Справа № 160/5892/20
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2020 року Справа № 160/5892/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В обґрунтуванні своїх позовних вимог зазначає, що контролюючим органом не дотримано порядку призначення позапланової перевірки передбаченої податковим кодексом, а саме відсутній запит про надання інформації та документів, а також не направлявся наказ щодо проведення перевірки та повідомлення про дату початку та місце проведення, тому вважає прийняті податкові повідомлення рішення протиправними.
Ухвалою суду від 04.08.2020р. позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позову та вважає прийняті податкові повідомлення рішення правомірними та такими, що прийняті відповідно до вимог чинного законодавства України, оскільки контролюючий орган отримав інформацію щодо неподання позивачем декларації про майновий стан і доходи, тому відповідач вчасно прийняв та направив наказ разом з повідомленням щодо проведення позапланової перевірки, а також складено відповідний акт.
31.08.2020р. позивачем подано відповідь на відзив, яка за своїм змістом підтверджує обґрунтування позову.
Вивчивши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що між АТ «Укрсоцбанк» та позивачем 23.08.2007 року укладений договір невідновлюваної кредитної лінії №105/2-62-7. Внаслідок невиконання договірних зобов`язань виникла заборгованість, у зв`язку з чим позивач частково погасив заборгованість, а банк, як кредитор з метою виконання вимог пп.«д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, прийняв рішення щодо прощення решти боргу.
На вказаний запит податковим органом отримано відповідь АТ "Укрсоцбанк" (лист від 02.09.2019 року №3096), яким було підтверджено інформацію про суми виплачених доходів фізичної особи ОСОБА_1 в 2 кварталі 2018 року. Доходи нараховані у вигляді основної суми боргу (кредиту), анульованого кредитором за його самостійним рішенням, з врученням боржнику відповідного повідомлення про анулювання (прощення) боргу, згідно вимог ст. 164 ПК України та включенням суми анульованого боргу до податкового розрахунку за формою 1 ДФ.
13.02.2019 року ГУ ДПС України у Дніпропетровській області з метою здійснення контролю за дотриманням платниками податків вимог Податкового кодексу України в частині повноти нарахування та сплати податків та зборів направлено на адресу позивача запит щодо подачі декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік. ОСОБА_1 запропоновано з`явитись до відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Кам`янського управління ГУ ДФС У Дніпропетровській області. Також позивачу повідомлено, що у випадку ненадання декларації податковий орган набуває право проведення документальної позапланової перевірки.
Вказаний запит позивачем не отримано та за закінченням терміну зберігання конверт повернувся на адресу контролюючого органу.
Відповідно до вимог пп. 191.1.1 п.191.1 ст.191, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.2 п.78.1 ст.78, ст.79 ПК України прийнято рішення у формі наказу №776-п від 10.10.2019 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 з 15.11.2019 тривалістю 2 робочі дні».
На підставі вказаного наказу контролюючим органом складено письмове повідомлення №360 від 10.10.2019 про дату початку та місце проведення такої перевірки з 15 листопада 2019 року.
Наказ, повідомлення та лист направлено позивачу рекомендованим листом та вручено 24.10.2019, що підтверджується його копією.
Зі змісту акту вбачається строк її проведення з 15.11.2019 по 16.11.2019.
Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення:
- абз.«д» п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, з урахуванням п.165.1 ст.165 розділу IV Податкового кодексу України у зв`язку із отриманням додаткового блага у вигляді основної суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом у результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб в розмірі 199'396,28 грн.;
- п.п.1.2, п.п.1.3 п.16-1 підрозділу ХХ Податкового кодексу України у зв`язку із отриманням додаткового блага у вигляді основної суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом у результаті чого донараховано військовий збір в розмірі 16'616,36 грн.;
- п.п.49.18.4 п.49.18. ст.49, п.176.1 ст.176 ПК України внаслідок неподання декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік.
Вказаний акт направлявся позивачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та вручено 04.12.2019.
Вказані податкові повідомлення-рішення направлені позивачу шляхом поштового зв`язку, проте останнім не отримані та конверт повернувся на адресу контролюючого органу.
Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Спірні відносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Так, відповідно до ст.62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно з п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Пункт 78.1 ст.78 ПК України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.
Зокрема, відповідно до п.п.78.1.1, п.п.78.1.2, п.п.78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;
- платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом;
- виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
При цьому, пунктом 78.4.ст. 78 ПК визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Згідно з п.79.1 ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.
У відповідності до п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду перевірки. Реалізація такого права за відсутності обов`язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою.
Сам вид перевірки (позапланова невиїзна), без надання платнику податків права на подання відповідних пояснень та документів, що стосуються предмету перевірки, позбавляє контролюючий орган можливості об`єктивно здійснити аналіз законності діяльності такого платника й дійти обґрунтованих висновків стосовно податкового правопорушення.
Незважаючи на проголошену п.79.3 ст.79 Податкового кодексу України необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім.
Такий висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України , який встановлює, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.
При цьому, відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Аналіз наведених норм свідчить про те, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місцем проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог п.79.2 ст.79 ПК України щодо пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
Матеріалами справи підтверджено, що проведення перевірки з 15.11.2019 року контролюючим органом відповідно до норм податкового кодексу, прийнято рішення у формі наказу №776-п від 10.10.2019 року та повідомлення №360 від 10.10.2019, які направлені позивачу та вручені 24.10.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового повідомлення. Таким чином, позивач повідомлений про початок проведення перевірки своєчасно.
Проте, у разі незгоди позивача з діями контролюючого органу, останній має право їх оскаржити в досудовому або у судовому порядку. Однак докази такого оскарження відсутні.
Зважаючи на викладене, у розумінні положень п. 42.4 ст. 42 ПК України суд вважає, що відповідачем вчинено всіх залежних від нього дій щодо вчасного повідомлення позивача про проведення перевірки.
Таким чином, податкові повідомлення рішення прийняті відповідно до вимог чинного законодавства, тому відсутні підстави для їх скасування.
У відповідності до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно із ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставин, на які він посилається, як обґрунтування своїх доводів про протиправність прийняття відповідачем оскаржуваних податкових повідомлення рішнень.
Натомість відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведена правомірність та обґрунтованість прийнятих податкових повідомлень рішень.
З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржувані податкові повідомлення рішення відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано.
Суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача спростовані матеріалами справи та не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 257, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова