Справа № 580/3017/20
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3017/20 Суддя (судді) першої інстанції: А.М. Бабич
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року (м. Черкаси, дата складання повного тексту - 08.09.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення, викладене в листі від 24.04.2020 №11515-1343/Л-03/08-2300/20 про виплату донарахованої за 2016-2017 роки частини пенсії з застосуванням постанови Кабінету Міністрів України «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» від 22.08.2018 №649 у зв`язку з визнанням судовим рішенням по справі №640/5248/19 протиправною і нечинною п.п.1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», у зв`язку з визнанням судовим рішенням у справі №640/5248/19 нечинною пункти 1-2;

- визнати протиправною відмову змінити порядок нарахування і виплати донарахованої частини пенсії за 2016-2017 роки з одноразової виплати передбаченої скасованою Постановою №649, на щомісячну виплату до основного розміру пенсії, обчисленої станом на 01.01.2016, 100 відсотків донарахованої частини пенсії за 2016-2017 роки до повної виплати розрахованої суми;

- визнати протиправною бездіяльність щодо не виконання підп.2 п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» від 24.12.2019 №1088, якою його зобов`язано провести позивачу, як пенсіонеру правоохоронних органів, що отримує пенсію на підставі Закону України від 09.04.1992 №2262, перерахунок і виплату до основного розміру пенсії 100 відсотків донарахованої за 2016-2017 роки частини пенсії;

- зобов`язати відповідача змінити порядок нарахування і виплати позивачу донарахованої за 2016-2017 роки частини пенсії з одноразової виплати на щомісячне нарахування і виплату доплати до основного розміру пенсії 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії розрахованої на 01.01.2016 та місячним розміром пенсії отриманої за 2016-2017 роки у сумі 2320,00 грн до повної виплати розрахованої суми; одночасно виконати з 01.01.2020 підпункт 2 пункту 1 Постанови №1088 та провести позивачу, як пенсіонеру правоохоронних органів, що отримує пенсію на підставі вказаного вище Закону, перерахунок і виплату до основного розміру пенсії 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 01.01.2016 та місячним розміром пенсії, отриманої особою за період з 01.01.2016 - 31.12.2017 до забезпечення повної виплати розрахованої суми;

- зобов`язати відповідача провести виплату позивачу коштів у сумі 308560,00 грн, як компенсацію за моральну шкоду, що полягає у нанесених моральних та душевних стражданнях, що заподіяні протиправними діями суб`єкту владних повноважень.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у спірних правовідносинах відповідач порушує вимоги законодавчих актів. Зазначив, що постанова Кабінету Міністрів України №1088 є спеціальним нормативним актом, який орган державної влади ухвалив для перерахунку і виплати пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, тому при вирішенні питання перерахунку і виплати пенсії за 2016-2017 роки є підстави змінити порядок виплати пенсії за вказаний період на щомісячну доплату до основного розміру пенсії 100% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 01.01.2016, та місячним розміром пенсії, отриманої особою за період з 01.01.2016 до 31.12.2017, до забезпечення повної виплати розрахованої суми різниці, як це визначено Кабінетом Міністрів України у вказаній вище постанові №1088.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позивачу неодноразово повідомлялось, що оскільки судовим рішенням у справі №2340/4212/18 змінено порядок виплати перерахованої пенсії, підстав для виплати доплати нарахованої згідно постанови №103 немає та зазначену виплату буде здійснено в Порядку, затвердженому постановою №649.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт вказує, що враховуючи визнання судом постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 протиправною і її скасування, позовна вимога до відповідача виплачувати перераховану за 2016-2017 роки пенсію щомісячною доплатою до основного розміру пенсії є законною. Наголошує, наявні правові підстави зобов`язати відповідача виплату донарахованої за 2016-2017 роки частини проводити не одноразовою виплатою, а щомісячною доплатою до основного розміру пенсії, що передбачені постановою Кабінету Міністрів України №1088.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно з пенсійним посвідченням від 25.08.2010 серії НОМЕР_1 позивач є пенсіонером, якому призначено пенсію за вислугу років.

Не погоджуючись з розміром пенсії позивач оскаржував дії відповідача в судовому порядку.

26.04.2018 набрала законної сили постанова від 26.04.2018 Київського апеляційного адміністративного суду у справі №823/582/18, відповідно до резолютивної частини якої визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення позивачу перерахунку та виплати його пенсії з 01.01.2016 відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» згідно з наданою довідкою про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням грошового забезпечення поліцейських та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок відповідних сум грошового забезпечення та виплату пенсії відповідно до вказаної вище норми Закону та постанови КМУ, починаючи з 01.01.2016 згідно з наданою довідкою про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням грошового забезпечення поліцейських.

Крім того, 05.07.2019 набрала законної сили постанова Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №2340/4212/18, відповідно до якої зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити одноразову виплату позивачу донарахованої пенсії за період з 01.01.2016 до 01.01.2018 відповідно до Законів України від 23 грудня 2015 року №900-VIII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 та від 13 листопада 2008 року №45.

15.04.2020 позивач звернувся до відповідача заявою, в якій просив змінити порядок нарахування та виплати йому різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 01.01.2016 та місячним розміром пенсії, отриманої за період з 01.01.2016 до 31.12.2017, на той, що визначено діючим законодавством України та поновити йому нарахування і виплату донарахованої частини пенсії за період з 01.01.2016 до 01.01.2018. Додатково просив виплатити не нараховану і не виплачену частину донарахованої за 2016-2017 роки частини пенсії за попередні місяці, у яких така доплата не проведена.

На вказане звернення відповідач листом від 24.04.2020 №1115-1343/Л-03/08-2300/20 повідомив, що доплату до пенсії за період з 01.01.2016 до 31.12.2017 буде виплачено в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649.

Позивач вважаючи, що вказані обставини спричинили порушення його прав та інтересів, бездіяльність відповідача є протиправною, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не має правових підстав змінити порядок виплати позивачу пенсії, присудженої для виплати одноразово згідно з рішенням суду, що набрало законної сили

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним і скасування рішення відповідача, а саме листа від 24.04.2020 №1115-1343/Л-03/08-2300/20 колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п.4.1 розділу ІV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Відповідно до абзаців першого та шостого п.4.3 вказаного Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Разом із тим, у заявлених спірних правовідносинах позивач звертався до відповідача із заявами, що не відповідають додатку 3 до вказаного Порядку. Відповідь на них отримав у формі листа, що не містить припису норм поведінки, печатки управління. Натомість є листом інформативного характеру щодо викладених у заявах загальних питань, тому відсутні правові підстави для його скасування.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною відмови відповідача щодо зміни порядку нарахування і виплати позивачу донарахованої частини пенсії за 2016 - 2017 роки з одноразової виплати та зобов`язання відповідача змінити такий порядок колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не погоджується з порядком виплати пенсії, розмір якої визначений у зв`язку з необхідністю перерахунку з 01.06.2016 на підставі довідки про грошове забезпечення поліцейських присудженої рішенням суду у справі №823/582/18 пенсії з 01.01.2016.

Тобто спір про розмір пенсії за 2016-2018 роки вирішений судом. Порядок виплати різниці між нарахованою згідно з відповідним рішенням суду та фактично отриманим позивачем до часу його звернення до такого суду змінений: замість черговості та частковості її виплати протягом терміну судовим рішенням у справі №2340/4212/18 присуджено її стягнути саме одноразовою сумою.

Стаття 129-1 Конституції визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що жоден орган, установа чи особа, крім суду, не наділений повноваженням змінити результат вирішеного судом спору, тому встановлений згідно з постановою від 05.07.2019 Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №2340/4212/18 порядок здійснення виплати позивачу донарахованої пенсії за період з 01.01.2016 до 01.01.2018 відповідачем шляхом виплати одноразової суми, не може бути змінено без дотримання процесуального способу, вказаного в ст.378 КАС України.

Відповідач, виконуючи вказану вище постанову суду та здійснюючи перерахунок і виплату донарахованої пенсії позивачу одноразово, не порушив прав позивача.

Крім того, посилання позивача на норми підпункту 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1088 «Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян» не є обґрунтованими та не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки вказана постанова Уряду набрала законної сили після набрання законної сили рішенням у справі №2340/4212/18 та не регулює порядку виплати підвищень перерахованих пенсій, присудження доплати до яких здійснено саме згідно з рішеннями судів.

Відповідно до підп.2 п.1 Постанови №1088 особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) з 1 січня 2020 року виплачується пенсія, яка з 1 січня 2016 року перерахована з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсії, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом), та щомісяця проводиться виплата 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 1 січня 2016 року, та місячним розміром пенсії, отриманої особою за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, до забезпечення повної виплати розрахованої суми різниці.

Як зазначено вище, з огляду на вимоги ст.129-1 Конституції України відповідач не має правових підстав змінити порядок виплати позивачу пенсії, присудженої для виплати одноразово згідно з рішенням суду, що набрало законної сили. Питання фактичного її не отримання відноситься до повноважень органів примусового виконання рішення суду, судового контролю у відповідній справі. Тому його спірна бездіяльність у спірних правідносинах не є протиправною.

Таким чином, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не виконання підпункту 2 пункту 1 Постанови №1088 та зобов`язання відповідача провести позивачу перерахунок і виплату до основного розміру пенсії 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 01.01.2016 та місячним розміром пенсії отриманої за період з 01.01.2016 до 31.12.2017 на підставі вказаної постанови №1088.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна вимога щодо зобов`язання відповідача провести виплату позивачу коштів у сумі 308560,00 грн, як компенсацію за моральну шкоду, також є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки відповідач у спірних правовідносинах виконував вимоги рішень судів, що набрали законної сили, натомість завдання ним моральної шкоди позивачу не доведені сукупністю належних, допустимих і достовірних доказів.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що позивачем не доведено порушення його прав з боку відповідача, тому позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 23.11.2020.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна