Справа № 420/12710/20
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 листопада 2020 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Білостоцький О.В., розглянувши заяву Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання «Автомайдан»» про забезпечення позову в адміністративній справі №420/12710/20, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання «Автомайдан»» до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма імені П.Шмідта», Товариство з обмеженою відповідальністю «Вест білдінг Україна», в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція нежитлових будівель та споруд рекреаційного призначення під адміністративну будівлю, допоміжні споруди та інфраструктуру відпочинку», затверджені Наказом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 06 березня 2018 року №01-06/34;

- визнати протиправним та скасувати Дозвіл на виконання будівельних робіт №ОД 78 від 17 вересня 2018 року, виданий Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, з урахуванням змін, внесених повідомленням про зміну даних у дозволі на будівельні роботи №ОД 29 від 13 січня 2020 року найменування об`єкта будівництва - «Реконструкція нежитлових будівель та споруд рекреаційного призначення під адміністративну будівлю, допоміжні споруди та інфраструктуру відпочинку; Одеська обл., м. Одеса, Київський район, пров. Маячний, 11, 11-А».

Разом з адміністративним позовом від позивача надійшла заява про забезпечення позову в адміністративній справі №420/2427/20 шляхом:

- зупинення дії містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція нежитлових будівель та споруд рекреаційного призначення під адміністративну будівлю, допоміжні споруди та інфраструктуру відпочинку», затверджених Наказом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 06 березня 2018 року № 01-06/34;

- зупинення дії дозволу на виконання будівельних робіт №ОД78 від 17 вересня 2018 року, виданого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, з урахуванням змін, внесених повідомленням про зміну даних у дозволі на будівельні роботи №ОД 29 від 13 січня 2020 року найменування об`єкта будівництва - «Реконструкція нежитлових будівель та споруд рекреаційного призначення під адміністративну будівлю, допоміжні споруди та інфраструктуру відпочинку; Одеська обл., м. Одеса, Київський район, пров. Маячний, 11, 11-А»;

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма імені П. ІІІмідта», Товариству з обмежено відповідальністю «Вест білдінг Україна» та іншим особам за їх дорученням чи за договором здійснювати будь-які підготовчі та/або будівельні роботи на земельній ділянці за кадастровим номером :35:002:0018, загальною площею 0,1546 га, що розташована за адресою: м. Одеса, провулок Маячний, 11, 11-А до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову порушить права та інтереси Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання «Автомайдан»» та призведе до ускладнення відновлення позивачем свого порушеного права в разі прийняття судом рішення по цій справі на його користь. Крім того позивач вважає, що оскаржувані рішення містять очевидні ознаки протиправності, які істотно суперечать чинному законодавству.

Відповідно до ст.152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Судом встановлено, що подана Громадською організацією «Всеукраїнське об`єднання «Автомайдан» заява про забезпечення позову відповідає встановленим вимогам КАС України щодо її форми та змісту, та за її подання позивачем сплачено судовий збір.

Вирішуючи питання про необхідність та доцільність вжиття заходів забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлюють винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах адміністративної справи та керуючись законом.

Згідно з частиною 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Судом з наданих позивачем документів вбачається, що 23.10.2014 року реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма імені П. Шмідта» (далі ТОВ «ВКФ ім. П. Шмідта») було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно:

- № НОМЕР_1 , яким посвідчено відомості про право власності на нежитлову будівлю площею 153,5 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 ;

- №28521304, яким посвідчено відомості про право власності на нежитлову будівлю площею 101,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .

29.10.2014 року Одеською міською радою прийнято рішення №5646-VI «Про надання дозволу ТОВ «ВКФ ім. П. Шмідта» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, шляхом продажу, орієнтовною площею 0,2700 га за адресою: АДРЕСА_2 , для експлуатації та обслуговування існуючих нежитлових будівель та споруд про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки, орієнтовною площею 0,2700 га за адресою: м. Одеса, провулок Маячний, 11, 11-А, для експлуатації та обслуговування існуючих нежитлових будівель та споруд».

10.06.2015 року Одеською міською радою було прийнято рішення №6898-VI «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1546 га, за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для експлуатації та обслуговування існуючих нежитлових будівель та надання її ТОВ «ВКФ ім. П. Шмідта» в оренду».

04.09.2015 року між Одеською міською радою та ТОВ «ВКФ ім. П. Шмідта» було укладено Договір оренди земельної ділянки, площею 0,1546 га, кадастровий номер :35:002:0018 за адресою: м. Одеса, провулок Маячний, 11, ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 10 років для експлуатації та обслуговування існуючих нежитлових будівель.

06.03.2018 року Наказом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради за № 01-06/34 було затверджено Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва №33 «Реконструкція нежитлових будівель та споруд рекреаційного призначення під адміністративну будівлю, допоміжні споруди та інфраструктуру відпочинку».

17.09.2018 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради було видано дозвіл на виконання будівельних робіт за №ОД 78.

13.01.2020 року було подано повідомлення про зміну даних в дозволі на будівельні роботи № ОД 29, яким до переліку замовників додано ТОВ «Вест Білдінг Україна».

Ухвалою суду від 23.11.2020 року позовну заяву Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання «Автомайдан»» було прийнято до розгляду, та у справі було відкрито спрощене позовне провадження.

При цьому, як зазначає позивач у позовної заяви та у заяві про забезпечення адміністративного позову, на даний час на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 триває будівництво житлового комплексу «Пространство на Маячном».

Зазначені обставини підтверджуються відеороликами, які розміщені на офіційному сайті забудовника (https://prostranstvo.com.ua/mayachnui), а також на сайті Youtube (https://www.youtube.com/watch?v=O8iOh_sc2dE&feature=emb_logo).

При цьому за твердженням заявника, ТОВ «ВКФ Ім. П. Шмідта», ТОВ «Вест білдінг Україна» або ж будь-які інші особи відповідно до отриманих дозвільних документів не мають права на будівництво житла.

Так, містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва, затверджені наказом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 06 березня 2018 року №01-06/34 видані на «реконструкцію нежитлових будівель та споруд рекреаційного призначення» та «реконструкцію під адміністративну будівлю, допоміжні споруди та інфраструктуру відпочинку», однак не на будівництво житла.

При цьому дозвіл на виконання будівельних робіт №ОД 78 від 17 вересня 2018 року з урахуванням змін, внесених повідомленням про зміну даних у дозволі на будівельні роботи №ОД29 від 13 січня 2020 року виданий також на реконструкцію, а не нове будівництво.

Крім того, дозвіл було видано за кодом об`єкта 1211.1, відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 року за №507, тобто на об`єкт «готель», однак не житловий будинок чи комплекс.

Як також зазначає позивач, ТОВ «ВКФ ім. П. Шмідта» та ТОВ «Вест білдінг Україна» взагалі не мають права здійснювати будівництво, оскільки зі змісту пп. 5.1. п. , п. 8.1. п.8, пп. 9.4.3. пп. 9.4. п. 9 Договору оренди земельної ділянки, остання передана в оренду ТОВ «Виробничо-комерційна фірма імені П. Шмідта» для експлуатації та обслуговування існуючих нежитлових будівель, а орендар зобов`язаний забезпечити її належний санітарний, протипожежний, екологічний стан земельної ділянки, будівель і споруд, розташованих на ній, та використовувати її за цільовим призначенням, встановленим у згаданому пп. 5.1. п. 5 Договору, не змінювати її цільове призначення та ландшафт.

Більше того, як вказує позивач незаконне будівництво ведеться в нижній частині зсувного схилу, що підтверджується листом Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя від 29 січня 2015 року №02, а також в межах прибережної захисної смуги та проектної водоохоронної зони моря, що вбачається з листа Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 02 квітня 2015 року за № 01-11/978/85оп. У свою чергу чинне законодавство, а також законодавство, яке діяло на момент прийняття оскаржуваних містобудівних обмежень та дозволу, за твердженням заявника, не дозволяє та навіть прямо забороняє здійснення будівництва житлового комплексу або ж готелю у межах рекреаційної зони озеленених територій загального користування, пляжної зони чи прибережної захисної смуги.

Тобто, як зазначає позивач, ТОВ «ВКФ ім. П. Шмідта» отримано містобудівні обмеження на здійснення реконструкції існуючих будівель під адміністративну будівлю, дозвіл на будівництво готелю, а фактично здійснюється будівництво житлового комплексу.

При цьому на сьогоднішній день вже розпочався старт продаж 1, 2 та 3-кімнатних квартир у кількості 64 одиниць. Так зокрема на офіційних веб-сайтах забудовника «Пространство» (prosiranstvo.vip, prostranstvo.com.ua та prostranstvo.od.ua) містяться пропозиції щодо купівлі саме квартир. Зазначена інформація міститься також і на інших веб-сайтах з продажу нерухомості, зокрема « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та «dom.ria.com». Також у відеоролику, розміщеному на Youtube-каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », датованого 19 грудня 2019 року, від вказаного вище забудовника міститься відеозапис, присвячений початку будівництва на Маячному провулку, зі змісту якого вбачається, що забудовник так само пропонує «ще менше квартир, ще більше моря».

Крім того, зазначає позивач, наразі функціонують відділи продажу квартир та апартаментів у майбутньому комплексі «Пространство на Маячном», де уже здійснюється продаж об`єктів нерухомості.

За таких умов у Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання «Автомайдан»» є реальні побоювання вважати, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову призведе до ускладнення чи унеможливить відновлення позивачем свого порушеного права після ухвалення судового рішення у справі, оскільки в результаті закінчення будівництва можливе проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за третіми особами, які в даних правовідносинах виступатимуть добросовісними набувачами, але розпоряджатись та користуватись своїм нерухомим майном не зможуть у разі встановлення незаконності оскаржуваних рішень.

Заявник також стверджує, що будівництво у будь-якому разі супроводжується непоправним втручання та наносить невідворотну шкоду екосистемі узбережжя м. Одеси та навколишньому середовищу, оскільки вказана земельна ділянка знаходяться менше ніж 100 метрів до лінії урізу води та є пляжною зоною, яка у свою чергу є частиною прибережно-захисної смуги.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У частині 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмету позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06 березня 2008 року №2 Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не лише позивача та відповідача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому суд зазначає, що правовий інститут забезпечення адміністративного позову має застосовуватися лише у виключних випадках та за умови існування обґрунтованої небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам особи до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадках, якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року (справа № 826/16509/18).

Вирішуючи процесуальне питання, суд вважає, що вказані заявником обставини щодо очевидної протиправності спірних містобудівних умов та обмежень та дозволу на виконання будівельних робіт №ОД78 від 17 вересня 2018 року (з урахуванням змін, внесених повідомленням про зміну даних у дозволі на будівельні роботи №ОД 29 від 13 січня 2020 року) на цьому етапі не дають підстав для переконання в тому, що спірні рішення явно суперечать вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАСУ, порушують права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Такий висновок щодо протиправності містобудівних умов та обмежень та дозволу на виконання будівельних робіт №ОД78 від 17 вересня 2018 року ґрунтуватиметься лише на поясненнях та доводах позивача, без заслуховування інших учасників справи, що ставитиме під сумнів дотримання принципів змагальності та рівності сторін в адміністративному судочинстві.

З огляду на викладене, забезпечення позову шляхом зупинення дії містобудівних умов та обмежень та дозволу на виконання будівельних робіт №ОД78 від 17 вересня 2018 року (з урахуванням змін, внесених повідомленням про зміну даних у дозволі на будівельні роботи №ОД 29 від 13 січня 2020 року) до набрання законної сили рішенням у справі з підстав їх очевидної неправомірності (як то визначено п. 2 ч. 2 ст. 150 КАС України) є недопустимим.

Водночас суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Частиною 2 вказаної статті Закону передбачено, що за наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.

З вказаного слідує, що саме дозвіл на виконання будівельних робіт надає замовнику та генеральному підряднику чи підряднику право на виконання підготовчих робіт і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, в тому числі вчинення дій щодо видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика.

Суд зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до реалізації запланованого проекту будівництва на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, провулок Маячний, 11, 11-А, яке здійснюватиметься на підставі дозволу, правомірність видачі якого оскаржується в судовому порядку.

При цьому здійснення будівництва супроводжуватиметься втручанням в навколишнє середовище прибережної захисної смуги, в ході чого зрізуються шари ґрунту, забиваються в ґрунти палі, заливається все бетоном, що подальшому відновленню не підлягає та що спричиняє втрату рекреаційної зони у даній території.

Поряд із тим, суд також враховує, що в місті Одесі організована рекламна кампанія щодо продажу апартаментів та квартир у комплексі «Пространство на Маячном», який будується, та здійснюється продаж об`єктів нерухомості.

В цьому аспекті доречними є аргументи сторони позивача про те, що в результаті закінчення такого будівництва можливе проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно за третіми особами, які в даних правовідносинах виступатимуть добросовісними набувачами, але розпоряджатись та користуватись якими не зможуть у разі встановлення незаконності оскаржуваних рішень та будівництва апартаментів.

Підтвердженням вчинення дій, направлених на активний продаж апартаментів є використання реклами замовником в мережі Інтернет. У своїй зовнішній рекламі забудовник посилається на Дозвіл на виконання будівельних робіт №ОД 78 від 17 вересня 2018 року, виданий Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, з урахуванням змін, внесених повідомленням про зміну даних у дозволі на будівельні роботи №ОД29 від 13 січня 2020 року, який надає право на реконструкцію нежитлових будівель споруд рекреаційного призначення під адміністративну будівлю, допоміжні споруди та інфраструктуру відпочинку.

Згідно з Рекомендаціями №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989р., рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006р. у справі «Пантелеєнко проти України» (Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

За встановлених судом обставин та беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд доходить висновку про необхідність забезпечення адміністративного позову у справі №420/12710/20 шляхом зупинення дозволу на виконання будівельних робіт №ОД78 від 17 вересня 2018 року, виданого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, з урахуванням внесених змін повідомленням про зміну даних у дозволі на будівельні роботи №ОД 29 від 13 січня 2020 року, а також заборони товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма імені П. ІІІмідта», Товариству з обмежено відповідальністю «Вест білдінг Україна» та будь-яким іншим особам за їх дорученням чи за договором здійснювати будь-які підготовчі та/або будівельні роботи на земельній ділянці за кадастровим номером :35:002:0018, загальною площею 0,1546 га, що розташована за адресою: м. Одеса, провулок Маячний, 11, 11-А, до набрання законної сили судовим рішенням у справі.

При цьому суд зазначає, що такий спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття визначених судом заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а насамперед спрямоване лише для збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

Крім того обраний судом спосіб забезпечення позову не позбавляє замовника будівництва права на здійснення будівельних робіт на об`єкті «Пространство на Маячном» у разі надання судом правової оцінки законності та обґрунтованості надання такого права (винесення рішення).

При цьому суд не вбачає підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 150 КАС України, в застосуванні такого заходу забезпечення адміністративного позову, як зупинення дії містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Реконструкція нежитлових будівель та споруд рекреаційного призначення під адміністративну будівлю, допоміжні споруди та інфраструктуру відпочинку», затверджених Наказом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 06 березня 2018 року №01-06/34.

На підставі викладеного, керуючись приписами ст.ст. 2, 5-11, 150-154, 241, 243, 248, 256, 293-295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання «Автомайдан»» (03039, м.Київ, проспект Голосіївський, 21, кв. 85, ) про забезпечення позову в адміністративній справі №420/12710/20 задовольнити частково.

Зупинити дію дозволу на виконання будівельних робіт №ОД78 від 17 вересня 2018 року, виданого Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, з урахуванням внесених змін повідомленням про зміну даних у дозволі на будівельні роботи №ОД 29 від 13 січня 2020 року, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №420/12710/20.

Заборонити товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма імені П. ІІІмідта» (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 2, ), Товариству з обмежено відповідальністю «Вест білдінг Україна» (65045, м.Одеса, вул. Кузнечна, 55-А, ) та будь-яким іншим особам за їх дорученням чи за договором здійснювати будь-які підготовчі та/або будівельні роботи на земельній ділянці за кадастровим номером :35:002:0018, загальною площею 0,1546 га, що розташована за адресою: м. Одеса, провулок Маячний, 11, 11-А, до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №420/12710/20.

В іншій частині заявлених у заяві вимог - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвалу суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп. 15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя Білостоцький О.В.