Справа № 947/4902/20
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2020-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 947/4902/20
Головуючий в 1 інстанції: Калашнікова О.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Косцової І.П.,

суддів Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України на рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України, інспектора роти №8 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мхітар`яна Артема Еріковича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанову серії ДП18 № 609319 від 05.03.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки інспектор УПП не дотримався положень ст.ст.245, 268, 278,279 КУпАП, а саме: незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі правами, передбаченими ст.268 КУпАП; не встановив всі обставини по справі і не дослідив докази по справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 травня 2020 року року позов задоволено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача проведено з використанням лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI20/20TruCAM серійний номер№ ТС000752 , який виключено із Державного реєстру вимірювальної техніки і тому отримані технічні дані щодо швидкості автомобіля неправомірно покладені в основу обставин правопорушення, у зв`язку з чим оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, Управління Патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалене у справі рішення та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

Позивач свої правом на подання відзиву до апеляційної скарги не скористався.

Фактичні обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.03.2020 року інспектором роти №8 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенантои поліції Мхітар`ян А.Е. відносно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вказаної постанови, позивач 05.03.2020 року рухався на т/з Lexus RX 300 р/н НОМЕР_1 , який належить АТ КБ «Приватбанк», в межах населеного пункту (Одеська обл., Лиманський р-н, с. Іванове) зі швидкістю 94 км/год при допустимій швидкості 50 км/год, чим перевищив швидкість на 44 км/год та порушив пп. 12.4 ПДР України. Порушення швидкості зафіксоване приладом TruCAM № ТС000752.

Відповідно до винесеної постанови позивача було визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 грн.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

У населених пунктах організований інтенсивний дорожній рух, що вимагає підвищеної уваги до забезпечення безпеки на проїзній частині, тому в таких місцях на всіх ділянках доріг (крім житлових зон і територій підприємств) встановлено максимально допустиме обмеження швидкості руху в 50 км/год. Дане обмеження встановленої максимальної швидкості руху вводиться знаком 5.45 «Початок населеного пункту» і скасовується знаком 5.46 «Кінець населеного пункту». Якщо початок населеного пункту позначений знаком 5.47, то порядок руху визначається вимогами пункту 12.6 цих Правил, а правила зупинки та стоянки в населеному пункті не діють.

Частиною 3 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріали справи свідчать, що позивач факт перевищення швидкості жодними доказами не спростовує, а обґрунтовує свою позицію саме неналежністю доказів відповідача.

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваної постанови, правопорушення зафіксовано приладом TruCam 000752, який є належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

При цьому колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про неможливість застосування лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Наказом державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України № 100 від 19 лютого 2002 року, зареєстрованим Міністерством юстиції України 04 березня 2002 року за № 222/6510, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі № 972 від 14 червня 2016 року, затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, згідно з п.п.2.5 якого сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесено під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 2.6 вказаного Порядку сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 листопада 2015 року № 1362 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п. 1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12.

Однак, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17313, виданого ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач швидкості руху т/з TruCAM LTI 20/20 № ТС000752 відповідає вимогам. Свідоцтво чинне до 18.11.2020 року.

Крім того, можливість використання виробу «TruCAM LTI 20/20», виробництва Laser Technology Inc. також підтверджується наявним в матеріалах справи експертним висновком від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/-3008, виданим державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Термін дії висновку до 27 вересня 2021 року.

Відтак, суд першої інстанції зробив передчасний висновок про те, що оскільки лазерний вимірювач швидкості автотранспортних засобів LTI20/20TruCAM, серійний номер № ТС000752, виключено із Державного реєстру вимірювальної техніки, отримані технічні дані щодо швидкості автомобіля неправомірно покладені в основу обставин правопорушення, та є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Також колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо допущення порушення процедури його притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до ч.ч.2,4 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

За приписами ст.279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За наведеного положення доводи позивача про необхідність розгляду справи про адміністративне правопорушення за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справи про таке правопорушення, колегія суддів вважає безпідставними, адже в даному випадку постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Беручи до уваги все вищевикладене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що матеріалами справи повною мірою підтверджено факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 122 КпАП України, при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач діяв у межах та у спосіб, які передбачені чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення відповідає вимогам КУпАП.

Враховуючи, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 3 ст 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 травня 2020 року - скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України, інспектора роти №8 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Мхітар`яна Артема Еріковича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Косцова І.П.
Судді Осіпов Ю.В. Скрипченко В.О.