Справа № 444/1704/20
Суддя: Мікула В. Є.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/1704/20
Провадження № 2-а/444/46/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

при секретарі Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 червня 2020 року він отримав повідомлення державного виконавця про необхідність сплати штрафу згідно постанови ЕАК №2205474 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Саме в той день дізнався про те, що відносно нього складена постанова про накладення адміністративного стягнення. В постанові про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАК №2205474 від 06 березня 2020 року вказано, що 06 березня 2020 року o 1l год. 36 хв. в м. Львів по вул. Інструментальна, 24 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «DAF 75CF» державний номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знака 3.3. "Забороняється рух вантажним автомобілям", чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 122 КУпАП. Зазначено, що оскаржувапна постанова складена ОСОБА_2 , лейтенантом поліції Бат. 2 Рота 4 Управління Патрульної поліції у Львівській області.

Вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним, необгрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №2205474 від 06 березня 2020 року є такою, що підлягає до скасування.

Зазначає, що інспектор при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення. Також при винесенні постанови інспектором не ознайомлено його з правами ст. 268 КУпАП. Крім цього, він не підписував постанову, не зміг надати необхідні пояснення. Крім того, зазначає, що у зазначений час він здійснював використання транспортного засобу для обслуговування громадян, які проживають по АДРЕСА_1 , про що в мене був виписаний «дорожній листок», проте цього не було враховано при складанні постанови, яка не була складена в його присутності, а навпаки, за його відсутності. Крім того, наголошує, що під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Також під час розгляду справ і потерпілого може бути опитано як свідка. У зв"язку із чим позивач звернувся до суду та просить постанову поліцейського Бат. 2 Рота 4 Управління Патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліціїБеновського Д.І. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАК №2205474 від 06 березня 2020р. визнати незаконною та скасувати.

Представник відповідача УПП у Львівській області подав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якій заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що позивачем порушено терміни оскарження, відповідно до вимог ст. 286 КАС України та не наведено доказу того, що при складанні постанови позивач пред`являв документи (ТТН, шляховий лист). Просить залишити рішення владних повноважень без змін, а позовну заяву Позивача - без задоволення.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду подав заяву, в якій просить долучити документи до матеріалівсправи, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Просить позов задоволити.

Представник відповідача УПП у Львівській області ДПП в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Від них не надходило клопотань про відкладення розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Так як відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду в судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, жодних відомостей про поважність причин такої неявки у суду немає, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідача.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Конституцією України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19).

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 06 березня 2020 року поліцейським УПП у Львівській області ДПП Беновським Д.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2205474, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 06.03.2020 року o 1l год. 36 хв. в м. Львів по вул. Інструментальна, 24 керуючи транспортним засобом марки «DAF 75CF» державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знака 3.3. "Забороняється рух вантажним автомобілям", чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Представником відповідача не виконано свого обов`язку передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України та не подано доказів щодо правомірності винесення поліцейським УПП у Львівській області ДПП Беновським Д.І. постанови, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Не здобуті такі докази і в судовому засіданні.

Суд вважає, що сторона відповідача проявила байдужість до результату розгляду справи.

Суд враховує, що позивач заперечує факт вчинення ним 06.03.2020 року зазначених в постанові правопорушень.

А тому суд вважає пояснення позивача, викладені у позовній заяві правдивими і покладає їх в основу рішення.

Виходячи з ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, що в діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем як під час винесення оскаржуваної постанови, так і під час розгляду справи в суді, не доведено наявність протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, яка б охоплювалася нормою ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто не доведено сам факт вчинення адміністративного правопорушення.

З метою забезпечення гарантії, свобод і інтересів особи і громадянина, виходячи із наданих ст. 245 КАС України суду повноважень при прийнятті рішення та враховуючи положення ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 286 КАС України, суд приходить до переконання, що задоволення позовних вимог в повному обсязі буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 7-11, 14, 241-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов - задоволити.

Постанову поліцейського Рота 4 бат. 2 Управління Патрульної поліції у Львівській області Беновського Дмитра Ігоровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2205474 від 06.03.2020 р. визнати незаконною та скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 295 КАС України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. Є. Мікула