Справа № 160/3074/20
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2020 року м.Дніпросправа № 160/3074/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року у справі № 160/3074/20 (суддя Луніна О.С.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності Дніпровської міської ради (далі - відповідач) з приводу розгляду клопотання ОСОБА_1 від 18.08.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання від 18.08.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що жодна норма закону не вимагає надання документів, на яких наполягає відповідач, а в ст.118 Земельного кодексу України прописаний вичерпний перелік документів - паспорт, ідентифікаційний номер та графічний матеріал. Позивачем до клопотання додатково було надано копію рішення Дніпровської міської ради від 26.08.1992 № 746 та наказ № 100 від 08.04.1993 року, згідно яких цю земельну ділянку було надано для будівництва капітальних гаражів і тепер позивач хоче узаконити земельну ділянку, на якій розташований його гараж. В 1992 році міська рада надала земельну ділянку заводу, а останній дав її для будівництва капітальних гаражів. Гаражі були збудовані, але їх оформленням ніхто не займався. До гаражного кооперативу ПРЕСС-2, на який посилається відповідач, позивач не має жодного відношення, цей кооператив розташований за іншою адресою: АДРЕСА_1 . Однак, відповідач не розглянув на пленарному засідання клопотання позивача. Оскільки, згідно з п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Таким чином, Дніпровська міська рада повинна була прийняти рішення по клопотанню позивача виключно на пленарному засідання, що не було зроблено відповідачем.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду, Дніпровською міською радою подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що виконавчий орган міської ради, який наділений повноваженнями у сфері земельних відносин, в тому числі щодо підготовки проектів рішень міської ради у сфері земельних відносин, не підготував відповідний проект за результатами розгляду клопотання позивача, то і розгляд зазначеного клопотання не виносився на сесію, тому в діях Дніпровської міської ради відсутні ознаки бездіяльності.

Позивач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Міського голови з клопотанням від 18.08.2019 року, в якому просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтованою площею 0,01 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на ділянці розміщено гараж, цільове призначення ділянки: для будівництва індивідуальних гаражів.

До клопотання долучено копії: рішення міської ради № 746 від 26.08.92 року; наказ № 100 від 08.04.93 року; паспорта громадянина України; довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; план земельної ділянки (картографічний документ), складений в масштабі, який забезпечує чітке відображення всіх елементів та написів, що містять графічне зображення земельної ділянки із зазначенням місця розташування її меж, контурів, об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці. Зазначений план є графічним додатком до рішення міської ради.

Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради листом від 24.12.2019 за № 8/7-3717 повідомив ОСОБА_1 , що відповідно до норм чинного законодавства, надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлено в натурі на місцевості, здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Під час опрацювання клопотання позивача було з`ясовано, що до нього не додано правовстановлюючих документів на нерухоме майно, документів, що посвідчують факт проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно та технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна, що унеможливлює підготовку відповідного проекту рішення міської ради. Відповідно до вимог чинного законодавства приватизація та надання у користування громадянам земельних ділянок під об`єктами нерухомого майна проводиться у разі надання громадянами правовстановлюючих документів на зазначене майно.

Також відповідач зазначив, у відповідності до Реєстру юридичних осіб встановлено, що гараж позивача розташований у гаражному кооперативі ОК "АГК "ПРЕС-2". Статтею 22 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що кооперативи придбавають земельні ділянки відповідно до Земельного кодексу України. Відповідно до ст.41 Земельного кодексу України земельні ділянки можуть надаватись безоплатно у власність гаражно-будівельним кооперативам у розмірі, який встановлюється відповідно до затвердженої містобудівної документації. Розмір земельної ділянки, що може бути приватизована гаражно-будівельним кооперативом, Земельним кодексом України не встановлений, а визначається з урахуванням відповідних нормативних документів. У ч.1 ст.41 Земельного кодексу України йдеться саме про приватизацію ділянок кооперативами як юридичними особами. Тлумачення ст.41 Земельного кодексу України у поєднанні з положенням Земельного кодексу України про приватизацію земель громадянами не дає підстав вважати, що земельні ділянки кооперативів можуть бути приватизовані громадянами - членами кооперативу. Частина 3 ст.116 Земельного кодексу України ("підстави набуття права на землю") серед різних способів набуття земельних ділянок громадянам не згадує можливість отримання громадянами земельних ділянок житлово-будівельних (житлових) та гаражних кооперативів. Набуття прав на земельні ділянки кооперативами здійснюється саме як юридичними особами, а не окремо громадянами-членами кооперативу. Крім того, якщо гараж знаходиться у боксі, має загальний фундамент або стіни з іншими гаражами, він є частиною майна гаражного кооперативу і земля під ним не підлягає окремій приватизації або розділу. Враховуючи вище зазначене, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню індивідуального гаража у гаражному кооперативі не вбачається можливим.

Вважаючи неправомірною відмову відповідача у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

За змістом положень ст.122 Земельного кодексу України вирішення питань стосовно передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Зокрема, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч.1 ст.123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

За приписами ч.2 ст.123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.3 ст.123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Приписами ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, вирішуються такі питання, зокрема: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, зокрема, скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання.

З аналізу вище вказаних правових норм слідує, що законодавством регламентовано обов`язок органу місцевого самоврядування розглянути клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у місячний строк з прийняттям відповідного рішення (про надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи відмови у його наданні).

З матеріалів справи встановлено, що жодних доказів подання клопотання до Дніпровської міської ради саме 18.08.2019 року позивачем не надано.

Натомість, клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою зареєстровано відповідачем 23.10.2019 року вх. № 36/4794. Відповідне рішення відповідачем не прийнято, натомість Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради позивачу надано відповідь про розгляд звернення 24.12.2019 року.

Отже, у місячний строк з дати реєстрації клопотання рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою відповідачем чи відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою не прийнято, чим порушено вимоги ч.3 ст.123 Земельного кодексу України.

Враховуючи вище наведені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відсутність належним чином оформленого рішення Дніпровської міської ради про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листа про розгляд клопотання, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Вказаний правовий висновок кореспондується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 року № 806/2208/17.

З огляду на наведене, судом першої інстанції в оскарженому рішенні правомірно визначено наявність підстав для виходу за межі позовних вимог відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України для повного захисту порушеного права шляхом зобов`язання Дніпровську міську раду розглянути вказане клопотання і прийняти відповідне рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року у справі № 160/3074/20 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак