Справа № 743/1636/20
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2020-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1636/20
Провадження № 2-а/743/229/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді СТАШКІВА В.Б.,

за участю: - секретаря судового засідання НЕРУС Н.І.,

- перекладача МЕЛЬНІКОВОЇ Г.О. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів, за допомогою програмного забезпечення «EasyCon»),

учасники справи: - представник Центрального міжрегіонального управління

Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області

МЕЛЬНИК М.М. (в режимі відеоконференції поза

межами приміщення суду, з використанням власних технічних

засобів, за допомогою програмного забезпечення «EasyCon»),

- громадянин Російської Федерації АМАГОВ ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1

(в режимі відеоконференції з Чернігівським ПТПІ, за допомогою програмного забезпечення «EasyCon»), його представник адвокат АНГЕЛІН І.І. (безпосередньо в суді),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу

за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (далі - ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області)

до громадянина Російської Федерації

ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1

про затримання іноземця, з метою забезпечення передачі його

відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію,

з поміщенням до ПТПІ,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

20 листопада 2020 р. ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області звернулось до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому ставилось питання про затримання останнього, з метою забезпечення передачі його відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, з поміщенням до ПТПІ, строком на 6 місяців, зі зверненням рішення суду до негайного виконання,

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

- 12.06.2015 р. Голосіївським РВ ГУДМС України в м. Києві, на підставі висновку за результатом розгляду матеріалів справи громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.06.2015 р., було видано дозвіл на імміграцію в Україну на ім`я громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та йому дозволено постійно проживати в Україні, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про імміграцію";

- 30 липня 2019 р. уповноваженими особами ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області було прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну № 186, згідно якого на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про імміграцію" скасовано дозвіл на імміграцію громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який виданий 12.06.2015 р. Голосіївським РВ ГУДМС України в м. Києві та визнані недійсними та скасовані, на підставі вказаного рішення та на підставі п.п. 1 п. 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 25.04.2018 р., посвідки на постійне проживання в Україні, видані на ім`я громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (серія НОМЕР_1 від 19.06.2015 р.) та (серія ІН № 116279 від 04.112016);

- 19 листопада 2020 р. уповноваженими особами ГУ БКОЗ СБ України було виявлено громадянина Російської Федерації АМАГОВА ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та запрошеного останнього до них, а вони, в свою чергу, в ході перевірки встановили, що останній перебував на території України без документів, які дають право законно перебувати в Україні;

- 19 листопада 2020 р. уповноваженими особами ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 було піддано адміністративному затриманню, на підставі ч. 2 ст. 263 КУпАП та поміщено до Чернігівського ПТПІ;

- Законом України "Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію" від 05.06.2013 року за №324-VII ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію;

- Україна у відповідності до міжнародної Угоди має здійснювати реадмісію осіб, зокрема громадян Російської Федерації, які в`їхали на територію України або перебувають в Україні з порушенням законодавства щодо перетину державного кордону і перебування іноземців та осіб без громадянства;

- відповідач підстав для законного перебування на території України не має, документи, що посвідчують особу та на підставі яких він може виїхати з території України відсутні.

Ухвалою судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2020 р. відкрито провадження по справі, призначено її на 20 листопада 2020 р. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за участю представника позивача та перекладача, за допомогою програмного забезпечення «EasyCon», в режимі відеоконференції з Чернігівським ПТПІ, за участю відповідача, за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

В судовому засіданні:

- представник ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області МЕЛЬНИК М.М. позов підтримав, з підстав вказаних в ньому;

- громадянин Російської Федерації АМАГОВ ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та його представник адвокат АНГЕЛІН І.І. проти задоволення позову заперечували, посилаючись:

- по-перше, на незаконність скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні та оскарження цього рішення до Окружного АС м. Києва, через винесення вказаного рішення, на підставі Висновку від 30.07.2019 р. перевірки законності надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке, в свою чергу, винесене, на підставі Подання Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції № 20560/1/8101-19 від 04.06.2020 р. про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, як юридична особа був утворений Кабінетом Міністрів України, згідно постанови від 09.10.2020 р. №867, а зареєстрований в ЄДРПОУ тільки 23.10.2020 р., тобто неіснуючого органу та через безпідставне посилання на кримінальні зв`язки відповідача з іноземними громадянами, за відсутності будь-яких відкритих щодо відповідача кримінальних проваджень та наявності 2 притягнень до адміністративної відповідальності за перевищення швидкості в 2012 р. та 2019 р.;

- по-друге, на наявність джерел доходів громадянина Російської Федерації АМАГОВА ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України, сталі сімейні зв`язки з громадянкою України ОСОБА_6 , з якою перебувають у релігійному шлюбі та від якого мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- по-третє, на те, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_9 , 18.10.1971 року користується повагою в чеченській громаді та надає меценатську підтримку правоохоронним органам;

- по-четверте, на те, що наявність паспорту громадянина Російської Федерації ( НОМЕР_2 , виданий 09.12.2002 р.) та паспорту громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон (№ НОМЕР_3 , який виданий 21.12.2015 р.) спростовує твердження позову про те, що відповідач не має документів, що посвідчують особу;

- по-п`яте, на те, що відповідач безперешкодно перетинав кордон України авіаційним сполученням після прийняття 30 липня 2019 р. уповноваженими особами ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну № 186 (зокрема 31.07.2019 р., 26.11.2019 р., 05.12.2019 р.).

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом установлено, що:

- громадянин Російської Федерації ОСОБА_9 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 має паспорт громадянина Російської Федерації ( НОМЕР_2 , виданий 09.12.2002 р.) та паспорт громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон (№ НОМЕР_3 , який виданий 21.12.2015 р.), оригінали яких оглянуті судом;

- за даними Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон "Аркан", громадянин Російської Федерації ОСОБА_9 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 перетинав Державний кордон в Україну, авіаційним сполученням, зокрема 28.07.2019 р. виїзд, 31.07.2019 р. в`їзд, 26.11.2019 р. виїзд, 05.12.2019 р. в`їзд);

- 12.06.2015 р. Голосіївським РВ ГУДМС України в м. Києві, на підставі висновку за результатом розгляду матеріалів справи громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.06.2015 р., було видано дозвіл на імміграцію в Україну на ім`я громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та йому дозволено постійно проживати в Україні, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про імміграцію";

- 19.06.2015 р. громадянин Російської Федерації ОСОБА_9 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 був документований посвідкою на постійне проживання в Україні (серія та номер НОМЕР_1 від 19.06.2015 р.);

- 04.11.2016 р. громадянин Російської Федерації АМАГОВ ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку обміну, був документований посвідкою на постійне проживання в Україні (серія та номер НОМЕР_4 від 04.11.2016 р.);

- 30 липня 2019 р. уповноваженими особами ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області на підставі Висновку від 30.07.2019 р. перевірки законності надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке, в свою чергу, винесене, на підставі Подання Департаменту стратегічних розслідувань національної поліції № 20560/1/8101-19 від 04.06.2020 р. про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну № 186, згідно якого на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про імміграцію" скасовано дозвіл на імміграцію громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який виданий 12.06.2015 р. Голосіївським РВ ГУДМС України в м. Києві та визнані недійсними та скасовані, на підставі вказаного рішення та на підставі п.п. 1 п. 64 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 25.04.2018 р., посвідки на постійне проживання в Україні, видані на ім`я громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (серія та номер НОМЕР_1 від 19.06.2015 р.) та (серія та номер ІН 116279 від 04.11.2016). При цьому, підставою для цього стало те, що останній, за даними Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції, має кримінальні зв`язки з іноземними громадянами та його суспільне небезпечність полягає у встановленні контролю за протиправною діяльністю етнічних організованих злочинних угрупувань;

- 19 листопада 2020 р. уповноваженими особами ГУ БКОЗ СБ України було виявлено громадянина Російської Федерації АМАГОВА ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та запрошеного останнього до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, які в ході перевірки встановили, що останній перебував на території України без документів, які дають право законно перебувати в Україні;

- 19 листопада 2020 р. уповноваженими особами ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 було піддано адміністративному затриманню, на підставі ч. 2 ст. 263 КУпАП;

- рішенням уповноваженої особи ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 19 листопада 2020 р. громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 поміщено до Чернігівського ПТПІ;

- 19 листопада 2020 р. громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , за актом приймання-передавання іноземця або особи без громадянства, передано до Чернігівського ПТПІ.

Представником відповідача адвокатом АНГЕЛІНИМ І.І. надані докази:

-на підтвердження перебування громадянина Російської Федерації АМАГОВА ОСОБА_4 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 у релігійному шлюбі з громадянкою України ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

-на підтвердження наявності двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_5 ) та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження НОМЕР_6 );

-нотаріальну засвідчену заяву про дозвіл на виїзд ОСОБА_12 , з дітьми ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в певний період, до Турецької Республіки та Російської Федерації;

-на підтвердження прийняття ОСОБА_3 на посаду керівника комерційного відділу з 2 листопада 2020 р. в ТОВ "ЗЕРНО-ЕКСПЕРТ";

-на підтвердженняделегування власником турецької фірми "PASTELMODA TEKSTIL …" громадянину Російської Федерації АМАГОВУ ОСОБА_15 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 повноважень на ведення та завершення комерційних переговорів компанії на території України;

-на підтвердження характеризуючих даних ВГО "Діаспора чеченського народу" на громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та направлення останніми листів до Президента України ОСОБА_16 та Міністра внутрішніх справ АВАКОВА А.Б.;

-на підтвердження проведення громадянином Російської Федерації ОСОБА_17 меценатської діяльності щодо закупівлі 5 000 захисних масок для правоохоронних органів (лист ТОВ "ФЛЕКС-Інтеграція" від 01-11112020 від 11.11.2020 р. та лист Міністра внутрішніх справ АВАКОВА А.Б. від 31.03.2020 р. б/н).

Крім того, від народного депутата України ОСОБА_18 надійшло клопотання про взяття на поруки громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Джерела права застосовані (не застосовані) судом.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод втілює основоположне право людини, а саме захист особи від свавільного втручання держави в її право на свободу. Підпункти з «a» до «f» пункту 1 статті 5 Конвенції містять вичерпний перелік дозволених підстав позбавлення свободи і жодне позбавлення свободи не буде законним, якщо не відповідатиме одній з цих підстав (рішення Європейського суду з прав людини в справі "Хлаіфія та інші проти Італії" (Khlaifia and Others v. Italy), пункт 88).

Один з винятків, що міститься у підпункті «f», дозволяє державі затримувати іноземців «з метою запобігання [їхньому] недозволеному в`їзду в країну» або «щодо яких провадиться процедура депортації або екстрадиції» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 червня 2020 р. в справі "Нур Ахмед та інші проти України" (Nur Ahmed and others v. Ukraine), пункт 79 (Заява № 42779/12 та 5 інших заяв).

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Частиною 1 статті 29 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що передача з України або прийняття в Україну іноземця або особи без громадянства здійснюється відповідно до міжнародного договору про реадмісію.

Законом України "Про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію" від 05.06.2013 року за №324-VII ратифіковано Угоду між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію.

В ст. 1 вказаної Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації дано визначення терміну "реадмісія", яким є передача компетентними органами держави запитуючої Сторони і приймання компетентними органами держави запитуваної Сторони в порядку, на умовах і з метою, передбаченими цією Угодою, осіб, які в`їхали або перебувають на території держави запитуючої Сторони з порушенням законодавства даної держави з питань в`їзду, виїзду і перебування іноземних громадян та осіб без громадянства.

Згідно вимог статті 2 Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації компетентні органи держави запитуваної Сторони на запит компетентних органів держави запитуючої Сторони приймають назад осіб, які в`їхали на територію держави запитуючої Сторони або перебувають там з порушенням законодавства цієї держави з питань в`їзду, виїзду і перебування іноземних громадян та осіб без громадянства, якщо встановлено, що ці особи є громадянами держави запитуваної Сторони або втратили її громадянство після в`їзду на територію держави запитуючої Сторони і не набули громадянства іншої держави, або, якщо по відношенню до цих осіб прийнято рішення про відмову в наданні громадянства держави запитуючої Сторони. У разі потреби компетентні органи держави запитуваної Сторони видають особам, які передаються, документи, необхідні для їхнього в`їзду на територію цієї держави. Перелік документів, на підставі яких визначається наявність в особи громадянства держав однієї з Сторін, міститься у Виконавчому протоколі.

Питання, пов`язані з реалізацією Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію від 22.10.2012 р. врегульовані у Виконавчому протоколі про порядок реалізації Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію від 22.10.2012 р., тобто вказана Угода є імплементованою.

З наведеного вбачається, що Україна здійснює передачу громадян Російської Федерації відповідно до Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію.

Згідно ст. 2 Виконавчого протоколу про порядок реалізації Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію наявність громадянства Російської Федерації підтверджується зокрема паспортом громадянина Російської Федерації, що посвідчує особу громадянина Російської Федерації за межами території Російської Федерації.

Згідно ст. 3 указаного Виконавчого протоколу передбачає, що підстави вважати, що особа має громадянство Російської Федерації, є за наявності:

а) документів, зазначених у пункті 1 цієї статті, термін дії яких закінчився;

б) копій або дублікатів документів, зазначених у пункті 1 статті.

Порядок реалізації положень міжнародних угод у сфері реадмісії визначено Інструкцією про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2015 року №158, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 р. за № 260/26705.

Стаття 30 вказаного Закону регламентує, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як на 18 місяців (ч. 4).

Згідно ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

- затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України (п. 1);

- затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію (п. 2)

- взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації (п. 3);

- зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу (п. 4).

Європейський суд з прав людини нагадує, що стаття 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не покладає загального обов`язку на державу поважати вибір іммігрантами країни свого перебування та санкціонувати возз`єднання сімей на своїй території. Однак, у справах, які стосуються сімейного життя та імміграції, об`єм обов`язків допустити родичів осіб, які перебувають на її території, залежатиме від конкретних обставин, осіб та загального інтересу (рішення «Гюль проти Швейцарії» § 38, та «Родригес да Сильва та Хогкамер проти Нідерландів» § 39). До обставин, які мають бути враховані відносяться рівень порушення сімейного життя, рівень зв`язків в країні-учасниці, чи існують нездолані перешкоди для проживання сім`ї у рідній країні для одного або декількох з них та чи існують там фактори імміграційного контролю (рішення «Родригес да Сильва та Хогкамер проти Нідерландів»; «Аджай та інші проти Сполученого Королівства» № 27663/95, від 22 липня 1999; «Соломон проти Нідерландів» від 5 вересня 2000, № 44328/98).

Оцінка суду.

Враховуючи наявність обґрунтованих підстав вважати, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_9 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 перешкоджатиме проведенню процедури реадмісії, оскільки останній не має законних підстав для перебування на території України, так якпосвідки на постійне проживання останнього в Україні (серія та номер НОМЕР_1 від 19.06.2015 р. та серія та номер НОМЕР_4 від 04.11.2016) скасовані та визнані недійсними, на підставі рішення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 30.07.2019 р № 186 про скасування дозволу на імміграцію в Україну, а на даний час, відсутні у суду дані про відкриття Окружним адміністративним судом м. Києва провадження за адміністративним позовом, поданим в інтересах громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області про скасування рішення останнього органу про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 30.07.2019 р № 186, при цьому, ст. 13 Закону України "Про імміграцію" не містить положень щодо правових наслідків оскарження особою рішення про скасування дозволу на імміграцію до суду, в разі ініціювання уповноваженим органом адміністративного позову про затримання іноземця, з метою забезпечення передачі його відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, зважаючи на те, що останній має паспорт громадянина Російської Федерації ( НОМЕР_2 , виданий 09.12.2002 р.), паспорт громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон (№ НОМЕР_3 , який виданий 21.12.2015 р.), що є обов`язковим для застосування реадмісії та спростовує твердження позовної заяви про відсутність у відповідача вказаних документів, на думку суду, має наслідком застосування судом до громадянина Федеративної громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 одного із заходів, передбачених ч. 1 ст. 289 КАС України.

При цьому, саме по собі наявність міцних соціальних зв`язків, родини, поваги в діаспорі, наявність джерел для доходів не є підставою для відмови в задоволенні адміністративного позову уповноваженого органу про затримання іноземця чи особи без громадянства, з метою забезпечення передачі його відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

При цьому, суд під час розгляду адміністративного позову уповноваженого органу про затримання іноземця чи особи без громадянства, з метою забезпечення передачі його відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію не має права перевіряти законність, винесення ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області рішення від 30.07.2019 р № 186 про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як це є предметом розгляду відповідним окружним адміністративним судом, в т.ч. давати оцінку щодо винесення вказаного рішення на підставі Висновку від 30.07.2019 р. перевірки законності надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке, в свою чергу, винесене, на підставі Подання Департаменту стратегічних розслідувань національної поліції № 20560/1/8101-19 від 04.06.2020 р. про скасування дозволу на імміграцію в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як юридична особа був утворений Кабінетом Міністрів України, згідно постанови від 09.10.2020 р. №867, а зареєстрований в ЄДРПОУ тільки 23.10.2020 р., тобто неіснуючого органу та давати оцінку Висновку від 30.07.2019 р. перевірки законності надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині кримінальних зв`язків відповідача з іноземними громадянами, за відсутності будь-яких відкритих щодо відповідача кримінальних проваджень та наявності 2 притягнень до адміністративної відповідальності за перевищення швидкості в 2012 р. та 2019 р..

Слід зауважити, що оцінка порушень ст. 13 Закону України "Про імміграцію" щодо отримання відповідачем копії рішень тільки після 30.10.2020 р., на підставі адвокатського запиту, також не є предметом даного судового оскарження.

Оскільки ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області не зверталось з позовною заявою про затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі України, з позовною заявою зобов`язання останнього внести заставу, тому суд позбавлений можливості застосувати до останнього такі заходи.

При цьому, за ч. 1 ст. 289 КАС України в якості альтернативного заходу затриманню іноземця з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, закон передбачає "звернення уповноваженого органу з позовною заявою про взяття іноземця чи особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації", тобто взяття іноземця чи особи без громадянства на поруки відбувається не за клопотанням не учасника справи (в даному випадку народного депутата України ОСОБА_19 ), а саме з ініціативи позивача шляхом звернення до суду з позовною заявою про взяття іноземця чи особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації, тому суд позбавлений можливості застосувати до останнього вказаний захід, що унеможливлює задоволення клопотання народного депутата України ОСОБА_18 про взяття на поруки громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи наведене в сукупності, слід затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення передачі його відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, з поміщенням останнього до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з поміщенням останнього до Чернігівського ПТПІ до 19 травня 2021 року включно, задовольнивши позов повному обсязі.

Під час вказаного 6 місячного строку позивач повинен діяти у суворій відповідності з Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію від 22.10.2012 р., Виконавчим протоколом про порядок реалізації Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації про реадмісію від 22.10.2012 р., Інструкцією про порядок реалізації компетентними та уповноваженими органами України міжнародних угод про реадмісію осіб, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2015 року №158, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 р. за № 260/26705.

Звернення рішення до негайного виконання.

Ст. 371 КАС України не передбачає звернення до негайного виконання рішення суду про затримання іноземця чи особи без громадянства, з метою забезпечення передачі його відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, така можливість є щодо рішень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства

Керуючись ст. 29Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 9, 241-246, 250, 268, 289, 371 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області задовольнити.

Затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення передачі його відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, з поміщенням останнього до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України до 19 травня 2021 року включно.

В задоволенні клопотання народного депутата України ОСОБА_18 про взяття на поруки громадянина Російської Федерації ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до ШОСТОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий В.Б.Сташків

Текст рішення виготовлено та

підписано 20 листопада 2020 року.