Справа № 760/23267/18
Суддя: Кушнір С. І.
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1561/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю серкетаря - Каліш С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київської міської митниці ДФС, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЛКО Україна», про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил № 0277/10000/18 від 30.08.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - адвокат Крижановський І.В., в інтересах позивача ОСОБА_2 , звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Київської міської митниці ДФС України про порушення митних правил № 0277/10000/18 від 30.08.2018 р., та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3300,00 грн.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з адміністративним позовом, представник позивача посилається на наступне.

Так, ТОВ «ТЕЛКО Україна на підставі зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу (контракту) від 03.03.2014 р. № 03, укладеного з Telko OY (м. Helsinki, вул. Lintulahdenkuja, 10, FI-00501, Фінляндія) здійснило імпорт товару «Речовина без аерозольного пакування Efka PB 2001, що являє собою суміш на основі вінілового полімеру та органічних розчинників…».

Вказаний вище товар був заявлений позивачем до митного оформлення за митною декларацією від 11.10.2017 р. №UA100110/2017/146191, як «Хімічна речовина без аерозольного пакування Efka PB 2001 - 165 кг., що являє собою суміш на основі вінілового полімеру та органічних розчинників та містить в своєму складі наступні компоненти: «Naphtha» (petroleum), hydrodesulfurized heavy (cas 64742-82-1)>50%-<60%;Solvent naphtha (petroleum), light arom (cas 64742-95-6)>=20%<25%. Не містить наркотичних, психотропних препаратів і прекурсорів. Застосовується як деаератор. Виробник: «Basf». Країна виробництва - NL. Торговельна марка Efka».

Відповідно до графи 33 зазначеної ЕМД, товар задекларовано за кодом згідно з УКТ ЗЕД 3824 90 97 90 (ставка ввізного мита - 0%).

На підставі наказу Офісу великих платників податків ДФС від 08.02.2018 р. №167 «Про проведення документальної невиїзної перевірки ТОВ «ТЕЛКО УКРАЇНА» робочою групою посадових осіб Офісу великих платників проведена документальна невиїзна перевірка з питань правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення за митними деклараціями від 14.09.2015 р. №100270003/2015/294034; від 07.10.2015 р. №100270003/2015/283325, від 18.08.2016 р. № 100270002/2016/295224, від 27.02.2017 р. №100270002/2017/130494, від 11.10.2017 р. №UA100110/2017/146191.

За результатами перевірки та на підставі інформації, наведеної у Висновку спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції № 127 від 25.09.2015 р., контролюючим органом складено Акт № н10/18/28-10-14-09/ від 02.03.2018 р.

Згідно з Актом контролюючим органом встановлено слідуючі порушення:

товар «Хімічна речовина без аерозольного пакування Efka PB 2001, що являє собою суміш на основі вінілового полімеру та органічних розчинників…» заявлений ТОВ «ТЕЛКО УКРАЇНА» до митного оформлення за ЕМД, повинен класифікуватись за кодом товару згідно з УКТ ЗЕД - 3208 20 10 90 (ставка ввізного мита - 5%), що призвело до заниження податкового зобов`язання з ввізного мита на загальну суму 4331,99 грн.;

п. 187.8 ст. 187 та п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України щодо заниження бази оподаткування податку на додану вартість на суму ввізного мита у зв`язку з чим було занижено податкове зобов`язання з ПДВ на суму 866,40 грн.

В результаті порушень, вказаних в Акті № н10/18/28-10-14-09/ від 02.03.2018 р. та відповідно до п. 187.8 ст. 187 та п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, ст. 278, п. 1 ч. 1 ст. 279 Митного кодексу України, ТОВ «ТЕЛКО УКРАЇНА» було занижено податкові зобов`язання на загальну суму - 5198,39 грн., з них: по ввізному миту на суму 4331,99 грн.; по ПДВ - на суму 866,40 грн.

Згідно платіжних доручень № 11244 та № 11245, ТОВ «ТЕЛКО УКРАЇНА» сплатило суму податкового зобов`язання.

На підставі вказаного Акту, Київською міською митницею ДФС України було прийнято постанову про порушення митних правил № 0277/10000/18 від 30.08.2018 р.

Відповідно до постанови Київської міської митниці ДФС України про порушення митних правил № 0277/10000/18 від 30.08.2018 р., до позивача застосовано відповідальність, передбачену ст. 485 Митного кодексу України.

Представник позивача посилається на те, що відповідно до ч. 6 ст. 69 МК України, штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Згідно з матеріалами справи, відповідачем після подання митної декларації, відповідно до запиту № 47/27/10 від 14.09.2015 р., ініційоване проведення експертного дослідження з метою визначення коду спірного товару.

Таким чином, у даній справі виникла необхідність проведення експертного дослідження та застосування спеціальних знань з метою класифікації товару, у зв`язку з чим відповідач звернувся до експерта.

При цьому, є належними та не ставляться під сумнів контролюючим органом документи, що були подані декларантом під час розмитнення.

Рішення контролюючого органу про зміну коду товару було прийняте декларантом, а сума податкового зобов`язання ТОВ «ТЕЛКО УКРАЇНА» сплачена, що підтверджується платіжними дорученнями № 11244 та № 11245 від 21.03.2018 р.

Отже, помилка допущена позивачем при визначенні коду товару, не призвела до втрат бюджету держави.

Таким чином, дії позивача не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, оскільки відповідальність декларанта, або уповноваженої ним особи, згідно з цією нормою, настає лише у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

При цьому, згідно з матеріалами справи, позивачем внесено до декларації достовірні відомості необхідні для визначення коду товару за УКТ ЗЕД, та надані відповідні документи на підтвердження цих відомостей. Відсутні будь-які інші докази, що давали б підстави вважати, що позивачем вказано в декларації невірний код з метою неправомірного звільнення власника товару від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Наведене свідчить про відсутність у позивача умислу, спрямованого на ухилення від сплати митних платежів.

Отже, дії позивача не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та притягнення позивача до відповідальності передбаченої цією нормою, є безпідставним.

Таким чином, вказану постанову про порушення митних правил № 0277/10000/18 від 30.08.2018 року, представник позивача вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з позовом.

Ухвалою суду від 14.09.2018 р., прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Київської міської митниці ДФС, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЛКО Україна», про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил № 0277/10000/18 від 30.08.2018 року.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Від сторін не надійшло інших заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, відповідачу було встановлено строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

22.01.2019 р. до суду від представника третьої особи надійшли письмові пояснення, відповідно до яких представник ТОВ «ТЕЛКО УКРАЇНА» повністю підтримує позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил № 0277/10000/18 від 30.08.2018 р, та просить суд задовольнити позов, посилаючись на те, що дії позивача не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та притягнення позивача до відповідальності передбаченої цією нормою, є безпідставним.

25.01.2019 р. до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник Київської міської митниці ДФС просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на безпідставність позовних вимог. У поданому відзиві зазначається про те, що в діях гр. ОСОБА_2 - декларанта ТОВ «ТЕЛКО УКРАЇНА» наявні ознаки порушення митних правил, що призвели до зменшення розміру митних платежів. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України. Таким чином, постанова Київської міської митниці ДФС від 30.08.2018 р. у справі про порушення митних правил № 0277/10000/18, відносно ОСОБА_2 , якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 4438,95 грн., є законною, обґрунтованою, прийнятою з урахуванням всіх фактичних обставин справи та відповідно до норм чинного законодавства, а підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 13.02.2019 р. справа за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Київської міської митниці ДФС, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЛКО Україна», про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил № 0277/10000/18 від 30.08.2018 року, передана в провадження судді Кушнір С.І.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи судом встановлено, що на підставі наказу Офісу великих платників податків ДФС від 08.02.2018 р. № 167 робочою групою була проведена документальна невиїзна перевірка TOB «ТЕЛКО УКРАЇНА» () з питань правильності класифікації згідно УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення за митними деклараціями від 14.09.2015 р. №100270003/2015/294034; від 07.10.2015 р. №100270003/2015/283325, від 18.08.2016 р. № 100270002/2016/295224, від 27.02.2017 р. №100270002/2017/130494, від 11.10.2017 р. №UA100110/2017/146191.

За результатами даної перевірки складено Акт від 02.03.2018 р. № н10/18/28-10-14- 09/, який 26.03.2018 р. листом Офісу великих платників ДФС від 23.03.2018 р. №12483/7/28-10-14-09-12 надійшов на адресу Київської міської митниці ДФС.

Згідно зі змістом вказаного Акту встановлено, що ТОВ «TEЛKO УКРАЇНА» на підставі зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу (контракту) від 03.03.2014 № 03, укладеного з фірмою «TELKO OY» (м. Helsinki, вул. Lintulahdenkuja 10, FI-00501, Фінляндія) здійснило імпорт товару «Речовина без аерозольного пакування Efka РВ 2001, що являє собою суміш на основі вінілового полімеру та органічних розчинників...».

Зазначений товар був заявлений до митного оформлення за митною декларацією (далі-МД) від 11.10.2017 р. № UA100110/2017/146191 (товар № 10) як «Хімічна речовина без аерозольного пакування Efka РВ 2001 - 165кг., що являє собою суміш на основі вінілового полімеру та органічних розчинників та містить в своєму складі наступні компоненти "Naphtha"(petroleum), hydrodesulfurized heavy(cas 64742-82-1)>50%-<60%; Solvent naphtha(petroleum), light arom (cas 64742-95-6)>=20%-<25%. He містить наркотичних, психотропних препаратів і прекурсорів. Застосовується як деаератор. Виробник: "Basf". Країна виробництва - NL. Торговельна марка Efka.».

Декларування даного товару здійснювалось декларантом - ОСОБА_2 (гр. 54 МД).

Відповідно графи 33 зазначеної ЕМД товар задекларовано за кодом згідно з УКТ ЗЕД 3824 90 97 90 (ставка ввізного мита - 0%).

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТ ЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України від 05.04.2001 № 2371-ІІІ «Про митний тариф України» (зі змінами та доповненнями), Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з урахуванням Пояснень до Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, приміток до розділів і груп та характеристик товарів. Для юридичних цілей класифікація товарів відповідно до УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з текстів товарних позицій і відповідних приміток до розділів та груп, тобто відповідно до Основного правила інтерпретації (далі - ОПІ) 1, і, якщо такими текстами не передбачено інше, відповідно до положень ОПІ 2-6 УКТ ЗЕД.

З метою забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТ ЗЕД наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 р. № 401 затверджено Пояснення до УКТ ЗЕД, які побудовані на основі Пояснень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів 2012 року.

До товарної позиції 3824 згідно з УКТ ЗЕД включаються «Готові сполучні суміші, які використовують у виробництві ливарних форм або ливарних стрижнів; хімічна продукція та препарати хімічної або суміжних з нею галузей промисловості (включаючи препарати, що складаються із сумішей природних продуктів), в інших товарних позиціях не зазначені».

Відповідно до пункту 9.3 висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС України від 25.09.2015 р. №127 за результатами досліджень в пробі з маркуванням «Efka РВ 2001» виявлено органічну летку сполуку (розчинник) та вініловий полімер; вміст летких сполук (розчиннику) в пробі становить 74,32 мас%.

Тобто, фактичний вміст розчинника складає 74,32 мас%, що відповідає примітці 4 до групи 32 згідно з УКТ ЗЕД, згідно якої передбачено, що до товарної позиції 3208 вкючаються розчини (крім колодіїв), що складаються з будь-яких продуктів товарних позицій 3901 - 3913, в органічних легких розчинниках, коли частка розчинника перевищує 50 мас% розчину.

Слід зазначити, що товарні позиції 3901-3913, відповідно до їх назв та приміток 1, 3, 6 до групи 39, охоплюють полімерні матеріали у первинних формах, в тому числі, вінілові полімери у вигляді розчину, за виключенням розчинів (крім колодію), які складаються з будь-яких продуктів товарних позицій 3901-3913 в лег ких органічних розчинниках, за умови, що частка розчинника становить більше 50 мас% розчину (товарна позиція 3208) (примітка 2 (е) до групи 39, що включає товар «Хімічна речовина без аерозольного пакування Efka РВ 2001, що являє собою суміш на основі вінілового полімеру та органічних розчинників...» з товарної позиції 3824 згідно з УКТ ЗЕД.

Відповідно до ОПІ 3а) у разі коли згідно з ОПІ2 б) або з будь-яких інших причин товари на перший погляд можна віднести до двох або більше товарних позицій, класифікація таких товарів проводиться таким чином: а) перевага надається тій товарній позиції, яка більш конкретно описує товар у порівнянні з найменуваннями товарних позицій, що дають більш загальний опис. Однак, коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, які входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише до окремих частин товарів, що надходять у продаж у наборі, призначеному для роздрібної торгівлі, тоді ці товарні позиції розглядаються рівнозначними щодо цього товару; навіть якщо одна з них має повніший або більш точний опис товару.

Згідно ОПІ 6 для юридичних цілей класифікація товарів у підпозиціях будь-якої товарної позиції проводиться відповідно до назви позицій і приміток, які стосуються підпозицій і приміток, які стосуються підпозицій, а також вищезазначених ОПІ, за умови, що порівнювати можна лише підпозиції одного рівня. У цілях цього ОПІ також можуть застосовуватись відповідні примітки до розділів та груп, якщо не обумовлено інше.

Таким чином, товар «Хімічна речовина без аерозольного пакування Efka РВ 2001, що являє собою суміш на основі вінілового полімеру та органічних розчинників...» являє собою розчин вінілового полімеру в органічних легких розчинниках, в якому частка розчинника перевищує 50 мас% розчину, та відповідно до ОПІ 1, 3а), 6 класифікується за кодом товару 3208 20 10 90.

Враховуючи викладене, контролюючим органом прийнято рішення, що товар «Хімічна речовина без аерозольного пакування Efka РВ 2001, що являє собою суміш на основі вінілового полімеру та органічних розчинників...», заявлений TOB «TEЛKO УКРАЇНА» до митного оформлення за МД від 11.10.2017 р. № UA100110/2017/146191 (товар № 10), повинен класифікуватися за кодом товару згідно УКТ ЗЕД - 3208 20 10 90 (ставка ввізного мита - 5%).

Вказаний висновок базується на досліджених під час перевірки документах, у тому числі тих, які містять відомості необхідні для класифікації товару згідно УКТ ЗЕД, з урахуванням інформації, зазначеної у гр. 31 МД та у відповідності до вимог Закону України від 19.09.2013 № 584-VII «Про Митний тариф України» та Пояснень до Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД.

Зазначене призвело до порушення TOB «TEЛKO УКРАЇНА» () вимог:

Закону України від 19.09.2013 № 584-VII «Про митний тариф України», підпункту г) пункту 5 частини 8 статті 257 Митного кодексу України, щодо невірної класифікації товарів (замість товарної підкатегорії 3208 20 10 90 застосована товарна підкатегорія 3824 90 97 90), що призвело до заниження податкового зобов`язання з ввізного мита на суму 1233,04 грн.;

пункту 187.8 статті 187 та пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України щодо заниження бази оподаткування податку на додану вартість на суму ввізного мита у зв`язку з чим було занижено податкове зобов`язання з ПДВ на суму 246,61 грн.

Встановлені порушення призвели заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 1479,65 грн.

30.08.2018 р. т.в.о. заступника начальника Київської міської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Літовка Юрій Михайлович, дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 ознак порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та виніс постанову у справі про порушення митних правил № 0277/10000/18, якою наклав на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 4438,95 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 МК України постанова митниці про порушення митних правил може бути оскаржена, зокрема, до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 266 МК декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Стаття 458 МК передбачає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК визначено, що відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Тобто, для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 МК необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність умислу (необережності), спрямованого на ухилення від сплати митних платежів.

З постанови про порушення митних правил № 0277/10000/18 від 30.08.2018 р. вбачається, що в діях ОСОБА_2 - декларанта ТОВ «TEЛKO УКРАЇНА», що призвели до зменшення розміру митних платежів на суму 1479,65 грн., вбачається ознаки правопорушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 485 МК України.

При цьому, звертаючись до суду з позовом, позивач посилається на те, що згідно з матеріалами справи, відповідачем після подання митної декларації, відповідно до запиту № 47/27/10 від 14.09.2015 р., ініційоване проведення експертного дослідження з метою визначення коду спірного товару.

Таким чином, у даній справі виникла необхідність проведення експертного дослідження та застосування спеціальних знань з метою класифікації товару, у зв`язку з чим відповідач звернувся до експерта.

При цьому, є належними та не ставляться під сумнів контролюючим органом документи, що були подані декларантом під час розмитнення.

Рішення контролюючого органу про зміну коду товару було прийняте декларантом, а сума податкового зобов`язання ТОВ «ТЕЛКО УКРАЇНА» сплачена, що підтверджується платіжними дорученнями № 11244 та № 11245 від 21.03.2018 р.

Отже, помилка допущена позивачем при визначенні коду товару, не призвела до втрат бюджету держави.

Таким чином, дії позивача не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, оскільки відповідальність декларанта, або уповноваженої ним особи, згідно з цією нормою, настає лише у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

При цьому, згідно з матеріалами справи, позивачем внесено до декларації достовірні відомості необхідні для визначення коду товару за УКТ ЗЕД, та надані відповідні документи на підтвердження цих відомостей. Відсутні будь-які інші докази, що давали б підстави вважати, що позивачем вказано в декларації невірний код з метою неправомірного звільнення власника товару від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Наведене свідчить про відсутність у позивача умислу, спрямованого на ухилення від сплати митних платежів.

Отже, дії позивача не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та притягнення позивача до відповідальності передбаченої цією нормою, є безпідставним.

Разом з тим, з такими доводами позивач суд не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявления за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до Митного кодексу України (підпункти 5 а, 5 б, 5 г ст. 257), декларант зобов`язаний вносити до митної декларації відомості про товари, його найменування, кількість, торговельний опис, виробника, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар, а також код товару згідно з УКТ ЗЕД. вартість товару, тощо.

Згідно ст. 68 МК України, ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізовує державну політику у сфері державної митної справи, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України

Статтею 69 Митного кодексу України передбачено, що:

п.2. - митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення згідно УКТ ЗЕД;

п.4. - у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари;

п.7. - рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими.

Згідно ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого Митним кодексом України; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату.

Згідно зі статтею 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

У разі самостійного декларування товарів декларантом передбачену Митним кодексом України відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант (пункт 4 стаггі 266).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності слугувало те, що декларант ТОВ «TEЛKO УКРАЇНА» ОСОБА_2 в гр. 31 (опис товару) МД не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товар, а також зазначив недостовірний код товару згідно УКТ ЗЕД, що призвело до зменшення розміру митних платежів.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 69 Митного кодексу України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Суд враховує вплив проведеного лабораторного дослідження на характер (складність) випадку класифікації товару.

Таким чином, у даній справі виникла необхідність проведення експертного дослідження та застосування спеціальних знань з метою класифікації товару, у зв`язку з чим відповідач звернувся до експерта.

Після проведення експертного дослідження, контролюючим органом прийнято рішення, що товар «Хімічна речовина без аерозольного пакування Efka РВ 2001, що являє собою суміш на основі вінілового полімеру та органічних розчинників...», заявлений TOB «TEЛKO УКРАЇНА» до митного оформлення за МД від 11.10.2017 р. № UA100110/2017/146191 (товар № 10), повинен класифікуватися за кодом товару згідно УКТ ЗЕД - 3208 20 10 90 (ставка ввізного мита - 5%).

При цьому, суд звертає увагу на те, що митним органом ініційоване проведення експертного дослідження з метою визначення коду спірного товару, що підтверджується висновком управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної фіскальної служби України від 25.09.2015 р. № 127, разом з тим, до подання декларантом митної декларації від 11.10.2017 р. №UA100110/2017/146191.

Таким чином, у декларанта були наявні відповідні документи щодо характеристик товару перед заявленням до митного оформлення за митною декларацією від 11.10.2017 р. №UA100110/2017/146191.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем свідомо зазначено у митній декларації невірний код УКТ ЗЕД товару - «Хімічна речовина без аерозольного пакування Efka PB 2001, що являє собою суміш на основі вінілового полімеру та органічних розчинників…», УКТ ЗЕД 3824 90 97 90 (ставка ввізного мита - 0%), замість УКТ ЗЕД 3208 20 10 90 (ставка ввізного мита - 5%).

Окрім того, згідно частини другої статті 266 МК перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу органу доходів і зборів здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Суд наголошує на тому, що позивач, надаючи на професійній основі послуги із декларування товарів, задекларував товар не впевнившись у точності і достовірності зазначених ним відомостей, не здійснив огляд товару з метою перевірки його відповідності опису, що призвело до неправильного опису та визначення невірного коду товару.

Аналогічний висновок підтримав Верховний Суд у постанові від 12 червня 2018 року по справі № 607/6738/16-а.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 498 МК України передбачено, що особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, що передбачає стаття 489 МК України.

За ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

У зв`язку з наявністю в складі правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, спеціальної мети (неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру» дії правопорушника повинні характеризуватись прямим умислом на настання результату у вигляді неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про наявність в діях позивача об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, та безпосередньо прямого умислу на досягнення визначеної статтею мети. Заявлення позивачем у митній декларації невірного коду товару згідно з УКТ ЗЕД є діями, що спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Відтак, такі дії позивача становлять склад порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України.

Так, здійснюючи декларування товару за характеристиками, що не відповідали фактичним характеристикам цього товару, та визначаючи у митній декларації невірний код УКТ ЗЕД, за яким ставка мита є нульовою, замість вірного коду, за яким ставка мита складає 5%, позивач умисно вчинив дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів на суму 1479,65 грн.

Законодавством встановлено, що адміністративне стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано не інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені Митним кодексом України та іншими законами України.

Зазначене кореспондується із нормами ст. 62 Конституції України, відповідно до ч. 3 якої обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином приймаючи до уваги наведені вище обставини, зважаючи на те, що відповідачем доведено правомірність прийнятого ним рішення, суд приходить до висновку, що притягнення позивача оскаржуваною постановою до адміністративної відповідальності та накладення на цього штрафу згідно санкції статті 485 МК є правомірним, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції Украни, ст.ст. 3, 69, 257, 485, 495, 498, 527, 529-533 МК України, ст.ст. 2, 8, 9, 72-78, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Київської міської митниці ДФС, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕЛКО Україна», про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил № 0277/10000/18 від 30.08.2018 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кушнір С.І.