок суду

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.1 ст.77 КАС України).

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення, та враховуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 16.10.2019 у зразковій справі № 240/5401/18, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

VIIІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. (ч. 3 ст.139 КАС України)

Як встановлено судом, при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн., що підтверджується платіжним документом від 17.06.2020 р. № 15.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним його вимогам в сумі 420,40 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місце знаходження 73005, м. Херсон, вул. 28-ї Армії, буд. 6, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місце знаходження 73005, м. Херсон, вул. 28-ї Армії, буд. 6, ) щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) з 90 % до 70 % сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місце знаходження 73005, м. Херсон, вул. 28-ї Армії, буд. 6, ) здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90 % сум грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місце знаходження 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд. 6, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) сплачений ним судовий збір в сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять грн. 40 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна

кат. 112010201