Справа № 500/3069/20
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3069/20

23 листопада 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Заблоцька І.І.

представника позивача Онофрійчук Д.М.

представника відповідача Наконечна І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про скасування постанови про накладення штрафу від 02.10.2020 року у ВП №62712951,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, позивач) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (надалі, відповідач), в якому просило скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 02.10.2020 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні ВП №62712951.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що вказана постанова державного виконавця є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Отже, позивач вважає, що оскаржувана в даній справі постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 21.10.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху. У вказаний судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвалою суду від 02.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, з урахуванням особливостей, визначених ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України). Судове засідання у справі призначено на 11.11.2020 о 12:15 год. Даною ухвалою відповідачу встановлено строк до 10.11.2020 для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти позову, послався на те, що державним виконавцем вчинено всі дії, які передбачені законодавцем, що регулюють виконавче провадження та у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", а тому оскаржувана постанова ВП №62712951 від 02.10.2020 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в сумі 5100,00 грн. винесена правомірно, а позовні вимоги є безпідставними. Крім цього, у письмовому відзиві на адміністративний позов звернув увагу суду на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження №62712951 від 04.08.2020 боржником не оскаржувалась.

Ухвалою суду від 11.11.2020 розгляд справи відкладено на 23.11.2020 о 14:30 год.

23.11.2020 у відкритому судовому засіданні проведено заміну неналежного відповідача - Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) на належного відповідача - Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).

23.11.2020 у відкритому судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про відмову у заяві ОСОБА_1 про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

23.11.2020 у відкритому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю з мотивів, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечила, просила відмовити у задоволенні позову повністю з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву.

Судом встановлено, що 02.10.2020 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області (м.Івано-Франківськ) Наконечною І.В. винесено постанову про накладення штрафу у ВП №62712951, у відповідності до якої за невиконання вимоги державного виконавця №9982/04.1-32 від 18.09.2020 та рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/900/19 на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області накладено штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач оскаржив його до суду.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (надалі, Закон № 1404).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону № 1404).

Згідно з частиною четвертою статті 19 Закону № 1404 сторони виконавчого провадження зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до частини шостої статті 26 Закону № 1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частинами першою та другою статті 63 Закону № 1404 визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з частиною першою статті 75 Закону № 1404, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду - тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Отже, вбачається, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10.09.2019 року по справі № 0840/3476/18, від 19.09.2019 року по справі №686/22631/17 та від 07.11.2019 року по справі № 420/70/19 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішення суду було врегульовано постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22 серпня 2018 року «Про погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішення суду».

Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику.

Як слідує з матеріалів справи, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) перебуває виконавче провадження ВП №62712951 з примусовому виконанню виконавчого листа №819/900/19, виданого 17.10.2019 Тернопільський окружним адміністративним судом.

Пунктом 2 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №62712951 від 04.08.2020 року визначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Керуючись статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 13.08.2020 та 18.08.2020 на адресу боржника направлено вимоги виконати в повному обсязі рішення №500/900/19 Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 та зобов`язано боржника виконати рішення суду з наданням підтверджуючих документів протягом 10 робочих днів.

26.08.2020 та 27.08.2020 на адресу Відділу надійшли повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 1900-0702- 5/12373 та № 1900-0702- 5/12567 щодо виконання виконавчого листа №500/900/19, виданого 17.10.2019, в яких вказано, що виплата доплат буде проведена після виділення коштів на ці витрати; на сьогоднішній день здійснення погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що набрали законної сили у вересні 2018 року.

При цьому суд враховує, що позивачем здійснено перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, що не заперечене відповідачем у справі.

Отже, враховуючи, що позивачем виконано рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №819/900/19 не у повному обсязі не з його вини, а за відсутності бюджетного фінансування, алгоритм отримання якого врегульовано державою у Порядку № 649, а тому є поважною причиною в розумінні статей 63 та 75 Закону № 1404.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладений в постанові від 21.08.2019 у справі №754/3105/17, від 07.11.2019 у справі № 420/70/19 та у постанові від 21.05.2020 у справі № 310/6910/16-а.

Верховний Суд України у своїх постановах неодноразово вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо відсутності у державного виконавця правових підстав для накладення на позивача штрафу за невиконання вказаного судового рішення без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк, тому постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 02.10.2020 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні №62712951 підлягає скасуванню.

За змістом ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю. Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про скасування постанови про накладення штрафу від 02.10.2020 року у ВП №62712951 - задовольнити повністю.

2.Визнати протиправною і скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) від 02.10.2020 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні ВП №62712951.

3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп., сплачений у відповідності до платіжного доручення №2434 від 22.10.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено і підписано 23 листопада 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: Майдан Волі, 3, м. Тернопіль,46001 );

відповідач - Південно-Західне міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (місцезнаходження: м.Івано-Франківськ, вул.Грюнвальдська, 11, ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.