Справа № 340/2486/20
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/2486/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, )

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , через адвоката Соколовську Є.В., звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (надалі - ГУ ПФУ в Кіровоградській області) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що з 28.08.2019 року їй призначено пенсію за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", аз 29.08.2019 року - на підставі Закону України "Про державну службу". Проте в подальшому відповідачем прийнято рішення про доцільність отримання позивачкою пенсії за віком за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", про що її повідомлено листом ГУ ПФУ в Кіровоградській області №765/К-11 від 28.12.2019 року, а відділом з питань перерахунків пенсій №9 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Кіровоградській області також прийнято рішення №30 від 03.01.2020 року про відмову у перерахунку пенсій у зв`язку з переходом на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Це рішення мотивоване недостатністю необхідного стажу роботи, який дає право на пенсію державного службовця. Позивачка не погоджується з таким рішенням відповідача, стверджуючи, що вона має право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ, оскільки має більше 38 років страхового стажу, із них 33 роки - на посадах в податкових органах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. З цих підстав позивачка просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань перерахунків пенсій №9 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Кіровоградській області №30 від 03.01.2020 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області зарахувати до її стажу державної служби роботу в податкових органах з 02.07.1990 року по 29.06.2016 року;

- зобов`язати відділ з питань перерахунків пенсій №9 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Кіровоградській області перевести її на пенсію за віком згідно статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723- XII від 16.12.1993 року, з 29.08.2019 року.

Ухвалою судді від 13.07.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, які мотивовані тим, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби. Основним критерієм, за яким визначається можливість зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії згідно зі статтею 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ, є встановлення за посадою, яку вона обіймає, відповідного рангу державного службовця. Позивачка не має права на призначення пенсії державного службовця, позаяк у неї відсутній необхідний стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. До стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу", зараховано лише період роботи з 01.08.2013 року по 07.01.2014 року. Періоди, які позивачка просить зарахувати до стажу державної служби, який дає право на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", не зараховуються, оскільки посади, які займала позивачка, не належать до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ, та не визначені актами Кабінету Міністрів України. Оскільки позивачку за її заявою 29.08.2019 року було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", тому у зв`язку з виявленими помилками її пенсійну справу було приведено у відповідність до норм діючого законодавства, а рішенням №30 від 03.01.2020 року відмовлено у перерахунку пенсії. З цих підстав просив суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані докази, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працювала на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу податків з фізичних осіб Маловисківської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області, з якої 29.06.2016 року була звільнена у зв`язку зі скороченням штатної чисельності. (а.с. 22)

У серпні 2019 року позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою про призначення їй пенсії за віком. (а.с. 62 - 64)

Рішенням №30 від 20.08.2019 року позивачці з 28.08.2019 року призначена пенсія за віком у зв`язку з досягненням віку, установленого статтею 26 Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (шифр 101). (а.с. 55)

При призначенні пенсії обраховано загальний трудовий стаж позивачки, який склав 38 років 1 місяць 15 днів, у т.ч. 21 рік 9 місяців 13 днів - на посаді державного службовця.

Як свідчить розрахунок стажу, до стажу державної служби включено періоди з 14.07.1994 по 31.12.2003 року, з 01.01.2004 року по 17.06.2010 року, з 01.07.2010 року по 10.03.2012 року, з 01.04.2012 року по 05.05.2012 року, з 01.06.2012 року по 23.10.2012 року, з 01.11.2012 року по 01.05.2016 року, з 02.05.2016 року по 30.06.2016 року, коли позивачка працювала на різних посадах в органах державної податкової служби. (а.с. 56)

Основний розмір пенсії позивачки склав 4711,19 грн., а з урахуванням доплати та підвищення - 5778, 55 грн. (а.с. 55)

Позивачка 29.08.2019 року звернулася до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою про переведення її на пенсію за віком на підставі Закону України "Про державну службу". (а.с. 103 - 111)

До заяви додала довідки про заробітну плату, видані ГУ ДФС у Кіровоградській області, а саме:

- №85 від 13.08.2019 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) (а.с. 108),

- №86 від 13.08.2019 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період з травня 2016 року по грудень 2017 року (а.с. 105 - 106),

- №87 від 13.08.2019 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією) за період з січня 2018 року по липень 2019 року. (а.с. 109 - 110),

Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області №30 від 10.09.2019 року позивачці з 29.08.2019 року призначено пенсію за віком на умовах Закону України "Про державну службу" (шифр 130). (а.с. 100 - 102, 113)

Визначаючи заробітну плату для обчислення пенсії державного службовця, відповідач врахував посадовий оклад у розмірі 5110 грн., надбавку за ранг у розмірі 500 грн., надбавку за вислугу років у розмірі 2555 грн., що вказані у довідці №85 від 13.08.2019 року, а також середньомісячні суми інших виплат, а саме матеріальної допомоги у розмірі 6174, 72 грн. та премії у розмірі 1882, 60 грн., які визначені шляхом ділення загальної суми таких виплат за період з травня 2016 року по липень 2019 року, що вказані у довідках №86 від 13.08.2019 року та №87 від 13.08.2019 року, на 39 місяців. (а.с. 102)

Таким чином, за розрахунками відповідача, заробітна плата позивачки для обчислення пенсії державного службовця склала 16222, 32 грн., а пенсія державного службовця, обрахована у розмірі 60 % від цієї заробітної плати, склала 9733,39 грн. (16222, 32 грн. х 60%) (а.с. 113)

У зв`язку з цим позивачці припинено виплату пенсії за віком за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та з 29.08.2019 року розпочато виплату пенсії за віком на підставі Закону України "Про державну службу".

У листопаді 2019 року пенсійну справу ОСОБА_1 було перевірено відділом методології та організації роботи із застосування пенсійного законодавства управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Кіровоградській області та виявлено помилку в обчисленні заробітної плати, з якої проводився розрахунок пенсії державного службовця, що призвело до переплати пенсії. (а.с. 118 - 119)

У зв`язку з цим відповідачем прийнято рішення №30 від 15.11.2019 року про перерахунок пенсії позивачки, яким з 29.08.2019 року обчислено її пенсію державного службовця у розмірі 60 % від заробітної плати у сумі 8165 грн. та визначено розмір пенсії у сумі 4899 грн. (8165 грн. х 60%). До заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця враховано посадовий оклад у розмірі 5110 грн., надбавку за ранг у розмірі 500 грн., надбавку за вислугу років у розмірі 2555 грн., підтверджені довідкою №85 від 13.08.2019 року. (а.с. 115)

Про такий перерахунок позивачку повідомлено листами №765/К011 від 09.12.2019 року та №765/К-11 від 28.12.2019 року та роз`яснено, що їй доцільніше отримувати пенсію за віком на умовах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". (а.с. 34, 120 - 121)

У грудні 2019 року до ГУ ПФУ в Кіровоградській області на його запит №20452/03-01 від 05.11.2019 року надійшло роз`яснення від Пенсійного фонду України, який повідомив, що до стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII, зараховується період роботи ОСОБА_1 з 01.08.2013 року (з дня присвоєння рангу державного службовця) до 07.01.2014 року (по день присвоєння спеціального звання). (а.с. 129 - 130)

Згодом ГУ ПФУ в Кіровоградській області прийняло рішення №30 від 03.01.2020 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , яким призначено пенсію за віком на умовах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (шифр 101) та проведено перерахунок пенсії з 29.08.2019 року, з 01.12.2019 року, з 01.01.2020 року Загальний трудовий стаж позивачки склав 38 років 1 місяць 15 днів, у т.ч. 6 місяців - на посаді державного службовця (у період з 01.08.2013 року по 07.01.2014 року) (а.с. 127 - 128, 132)

Крім того, відділом з питань перерахунків пенсій №9 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Кіровоградській області прийнято рішення №30 від 03.01.2020 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , яким відмовлено у перерахунку пенсії позивачки у зв`язку з переходом на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". (а.с. 35, 131 )

Не погодившись з таким рішенням, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що він виник у зв`язку з невизнанням відповідачем права позивачки на одержання пенсії державних службовців через неврахування до стажу державної служби періоду роботи в органах державної податкової служби.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України "Про державну службу"№889-VIII від 10.12.2015 року (надалі - Закон України "Про державну службу" №889-VIII). Цей Закон набрав чинності з 1 травня 2016 року.

Статтею 90 Закону України "Про державну службу" №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з пунктом 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" №889-VIII визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 року, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 11 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" №889-VIII перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" №889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 року (надалі - Закон України "Про державну службу" №3723-XII), але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" від 14.09.2016 року №622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (надалі - Порядок №622).

Пунктом 2 Порядку №622 передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII "Про державну службу" на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 р. №3723-XII "Про державну службу" (далі - Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. №889-VIII "Про державну службу":

- мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України;

- займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 Порядку №622 право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають:

- чоловіки, які досягли віку 62 роки. До досягнення зазначеного віку право на призначення пенсії мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 61 рік - які народилися по 31 грудня 1954 р.; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 р. по 31 грудня 1955 р.;

- жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 4 Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати прані, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

- посадовий оклад, надбавки за рані та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;

- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Судом установлено, що відповідач за заявою позивачки з 29.08.2019 року перерахував їй пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу"№3723-ХІІ як особі, яка на день набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VIII мала не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, та обчислив розмір пенсії, виходячи із заробітної плати за посадою головного державного ревізора-інспектора ГУ ДФС у Кіровоградській області, виходячи із виплат, вказаних у довідках ГУ ДФС у Кіровоградській області №85, №86, №87 від 13.08.2019 року.

Проте рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області №30 від 03.01.2020 року з 29.08.2019 року було проведено перерахунок розміру пенсії позивачки за віком та визначено її на умовах та у розмірі, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Підставою для перерахунку у рішенні вказано: у зв`язку з уточненням даних в ЕПС. (а.с. 127 - 128)

Крім того, відповідачем прийнято також рішення №30 від 03.01.2020 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 . (а.с. 131)

Як свідчить зміст цього рішення та відзиву відповідача на позов, причиною для прийняття таких рішень та здійснення такого перерахунку стали висновки пенсійного органу про відсутність у ОСОБА_1 необхідного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

У статті 1 Законі України "Про державну службу" №889-VIII визначено, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо, реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну службу" №889-VIII посада державної служби - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу з установленими відповідно до законодавства посадовими обов`язками у межах повноважень, визначених частиною першою статті 1 цього Закону.

Пунктом 7 частини 2 статті 46 Закону України "Про державну службу" №889-VIII передбачено, що до стажу державної служби зараховується зокрема час перебування на посадах, на яких присвоюються спеціальні звання.

Відповідно до пункту 8 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" №889-VII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Згідно зі статтями 1, 2 Закону України "Про державну службу" №3723-XII державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Посада - це визначена структурою і штатним розписом первинна структурна одиниця державного органу та його апарату, на яку покладено встановлене нормативними актами коло службових повноважень. Посадовими особами відповідно до цього Закону вважаються керівники та заступники керівників державних органів та їх апарату, інші державні службовці, на яких законами або іншими нормативними актами покладено здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій.

Частиною 18 статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII передбачено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 року затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (надалі - Порядок №283), яким визначалися посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби та який діяв до 01.05.2016 року.

Так, відповідно до пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба):

- на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців,

- на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

- на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 року №229 затверджений новий Порядок обчислення стажу державної служби, яким стаж державної служби обчислюється відповідно до частини 2 статті 46 Закону України "Про державну службу" №889-VIII та до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються спеціальні звання.

Згідно із записами трудової книжки ОСОБА_1 у період з 02.07.1990 року по 29.06.2016 року, який вона просить зарахувати до її стажу державної служби, вона займала такі посади в органах державної податкової служби (а.с. 23 - 33):

- з 02.07.1990 року по 21.02.1993 року - державний податковий інспектор відділу податків з населення ДПІ по Маловисківському району;

- з 22.02.1993 року по 31.01.1994 року - старший державний податковий інспектор відділу оподаткування доходів громадян ДПІ по Маловисківському району;

- з 01.02.1994 року по 25.11.1996 року - головний державний податковий інспектор відділу масово-роз`яснювальної роботи серед платників податків ДПІ по Маловисківському району;

- з 26.11.1996 року по 31.03.1998 року - головний державний податковий інспектор відділу масово-роз`яснювальної роботи серед ДПА у Маловисківському районі;

- з 01.04.1998 року по 05.06.2000 року - державний податковий інспектор сектору по роботі з платниками податків ДПІ у Маловисківському районі Кіровоградської області;

- з 06.06.2000 року по 18.04.2001 року - бухгалтер Маловисківської МДПІ Кіровоградської області;

- з 19.04.2001 року по 01.01.2003 року - головний державний податковий інспектор відділу оподаткування фізичних осіб Маловисківської МДПІ Кіровоградської області;

- з 02.01.2003 року по 21.03.2005 року - головний державний податковий ревізор - інспектор відділу оподаткування фізичних осіб Маловисківської МДПІ Кіровоградської області;

- з 22.03.2005 року по 19.09.2011 року - головний державний податковий ревізор - інспектор відділу оподаткування фізичних осіб Маловисківської МДПІ Кіровоградської області;

- з 20.09.2001 року по 17.06.2012 року - завідувач сектору адміністрування податків з фізичних осіб відділу оподаткування фізичних осіб Маловисківської МДПІ Кіровоградської області;

- з 18.06.2012 року по 31.07.2013 року - головний державний податковий ревізор - інспектора відділу оподаткування фізичних осіб Маловисківської МДПІ Кіровоградської області;

- з 01.08.2013 року по 13.04.2015 року - головний державний ревізор - інспектор відділу доходів і зборів з фізичних осіб Маловисківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області;

- з 14.04.2015 року по 01.03.2016 року - начальник відділу доходів і зборів з фізичних осіб Маловисківської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області;

- з 01.03.2016 року по 29.06.2016 року - головний державний ревізор - інспектор відділу доходів і зборів з фізичних осіб Маловисківської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області.

Під час служби ОСОБА_1 30.10.1992 року присвоєно персональне звання інспектора податкової служби ІІІ рангу, 14.04.1994 року вона прийняла присягу державного службовця, 01.07.1999 року їй присвоєно персональне звання інспектора податкової служби ІІ рангу, 20.08.2003 року - присвоєно чергове спеціальне звання інспектора податкової служби І рангу, 20.09.2011 року - присвоєно чергове спеціальне звання радника податкової служби ІІІ рангу, 01.08.2013 року - присвоєно 14 ранг державного службовця, 08.01.2014 року - присвоєно спеціальне звання радника податкової та митної служби ІІІ рангу. (а.с. 17 - 21)

Відповідач, здійснюючи розрахунок стажу при прийнятті рішення №30 від 03.01.2020 року про перерахунок пенсії, з вказаних періодів роботи ОСОБА_1 в податкових органах до стажу державної служби зарахував лише період з 01.08.2013 року (з дня присвоєння рангу державного службовця) по 07.01.2014 року (по день присвоєння спеціального звання). Як установлено судом, при цьому відповідач керувався роз`ясненням, наданим йому Пенсійним фондом України, який вказав, що періоди роботи працівників /службових осіб державних податкових адміністрацій (інспекцій), посадових осіб державної податкової служби/органів доходів і зборів на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. (а.с. 129 - 130)

Оцінюючи такі доводи, суд виходив з того, що на час проходження позивачкою служби діяв Закон України "Про державну податкову службу в Україні" №509-XII від 04.12.1990 року, який був чинним до 20.11.2012 року.

Цей Закон визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності.

Згідно зі статтею 15 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" посадовою особою органу державної податкової служби може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом державної податкової служби.

Правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Законом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України "Про державну службу".

Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації. Порядок атестації визначається центральним органом державної податкової служби.

Посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання.

Відповідно до статті 341 Податкового кодексу України служба в контролюючих органах є професійною діяльністю придатних до неї за станом здоров`я, освітнім рівнем та віком громадян України, що пов`язана з формуванням державної податкової та митної політики в частині адміністрування податків, зборів, платежів, реалізацією податкової та митної політики, політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також із здійсненням контролю за додержанням податкового, митного та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Згідно з пунктами 342.1, 342.4, 342.5, 342.6 статті 342 Податкового кодексу України посадовою особою контролюючого органу може бути особа, яка має освіту за фахом та відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено законом, та на яку покладено виконання завдань, зазначених у цьому Кодексі та Митному кодексі України.

Посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Посадові особи, які вперше зараховуються на службу до контролюючих органів і раніше не перебували на державній службі, складають присягу державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу".

Правовий статус посадових осіб контролюючих органів, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом та Митним кодексом України, а в частині, що не регулюється ними, - Законом України "Про державну службу" та іншими законами.

Статтею 343 Податкового кодексу України передбачено, що посадовим особам контролюючих органів присвоюються спеціальні звання.

Судом установлено, що позивачка у період з 02.07.1990 року по 29.06.2016 року безперервно працювала в органах державної податкової служби, прийняла Присягу державного службовця, обіймала відповідні посади керівних працівників і спеціалістів для виконання завдань і функцій держави (у сфері податкової політики) та одержувала заробітну плату за виконувану роботу за рахунок державного бюджету. При цьому їй присвоювалися спеціальні звання, які співвідносяться з рангами державних службовців.

Суд зазначає, що посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, займають посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, а отже, перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ.

Такий висновок відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом України у постановах від 08.10.2013 року (справа №21-275а13), від 22.10.2013 року (справа №21-340а13) та підтриманій Верховним Судом у постановах від 19.06.2018 року (справа №465/7218/16-а), від 03.07.2018 року (справа №586/965/16-а), від 13.12.2018 року (справа №539/1855/17).

Тому періоди роботи позивачки в податкових органах з 02.07.1990 року по 29.06.2016 року, записи про яку містяться у трудовій книжці, зараховуються до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ.

З урахуванням цього стажу, станом на 01.05.2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VIII) ОСОБА_1 мала більше 20 років стажу на посадах, робота на яких зараховувалася до стажу державної служби.

На момент набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889-VIII позивачка працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців.

На час звернення за призначенням пенсії у серпні 2019 року позивачка мала передбачений частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ та статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вік і страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбачений абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тож вона має право на отримання пенсії за віком на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу" №3723-ХІІ, відповідно до пунктів 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" №889-VIІІ, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади за останнім місцем роботи на державній службі.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 року у справі №716/155/17 та від 03.07.2018 року у справі №265/3709/17.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 43 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно з частиною 3 статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних.

Матеріали справи свідчать, що відповідач за заявою позивачки від 29.08.2019 року рішенням №30 від 10.09.2019 року з 29.08.2019 року перерахував їй пенсію за віком, раніше призначену за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ, підтвердивши таким чином відповідність її стажу вимогам, установленим пунктом 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" №889-VIII.

Попри те, що заява про перерахунок пенсії вже була розглянута та задоволена у вересні 2019 року, у січні 2020 року відповідач прийняв інше рішення, а саме спірне рішення №30 від 03.01.2020 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Одночасно відповідач припинив виплату позивачці пенсії державного службовця та визначив розмір пенсії за віком за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", про що виніс рішення №30 від 03.01.2020 року про перерахунок пенсії. У ході судового розгляду справи відповідач не довів суду наявність законних підстав для прийняття такого рішення. Відповідачем не надано доказів виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено пенсію, як це передбачено частиною 3 статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Доводи відповідача про те, що вказаним рішенням пенсійну справу позивача "приведено у відповідність з вимогами чинного законодавства" не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, які регулюють порядок призначення, перерахунку та виплати пенсії.

Тож суд прийшов до висновку, що ці рішення суб`єкта владних повноважень, які порушують права та інтереси позивачки у спірних правовідносинах, є протиправними. Тому, скасовуючи оскаржуване рішення відділу з питань перерахунків пенсій №9 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Кіровоградській області №30 від 03.01.2020 року відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне для ефективного захисту її прав та інтересів вийти за межі позовних вимог та скасувати також рішення №30 від 03.01.2020 року про перерахунок пенсії.

Частиною 3 статті 245 КАС України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Для відновлення права позивачки на належне пенсійне забезпечення суд зобов`язує відповідача зарахувати періоди роботи позивачки з 02.07.1990 року по 29.06.2016 року до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця, та відновити з 29.08.2019 року виплату їй такої пенсії.

Оскільки позивачкою не оскаржується рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області №30 від 15.11.2019 року про перерахунок її пенсії, яким з 29.08.2019 року обчислено розмір її пенсії державного службовця у сумі 4899 грн., тому суд не надає оцінки цьому рішенню, не вдається в дослідження обґрунтованості видачі відповідних довідок ГУ ДФС у Кіровоградській області про заробітну плату для призначення пенсії державного службовця та не робить висновків щодо правомірності обчислення відповідачем розміру пенсії на підставі цих довідок.

Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з цим позовом позивачка сплатила судовий збір у сумі 2522, 40 грн. (а.с. 10)

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У позовній заяві позивачкою заявлено три позовні вимоги, які стосуються вирішення одного публічно-правового спору немайнового характеру, що виник у зв`язку з відмовою відповідача призначити позивачці пенсію державного службовця.

Тож за подання цього позову судовий збір обчислюється за ставкою, визначеною пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (установлений Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 року у розмірі 2102 грн.). Тому судовий збір за подання цього позову до суду повинен становити 840, 80 грн. (2102 грн. х 0,4). Решта 1680, 60 грн. (2552, 40 грн. - 840, 80 грн.) сплачені позивачкою зайво.

Відповідно до пункту 1 частини 1, частини 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду зокрема в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Відтак, зважаючи на задоволення позову, на користь позивачки слід стягнути 840, 80 грн. сплачених нею коштів судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Решта суми судового збору, сплаченого зайво, може бути повернута позивачці судом за її клопотанням.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7А, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань перерахунків пенсій №9 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №30 від 03.01.2020 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №30 від 03.01.2020 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця, періоди роботи ОСОБА_1 з 02.07.1990 року по 29.06.2016 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відновити з 29.08.2019 року виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 840, 80 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш