Справа № 160/7331/20
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2020 р. Справа № 160/7331/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Логвиненко В.М.
представника відповідача Христич І.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі питання щодо розподілу судових витрат в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області (далі УСБУ у Дніпропетровській області, відповідач), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, третя особа), в якій просить:
- визнати протиправними дії відповідача по відмові у виправлені даних у довідці про розмір грошового забезпечення від 12.04.2018 року № 55/11/202-758;
- зобов`язати відповідача виготовити та видати позивачу та третій особі довідку про розмір грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення, а саме: процентна надбавка за вислугу років -30%; робота з таємними виробами, носіями.док. -15% ; надбавка за особливо важливі завдання -24%; надбавка за оперативно - розшукову діяльність - 6%; надбавка за службу в підрозділі «К» (боротьба з корупцією) - 30%; премія- 10%), які існували станом на 05.03.2019 року за відповідною посадою, яку позивач займав на дату звільнення із служби, яка відповідає 35 тарифному розряду та 45% надбавки посадового окладу за вислугу років від 20-25 років відповідно додатків 4 та 16 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 року провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання виготовити довідку про розмір грошового забезпечення з зазначенням додаткових видів грошового забезпечення, а саме: процентна надбавка за вислугу років - 30%; робота з таємними виробами, носіями. док. - 15%; надбавка за особливо важливі завдання - 24%; надбавка за оперативно-розшукову діяльність - 6%; надбавка за службу в підрозділі «К» (боротьба з корупцією) - 30%; які існували станом на 05.03.2019 року за відповідною посадою, яку обіймав ОСОБА_1 на дату звільнення із служби, яка відповідає 35 тарифному розряду закрито.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2020 року позовну заяву задоволено частково:

- визнано протиправними дії Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області щодо відмови у видачі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , яка викладена у листі Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області від 10.01.2020 року №55/11/0-580/577;

- зобов`язано Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області підготувати та надати ОСОБА_1 оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та додаткових видів грошового забезпечення (в тому числі премія - 10 %), які існували станом на 05.03.2019 року за відповідною посадою, яку ОСОБА_1 обіймав на дату звільнення зі служби;

- у задоволенні іншої частини позову відмовлено;

- призначено судове засідання з розгляду питання щодо розподілу судових витрат на 18.11.2020 року о 15:00 год.

16.11.2020 року від позивача до суду надійшла заява про постановлення додаткового судового рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача:

- розмір сплаченого судового збору 840,80 грн., суму вартості наданої представником позивача правничої допомоги послуг, виконаних робіт в розмірі 15 тис. грн. (зменшена у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог).

Також, в цій заяві позивач просив її розглянути за відсутності позивача та його представника.

До заяви позивачем надано:

- копію договору №17 про надання правничої допомоги від 17.06.2020 року;

- «Обсяг наданої правничої допомоги та її вартість» на загальну суму 21272,75 грн.;

- копію квитанції №72 від 18.06.2020 року про сплату гонорару в сумі 7500 грн.;

- копії актів приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №№1-9, 11-16.

В судове засідання 18.11.2020 року з`явилась представник відповідача. Позивач, представник позивача та представник третьої особи не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду питання щодо розподілу судових витрат.

В судовому засіданні представник УСБУ у Дніпропетровській області клопотала про зменшення судових витрат на правничу допомогу, оскільки заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та не є співмірним зі складністю справи, ціною позову та виконаними адвокатом роботами (послугами).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства Україн судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_2 укладено договір про надання правничої допомоги №17 від 17.06.2020 року, за умовами якого безпосередній зміст правничої допомоги адвоката полягає у тому, що клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання здійснити представництво клієнта у відповідних правоохоронних установах, в т.ч. органах СБУ, судових інстанціях всіх рівнів (в т.ч. Дніпропетровському окружному адміністративному суді) в питанні захисту порушених прав клієнта щодо забезпечення умов перерахунку пенсії для військовослужбовців витребувати оновлену довідку про грошове забезпечення.

«Обсяг наданої правничої допомоги та її вартість» по договору про надання правничої допомоги містить наступний перелік видів наданої правничої допомоги на загальну суму 21272,75 грн.:

- зустріч, консультація та узгодження з клієнтом правової позиції щодо захисту порушених прав 1051 грн.;

- аналіз законодавства та судової практики -1576,5 грн.;

- підготовка запиту до управління 1576,5 грн.;

- позовна заява 3153 грн.;

- заява про витребування доказів 1051 грн.;

- заява про направлення відповіді на відзив третьої особи 525,5 грн.;

- відповідь на відзив відповідача 1576,5 грн.;

- відповідь на відзив третьої особи 1051 грн.;

- відповідь на доповнений відзив відповідача 1576,5 грн.;

- ознайомлення з матеріалами справи 2102 грн.;

- підготовка виступу в дебатах представника позивача 2102 грн.;

- представництво в позивача в судових засіданнях 4456,75 грн.

Позивачем здійснено оплату гонорару адвокату у сумі 7500 грн.

Вирішуючи питання щодо співмірності витрат суд виходить з наступного.

Пунктом 3 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, дана справа за позовом ОСОБА_1 до УСБУ у Дніпропетровській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії є справою незначної складності.

Крім того, справа №160/7331/20 є типовою, оскільки відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи№160/8324/19.

Відповідно до пункту 8 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є типові справи.

Отже, справа №160/7331/20 за двома критеріями відноситься до справ незначної складності.

Зазначена обставина вказує на те, що витрати на професійну правничу допомогу у такій справі не можуть бути значними.

Розглядаючи обсяг наданої правничої допомоги та її вартість, суд зазначає, що вони є надто завищеними, оскільки спірні правовідносини вже врегульовані у рішенні за наслідком розгляду зразкової справи, вчинення адвокатом дій в межах цієї справи не зайняло великої кількості часу.

Досліджуючи долучені позивачем письмові заяви по справі суд зазначає, що вони хоч і мають різну назву, проте дублюють доводи, що викладені позивачем в позовній заяві та їх складання з огляду на таке було формальним.

Суд критично оцінює деякі складені представником позивача документи, оскільки складання останніх не передбачено процесуальним законом.

Відповідно до частини 2 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Складання та подання до суду таких документів як: заява про направлення відповіді на відзив третьої особи, відповідь на відзив третьої особи, підготовка виступу в дебатах представника позивача не передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, та як свідчить «Обсяг наданої правничої допомоги та її вартість» спрямовані виключно на введення позивача в оману з приводу ролі адвоката в цьому процесі, та штучне збільшення судових витрат.

Також, суд звертає увагу, що під час підготовчого провадження представником позивача вчинялись дії щодо затягування судового процесу (з метою збільшення судових витрат) шляхом подання заяв та клопотань, які не стосувались вирішення спору. Зокрема, в підготовчому засіданні представником позивача надано суду заяву позивача про зобов`язання відповідача надати відзив на апеляцію та відповідно належно завірені копії документів, які долучались до відзиву, проте справа розглядалась судом першої інстанції та відзив на позов не містив документів, що було достеменно відомо представнику позивача, оскільки він та позивач ознайомлювалися з матеріалами справи. Також, представником позивача надано суду заяву позивача про зупинення провадження у справі та звернення до голови суду з метою надання доручення режимно - секретному органу суду для підготовки пакета документів, необхідних для оформлення допуску представнику позивача ОСОБА_2 до державної таємниці. Проте, позивачу та представнику позивача було відомо, що справа не містить документів з відповідним грифом.

Суд також враховує, що дана справа не містить ціни позову та не впливає на репутацію сторони по справі та відсутній публічний інтерес до справи.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

З огляду на зазначене, перелічені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 21272,75 грн. та заявлені позивачем до відшкодування у розмірі 15000 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

В той же час, оскільки позивач, у зв`язку із неправомірними рішеннями відповідача, був змушений звернутися до суду за захистом порушеного права, у зв`язку з чим ним було понесено витрати на професійну правничу допомогу, враховуючи принцип співмірності та часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність присудження на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн.

Також, суд зазначає, що позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 840,80 грн., з яких 420,40 грн., враховуючи часткове задоволення позовних вимог, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

ВИРІШИВ:

Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи додаткове рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Додаткове рішення суду в повному обсязі складено 20.11.2020 року.

Суддя М.В. Бондар