Справа № 600/879/20-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/879/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лелюка О.П., за участю: секретаря судового засідання Кіщук О.І., представника ОСОБА_1 - Бурми С.В., представника Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області -Драган О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за первісним позовом Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу на загальну суму 129979,67 грн до державного бюджету.

Первісний позов обґрунтовано тим, що за ОСОБА_1 рахується заборгованість у сумі 129979,67 грн за несвоєчасну сплату заборгованості по миту на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться в сумі 40618,45 грн, та заборгованості по сплаті ПДВ з ввезення товарів (крім лікар.засобів) в сумі 89361,22 грн. Вказано, що дана заборгованість виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 14 травня 2019 року № та №.

Ухвалою суду від 30 червня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше; встановлено строк для подання заяв по суті справи.

14 липня 2020 року адвокатом Бурмою С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру серії СЕ №1007849, подано до суду зустрічний позов, в якому ОСОБА_1 просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14 травня 2019 року, яким ГУ ДПС у Чернівецькій області визначило ОСОБА_1 грошове зобов`язання зі сплати ввізного мита у розмірі 35478,98 грн, з яких 28383,18 грн основного платежу за 7095,80 грн штрафних санкцій;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14 травня 2019 року, яким ГУ ДПС у Чернівецькій області визначило ОСОБА_1 грошове зобов`язання зі сплати податку на додану вартість у розмірі 78053,74 грн, з яких 62442,99 грн за основним зобов`язанням та 15610,75 грн штрафних санкцій.

В обґрунтування зустрічного позову вказано, що оскаржувані податкові-повідомлення рішення прийняті на підставі необґрунтованих висновків. Так, жоден з документів, які надавалися для митного оформлення товару у встановленому законом порядку недійсним не визнано. Під час митного оформлення транспортного засобу, з приводу якого виник даний спір, як вбачається з електронної митної декларації, жодних рішень про коригування митної вартості не приймалось, будь-яких зауважень від митних органів не надходило, всі митні процедури були завершені і товар був випущений у вільний обіг. Крім цього, позивач за зустрічним позовом зазначив про те, що ГУ ДПС у Чернівецькій області не з`ясована дійсна участь продавця спірного транспортного засобу, оскільки ані митний, ані податковий орган не направляли належним чином оформлених запитів до німецької компанії «FEMotors», не було також відібрано пояснень або зроблено запит відносно ціни та умов придбання автомобіля до особи, яка безпосередньо здійснила придбання автомобіля за довіреністю та виконувала функції перевізника ( ОСОБА_2 ). Зазначено, що між Україною та Федеративною Республікою Німеччина станом на дату проведення ГУ ДПС у Чернівецькій області перевірки не існувало чинного та ратифікованого урядами цих країн Угоди про співробітництво у боротьбі з порушеннями митного законодавства та/або про порядок надання взаємодопомоги між митними органами цих країн, що, на думку ОСОБА_1 , нівелює будь-яке значення у нібито наданих з боку митних органів ФРН інформації та документів. Між тим, згідно зі статтями 54, 55 Митного кодексу України, на підставі інформації, яка міститься в ПІК «Інформаційно-пошукова система обробки та аналізу цінової інформації при визначенні митної вартості товарів, ще переміщуються через митний кордон України» бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи, а також враховуючи вимоги щодо послідовності застосування методів визначення митної вартості, встановлені статтею 57 Митного кодексу України, вказано, що автомобіль, який був увезений для ОСОБА_1 , визначено резервним методом на рівні 16500 Євро на підставі статті 64 Митного кодексу України. З урахуванням наведеного позивач за зустрічним позовом вказав, що самостійне визначення ГУ ДПС у Чернівецькій області розміру ввізного мита та ПДВ з імпорту на підставі документів, що були отримані від митних органів ФРН, здійснено у не передбачений законом спосіб та не відповідає положенням Митного кодексу України щодо процедури коригування митної вартості, якими не передбачено можливості переходу від резервного методу до основного методу, у зв`язку з чим висновки акту перевірки 18 квітня 2019 року №80/24-13-13-04-21/ НОМЕР_1 є такими, що не відповідають закону. Відтак, прийняті на підставі цих висновків податкові повідомлення-рішення ОСОБА_1 вважає протиправними.

Ухвалою суду від 15 липня 2020 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. Об`єднано в одне провадження зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень із первісним позовом Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу. Вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Головним управління ДПС у Чернівецькій області подано до суду відзив на зустрічний позов, в якому вказувалось про те, що за результатами перевірки правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, керуючись положеннями частини п`ятої статті 54, статті 345, статті 351, пункту 5 частини першої статті 352, частини чотирнадцятої статті 354 Митного кодексу України та положеннями підпункту 54.3.2, підпункту 54.3.6 пункту 54.3, пункту 54.4 статті 54 Податкового кодексу України, під час перевірки фізичної особи ОСОБА_1 через порушення пункту 2 частини другої статті 52, відповідно до частини чотирнадцятої статті 354 Митного кодексу України під час перевірки правильності визначення митної вартості товару після його випуску, контролюючим органом визначено вартість товару - транспортного засобу марки «MERCERES-BENZ», модель «CLASSE V», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_2 , в розмірі 825919,15 грн. Дане рішення контролюючого органу прийняте на підставі документально підтверджених відомостей, які надійшли від уповноваженого органу іноземної держави, які мають значення для оподаткування при ввезенні товарів на митну територію України, та які відрізняються від задекларованих фізичною особою ОСОБА_1 за МД типу ІМ40ДЕ від 12 липня 2018 року №UА209190/2018/020327. Зазначено, що встановлені порушення призвели до заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 90826,17 грн., в тому числі: ввізне мито на суму 28383,18 грн, податок на додану вартість на суму 62442,99 грн. За результатами перевірки донараховано грошові зобов`язання та направлено ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення від 14 травня 2019 року № та №, а також розрахунки податкових зобов`язань та штрафних санкцій. Беручи до уваги наведене, відповідач за зустрічним позовом вважає позовні вимоги безпідставними та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом у повному обсязі.

Ухвалою суду від 31 серпня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом просив суд позов задовольнити повністю з підстав, викладених у первісному позові. Водночас у задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

Представник позивача за зустрічним позовом підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених у зустрічному позові, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. У задоволенні первісного позову просив суд відмовити.

На виконання ухвал суду про витребування доказів, постановлених у ході судового розгляду справи, Галицька митниця Держмитслужби та Державна митна служба України такі суду подали.

Натомість викликаний судом як свідок ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Застосовані судом заходи процесуального примусу у вигляді приводу до Чернівецького окружного адміністративного суду через органи Національної поліції України ОСОБА_2 не забезпечили допит вказаної особи як свідка.

Водночас у судовому засіданні представники сторін повідомили суд, що не наполягають на допиті ОСОБА_2 як свідка по цій справі, вказавши на достатність наявних у матеріалах справи письмових доказів для прийняття рішення по суті спору.

За таких обставин, заслухавши пояснення представників сторін, надані у судових засіданнях, перевіривши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі довіреності від 06 липня 2018 року №ННІ096390, посвідченої державним нотаріусом Другої Чернівецької державної нотаріальної контори Суружіу Н.Д., ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 придбати на його ім`я за кордоном в будь-якій державі за його вибором, за ціну та на умовах на його розсуд будь-які транспортні засоби будь-якої марки та будь-якого року випуску, укладати та підписувати договори купівлі-продажу, проводити розрахунки за придбані транспортні засоби, керувати, експлуатувати (транспортувати) та перегнати придбані транспортні засоби до місця призначення, слідкувати за технічним станом транспортного засобу та бути представником ОСОБА_1 у всіх уповноважених на те установах, організаціях, підприємствах, в тому числі на митницях України, та за їх межами, з питань, які стосуються розмитнення придбаних транспортних засобів, в структурних підрозділах Національної поліції України, у сервісних центрах та інших установах МВС України, з питань постановки на облік в установленому законом порядку транспортних засобів, отримати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, отримати тимчасове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, номерні знаки тощо; подавати від імені ОСОБА_1 заяви будь-якого змісту до відповідних установ, сплачувати всі необхідні платежі, а також виконувати всі інші дії, пов`язані з цією довіреністю.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 09 липня 2018 року №212 на користь ОСОБА_1 придбано автомобіль марки «MERCEDES-BENS» моделі «CLASSE V» ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 у представника німецької компанії «FEMotors», вартість якого становить 16500,00 євро.

12 липня 2018 року Львівською митницею ДФС (наразі Галицька митниця Держмитслужби) проведено митне оформлення транспортного засобу марки «MERCEDES-BENS» моделі «CLASSE V» 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , придбаного фізичною особою ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , що підтверджується митною декларацією ІМ40ДЕ UA209190/2018/020327 від 12 липня 2018 року.

Зі змісту вказаної митної декларації вбачається (графа « 44») надання декларантом низки документів: рахунок - фактура (Rechnung) № 212 від 09.07.2018р., акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UА20903/2018/35776 від 11.07.2018р.; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 ; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 від 03.03.2016р.; - висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями № 9870 від 12.07.2018р.; договір про надання послуг митного брокера № б/н від 10.07.2018р.; довіреність №ННІ096390 від 06.07.2018р.

У декларації зазначено, що ціна товару ввезеного транспортного засобу складає 16500 євро або 542087,35 грн (графи « 12», « 45», « 22», « 42»). Метод визначення митої вартості товару- 6, тобто резервний (графа « 43»).

08 січня 2019 року до Львівської митниці ДФС надійшов лист Державної фіскальної служби України №40659/7/99-99-20-02-01-17 від 28 грудня 2018 року (вх. №89/8/13-70-20), відповідно до якого Департаментом організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Федеративної Республіки Німеччина надано відповідь від 05 жовтня 2018 року №Z4663-2018.UА.800120-DVIIIА.22, до якої додано, зокрема, копію рахунку (Rechnung) №2018212 від 09 липня 2018 року, копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон, який належить ОСОБА_1 , копію експортної декларації MRN18DE71E3.

08 лютого 2019 року листом №275/7/13-70-20/35 Львівською митницею ДФС повідомлено Головне управління ДФС у Чернівецькій області про те, що 12 липня 2018 року для здійснення митного оформлення в режимі «імпорт» товару: «Легковий автомобіль «MERCEDES-BENS», модель «CLASSE V», універсал, категорія М1, що використовувався, 2016 року випуску, модельний рік - 2016, дата першої реєстрації 03 березня 2016 року, номер кузова: НОМЕР_2 , номер двигуна: НОМЕР_6 , об`ємом - 2143 см.куб., 120 Кw, тип двигуна - дизельний, повна маса - 3100 кг, колісна формула - 4x2. Сірого кольору. Загальна кількість місць для сидіння - 8, кількість дверей - 5. Країна виробництва - Німеччина (DЕ), виробник «MERCEDES-BENS», призначений для використання по дорогах загального користування», у відділ митного оформлення «Скнилів» митного поста «Західний» Львівської митниці ДФС декларантом ФОП ОСОБА_3 подано електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ UA209190/2018/20327 разом з товаросупровідними документами, а саме: рахунок-фактура (Rechnung) №212 від 09 липня 2018 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_7 від 03 березня 2016 року; довіреність №ННІ 096390 від 06 липня 2018 року.

Вказано, що згідно поданих документів продавцем транспортного засобу виступала компанія «FE Motors», отримувачем - ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_8 від 20 січня 1998 року виданий Галицьким РВ УМВС України, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 ), особа, відповідальна фінансове врегулювання (покупець) ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_10 , від 07 вересня 2001 року, виданий Ленінським РВ УМВС України, АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ). Згідно довіреності №ННІ 096390 від 06 липня 2018 року гр. ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 на придбання на його ім`я, а також оплату та доставку транспортного засобу в Україну. Відповідно до поданих товаросупровідних документів, а також митної декларації типу ІМ40ДЕ UA209190/2018/020327 від 12 липня 2018 року, заявлена вартість автомобіля становить 16500,00 євро, а загальна сума сплачених митних платежів за вказаною митною декларацією становить 199349,32 грн.

Між тим, Львівська митниця ДФС зауважила, що аналізом відповіді Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Федеративної Республіки Німеччина та доданих до неї копій документів встановлено, що митними органами Федеративної Республіки Німеччина здійснено митне оформлення, в режимі «експорту» транспортного засобу «MERCEDES-BENS» модель «CLASSE V» 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 за митною декларацією №18DE71E3. Митне оформлення митними органами Федеративної Республіки Німеччина здійснювалось на підставі рахунку-фактури (Rechnung) №2018212 від 09 липня 2018 року. Відповідно до інформації наявної у митній декларації (MRN) №18DE71E3 та рахунку-фактурі (Rechnung) №2018212 від 09 липня 2018 року, компанією «FE Motors» здійснено продаж зазначеного вище транспортного засобу громадянину України ОСОБА_1 за який останній оплатив кошти та отримав документи, а його вартість становить 26835,00 євро.

Крім цього, відповідно до службової записки управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Львівської митниці ДФС від 14 січня 2019 року №295/13-70-19/45 сума несплачених митних платежів, які б мали бути сплачені при ввезенні на митну територію України зазначеного вище транспортного засобу, з урахуванням відповіді митних органів Федеративної Республіки Німеччина, станом на дату здійснення митного оформлення становить 90826,17 гривень.

На підставі наведеного Львівською митницею ДФС встановлено, що громадянином ОСОБА_1 з метою ухилення від сплати митних платежів у повному розмірі, подано органу доходів і зборів рахунок-фактуру (Rechnung) №212 від 09 липня 2018 року у якому містяться неправдиві відомості щодо вартості транспортного засобу. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.

Зазначено і про те, що відносно громадянина України ОСОБА_1 04 лютого 2019 року складено протокол про порушення митних правил №0644/20900/19.

З урахуванням викладеного Львівською митницею ДФС скеровано матеріали перевірки для проведення заходів у порядку, визначеному статтями 345-354 Митного кодексу України, до Головного управління ДФС у Чернівецькій області.

На підставі пункту 2 частини другої статті 351, пункту 1 частини третьої статті 345 та пункту 7 частини першої статті 336 Митного кодексу України Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області видано наказ від 13 березня 2019 року №194 «Про проведення документальної невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )», яким зобов`язано провести документальну невиїзну перевірку стану дотримання фізичною особою ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати митних платежів по товару, оформленого за митною декларацією від 12 липня 2018 року №UА209190/2018/020327, тривалістю 10 робочих днів з 02 квітня 2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що 13 березня 2019 року Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області на підставі пункту 2 частини другої статті 351, пункту 1 частини третьої статті 345 та пункту 7 частини першої статті 336 Митного кодексу України, а також вказаного вище наказу сформовано повідомлення про проведення з 02 квітня 2019 року документальної невиїзної перевірки дотримання фізичною особою ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів по товару, оформленого за митною декларацією від 12 липня 2018 року №UA209190/2018/020327.

Вказане повідомлення було направлено податковим органом на адресу ОСОБА_1 , що підтверджується супровідним листом від 13 березня 2019 року №191/3-24-13-13-04.

Конверт із зазначеним документом повернувся відправнику з відміткою пошти про невручення, причина - «за зазначеною адресою не проживає».

За результатами проведеної перевірки Головним управління ДПС у Чернівецькій області складено Акт від 18 квітня 2019 року №80/24-13-13-04-21/ НОМЕР_1 «Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання фізичною особою ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_11 вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, і своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні через митний кордон України і товару з поданням митної декларації від 12 липня 2018 року №UА209190/2018/020327, в якому встановлено наступні порушення:

- статті 49, частини першої статті 51, статті 52, частини другої статті 53, статті 257, частини першої та другої статті 270, частини першої статті 272, пункту 2 частини першої статті 277, статті 278, статті 289 Митного кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті мита на загальну суму 28383,18 грн;

- пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість на загальну суму 62442,99 грн.

З матеріалів справи вбачається, що примірник указаного акту було надіслано контролюючим органом на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) 18 квітня 2019 року.

На підставі акта від 18 квітня 2019 року №80/24-13-13-04-21/ НОМЕР_1 відповідачем 14 травня 2019 року винесено:

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності, на суму 35478,98 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням - 28383,18 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 7095,80 грн;

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за ПДВ за ввезення товарів (крім лікарських засобів транзит або тим час з 01.01.2015 до чин ЗУ 08.11.2018 змін до ПКУ) на суму 78053,74 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням - 62442,99 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 15610,75 грн.

Згідно розрахунків штрафних (фінансових) санкцій ОСОБА_1 здійснено нарахування таких штрафних (фінансових) санкцій:

- донараховано мито на нафтопродукти, транспортні засоби (крім транспортних засобів, що були ввезені на митну територію України та поміщені в митні режими транзиту або тимчасового ввезення у період з 01 січня 2015 року до дня набрання чинності Законом України під 08 листопада 2018 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів») та шини до них, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності та громадянами, в сумі 35478,98 грн, у тому числі основний платіж - 28383,18 грн, штрафна санкція - 7095,80 грн (на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України);

- донараховано податок па додану вартість і ввезених на митну територію України товарів (крім лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів та медичних виробів за переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань. дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я: транспортних засобів, що були ввезені на митну територію України та поміщені в митні режими транзиту або тимчасового ввезення період з 1 січня 2015 року до дня набрання чинності Законом України від 8 листопада 2018 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування акцизним податкам легкових транспортних засобів, в сумі 78053,74 грн, у тому числі основний платіж - 62442,99 грн, штрафна санкція - 15610,75 грн (на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України).

Листом від 15 травня 2020 року №451-3-24-13-13-04 Головне управління ДФС у Чернівецькій області повідомило ОСОБА_1 про направлення йому вказаних вище податкових повідомлень-рішень та розрахунків податкових зобов`язань та штрафних санкцій. Додатково повідомлено, що відповідно вимог частини п`ятої статті 302 Митного кодексу України пеня нараховується платником податків самостійно та сплачується одночасно зі сплатою митних платежів на відповідні розрахунки Державного казначейства України.

12 червня 2019 року ГУ ДФС у Чернівецькій області сформовано податкову вимогу форми «Ф» №94906-56, згідно з якою загальна сума податкового боргу платника податків - ОСОБА_1 станом на 11 червня 2019 року становить 129979,97 грн, у тому числі за: основними платежами 90826,17 грн, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 22706,55 грн, пеня 16447,25 грн.

З матеріалів справи вбачається, що вказану вимогу отримано ОСОБА_1 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового перекладу.

Дослідженням розрахунку заборгованості ОСОБА_1 встановлено, що станом на 24 березня 2020 року за останнім рахується податковий борг на загальну суму 129979,67 грн, який виник на підставі:

- податкового повідомлення-рішення № від 14 травня 2019 року, згідно з яким сума податкового зобов`язання (штрафна санкція) становить 35478,98 грн та нарахована пеня в розмірі 5139,77 грн. Разом заборгованості по податку - 40618,45 грн;

- податкового повідомлення-рішення № від 14 травня 2019 року, згідно з яким сума податкового зобов`язання (штрафна санкція) становить 78053,74 грн та нарахована пеня в розмірі 11307,48 грн. Разом заборгованості по податку - 89361,22 грн.

Оскільки ОСОБА_1 в добровільному порядку суму податкового боргу у розмірі 129979,67 грн не сплатив, Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до суду з первісним позовом про стягнення податкового боргу.

Водночас не погоджуючись із наведеними рішеннями податкового органу, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду із зустрічним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, на підставі яких виник податковий борг.

Отже, вирішення адміністративного спору щодо законності указаних рішень податкового органу має передувати вирішенню спору про стягнення податкового боргу.

Згідно частини першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пунктів 7 - 9 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

За змістом частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 14 травня 2019 року № та № прийняті у зв`язку із встановленням податковим органом за наслідком проведеної перевірки порушення ОСОБА_1 статті 49, частини 1 статті 51, статті 52, частини 2 статті 53, статті 257, частини 1 та 2 статті 270, частини 1 статті 272, пункту 2 частини 1 статті 277, статті 278, статті 289 Митного кодексу України, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, внаслідок чого до останнього застосовані штрафні санкції на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у розмірі 35478,98 грн та 78053,74 грн відповідно.

Так, згідно зі статтею 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (пункт 2 частини другої статті 52 Митного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини першої статті 270 Митного кодексу України правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, митом, крім особливих видів мита, встановлюються цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правила оподаткування особливими видами мита встановлюються законами України "Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорту", "Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту", "Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну", окремим законом щодо встановлення додаткового імпортного збору.

Правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України з урахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом (частина друга статті 270 Митного кодексу України).

Частиною першою статті 272 Митного кодексу України визначено, що ввізне мито встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 277 Митного кодексу України об`єктами оподаткування митом є товари, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню митними платежами відповідно до розділу XII цього Кодексу, а також розділів V та VI Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 278 Митного кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Статтею 289 Митного кодексу України передбачено, що обов`язок із сплати митних платежів виникає, зокрема, у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України; після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання; в інших випадках, встановлених Податковим кодексом України.

Згідно з пунктом 187.8 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

У випадках, передбачених статтею 191 цього Кодексу, дата виникнення податкових зобов`язань визначається з урахуванням положень статті 191 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань за операціями з постачання послуг нерезидентами, місцем надання яких є митна територія України, є дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату послуг або дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг нерезидентом, залежно від того, яка з подій відбулася раніше.

Відповідно до пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

З обставин справи вбачається, що до висновку про порушення ОСОБА_1 указаних норм та про наявність підстав для нарахування оскаржуваними рішеннями суми грошових зобов`язань за платежем «мито на нафтопродукти, транспортні засоби та шини до них, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності» та «ПДВ за ввезення товарів» податковий орган дійшов виходячи з аналізу митної декларації ІМ40ДЕ UA209190/2018/020327 від 12 липня 2018 року та документів, отриманих з Львівської митниці ДФС (лист від 08.02.2019 №275/7/13-70-20/35), до якої такі надійшли з ДФС України, отримані від митних органів Федеративної Республіки Німеччини на запит від 24 липня 2018 року №13064/5/99-99-20-02-01-16 щодо перевірки законності ввезення в Україну автомобіля марки «MERSEDES-BENS» моделі «CLASSE V», 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 .

Так, у вказаній митній декларації зазначено митну вартість ввезеного позивачу транспортного засобу - 16500,00 євро відповідно до договору купівлі-продажу (рахунок-фактура (Rechnung) ) від 09 липня 2018 року №212.

Між тим, згідно позиції податкового органу вказаний автомобіль придбано в інтересах та на користь ОСОБА_1 у представника німецької компанії «FEMotors» за 26835,00 євро.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджувалось у судовому засіданні представником податкового органу, до указаного висновку ГУ ДФС у Чернівецькій області дійшло взявши до уваги інформацію, наведену в експортній митній декларації MRN18DE71E3 та у рахунку-фактурі (Rechnung) №2018212 від 09 липня 2018 року, в яких вказано ціну автомобіля марки «MERSEDES-BENS» моделі «CLASSE V», 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 - 26835,00 євро.

Особливістю адміністративного судочинства, порівняно з іншими видами судочинства, є обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Однак у ході судового розгляду цієї справи суб`єктом владних повноважень не доведено обґрунтованих підстав віддання переваги одним документам (експортній митній декларації MRN18DE71E3 та рахунку-фактурі (Rechnung) №2018212 від 09 липня 2018 року, в яких згідно позиції податкового органу вказано ціну товару 26835,00 євро) над іншими (митній декларації ІМ40ДЕ UA209190/2018/020327 від 12 липня 2018 року та рахунку-фактурі (Rechnung) №212 від 09 липня 2018 року, згідно якими ціна товару - 16500,00 евро) при їх оцінці та визначенні ціни придбаного ОСОБА_1 автомобіля марки «MERSEDES-BENS» моделі «CLASSE V», 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 .

При цьому, як свідчать матеріали даної справи та визнавалось представником податкового органу в судовому засіданні, при проведенні перевірки, за наслідком якої прийнято оскаржувані рішення, контролюючим органом до уваги брались експортна митна декларація MRN18DE71E3 та рахунок-фактура (Rechnung) №2018212 від 09 липня 2018 року, складені німецькою мовою.

Податковим органом не було здійснено перекладу на українську мову вказаних документів з метою підтвердження своїх висновків про те, що в них дійсно указано про придбання ОСОБА_1 у представника німецької компанії «FEMotors» автомобіля марки «MERSEDES-BENS» моделі «CLASSE V», 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 саме за 26835,00 євро, що і заперечувалось платником податку.

У ході судового розгляду справи ГУ ДПС у Чернівецькій області не надано належних та достовірних у розумінні статей 73 та 75 Кодексу адміністративного судочинства України доказів на підтвердження своїх висновків про придбання ОСОБА_1 указаного транспортного засобу за ціною 26835,00 євро.

Податковим органом, взявши до уваги експортну митну декларацію MRN18DE71E3 та рахунок-фактуру (Rechnung) №2018212 від 09 липня 2018 року, безпідставно не були перевірені обставини оформлення експорту автомобіля марки «MERSEDES-BENS» моделі «CLASSE V», 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , а для усунення сумнівів - не скеровані запити відповідній компанії, яка фігурує відправником товару по документах, податних до митного оформлення декларантом. Також податковим органом не відбрилась пояснення у особи, яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_1 при безпосередній купівлі товару, не направлялись запити відносно ціни товару та умов його придбання.

Поряд з цим ГУ ДПС у Чернівецькій області не надано і доказів визнання недійсним рахунку-фактури (Rechnung) від 09 липня 2018 року №212, в якому вказано про придбання ОСОБА_1 у представника німецької компанії «FEMotors» автомобіля марки «MERSEDES-BENS» моделі «CLASSE V», 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 за 16500,00 євро, та який було надано декларантом митному органу разом з митною декларацією при здійсненні процедури розмитнення ввезеного товару.

Згідно встановлених обставин справи, митним органом було визначено ціну указаного автомобіля саме у розмірі 16500,00 євро, тобто ціну, вказану у договорі купівлі-продажу від 09 липня 2018 року №212.

При цьому рішення про корегування митної вартості товару - автомобіля марки «MERSEDES-BENS» моделі «CLASSE V», 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 - митним органом не приймалось, про що зазначено у листі Галицької митниці Держмитслужби від 03 листопада 2020 року №7.4-1-28-10-02/8.19/27937, наданого на виконання ухвали суду про витребування доказів.

Також, вирішуючи спір, суд звертає увагу і на те, що рішенням Галицького районного суду міста Львова від 18 листопада 2019 року у справі №461/6370/19 позовну заяву ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил задоволено. Скасовано постанову в справі про порушення митних правил від 07 травня 2019 року № 0644/20900/19, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 272 478,51 грн. Провадження у справі про порушення митних правил - закрито.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі №461/6370/19 апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишено без задоволення, а рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 листопада 2019 року у справі №461/6370/19 - без змін.

Під час розгляду вказаної справи судами встановлено, що Львівською митницею ДФС проведено розмитнення автомобіля «MERCEDES-BENZ», модель «CLASSE V», універсал, категорія М1, що використовувався, 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 та визнано заявлену декларантом ФОП ОСОБА_5 митну вартість, оскільки відсутність в матеріалах справи рішення про коригування митної вартості свідчить про погодження Львівською митницею ДФС митної вартості заявленої декларантом та визначеної за першим методом.

Згідно частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім цього, згідно висновку №9870 експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу за заявою ОСОБА_6 , який було враховано митним органом при митному оформленні автомобіля, вартість на кордоні України без врахування митних платежів та зборів, не розмитненого і не зареєстрованого в Україні автомобіля MERCEDES V-KLASSE ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_12 року виготовлення, станом на момент виконання даного дослідження становить 17612,80 EUR.

Отже, вказана у експертному висновку ціна придбаного ОСОБА_1 автомобіля є наближеною до ціни, вказаної у договорі купівлі-продажу від 09 липня 2018 року №212, та визначеною митним органом при митному оформленні транспортного засобу - 16500,00 євро.

Враховуючи викладене у своїй сукупності, зважаючи на те, що під час проходження митного контролю уповноважені митні органи, з урахуванням поданих декларантом документів, фактично не мали зауважень до заявленої митної вартості товару і випустили товар у вільний обіг, визначивши ціну товару, що вказана у рахунку-фактурі (Rechnung) №212 від 09 липня 2018 року, а відповідачем за зустрічним позовом не доведено належними та достовірними доказами заниження ОСОБА_1 митної вартості ввезеного товару, суд вважає, що податковий орган дійшов необґрунтованих та передчасних висновків (які і стали підставою для здійснення донарахування грошових зобов`язань оскаржуваними рішеннями) про придбання ОСОБА_1 у представника німецької компанії «FEMotors» автомобіля марки «MERSEDES-BENS» моделі «CLASSE V», 2016 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 за ціною 26835,00 євро.

Перевіряючи оскаржувані рішення на відповідність їх критеріям, наведених у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про те, що при їх прийнятті суб`єкт владних повноважень діяв не на підставі закону, який регулює спірні відносини; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень; недобросовісно й нерозсудливо; без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення.

Відтак, податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 14 травня 2019 року № та №, прийняті ГУ ДФС у Чернівецькій області відносно ОСОБА_1 , суд визнає протиправними, а тому вони підлягають скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню.

Як наслідок, позовні вимоги за первісним позовом про стягнення податкового боргу - безпідставні, а тому суд відмовляє у їх задоволенні.

При вирішенні справи судом в силу положень частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України також враховано висновки Верховного Суду у постанові від 05 березня 2019 року у справі №820/305/17 з подібних правовідносин.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно частин першої - третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що податковим органом не доведено законність оскаржуваних рішень. Натомість доводи зустрічного позову свідчать про їх протиправність та, відповідно, безпідставність первісного позову.

Щодо розподілу судових витрат варто зазначити таке.

Частиною першою, сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки згідно наявної у справі квитанції від 14 липня 2020 року ОСОБА_1 за подання зустрічного позову сплачено судовий збір у розмірі 1299 грн 80 коп., то вказана сума підлягає поверненню останньому за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Зустрічний адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 14 травня 2019 року та податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 14 травня 2019 року, прийняті ГУ ДФС у Чернівецькій області відносно ОСОБА_1 .

В задоволенні позову Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити повністю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1299 грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складено 23 листопада 2020 року (враховуючи вихідні дні - 14,15,21,22 листопада 2020 року).

Повне найменування учасників справи: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ), Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А, 58013).

Суддя О.П. Лелюк