Справа № 640/6628/20
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6628/20 Суддя (судді) першої інстанції: Вовк П.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Оксененка О.М., Мельничука В.П., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Київський міський військовий комісаріат про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вичинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, №177 від 13 грудня 2019 року та затверджене 21 грудня 2019 року в частині (пункт 29), якою ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності II групи, яка настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності II групи, яка настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до статей 16, 16-3 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві з урахуванням проведених раніше виплат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Міноборони неправомірно, на думку позивача, відмовило йому в нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю ІІ групи, яка передбачена Законом України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, оскільки з моменту встановлення інвалідності він набув право на отримання такої допомоги відповідно до вимог чинного законодавства.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі Міністерство оборони України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, скаржник наполягає на тому, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі Закон № 2011-ХІІ), позаяк зміна групи інвалідності у заявника відбулася понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності.

Відзиву позивача на апеляційну скаргу Міністерства оборони України до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з 21.11.1968 по 16.08.1995 проходив військову службу, та був звільнений у відставку на підставі наказу № 070 о/с від 14.07.1995 на підставі пункту в за станом здоров`я.

Під час первинного медичного огляду 22.12.2010 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААА №135059. Захворювання отримано при виконанні обов`язків військової служби.

Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК від 18.11.2019 серії АВ №0996307 за наслідками повторного огляду позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з 11.11.2019. Травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

21.11.2019 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою щодо виплати йому одноразової грошової допомоги як інваліду війни ІІ групи.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.01.2020 № ВСЗ/232 позивача повідомлено, що 13.12.2019 відбулось засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги. За наслідками розгляду документів відповідно до протоколу № 177, затвердженого Міністром оборони України 21.12.2019, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги.

Вважаючи рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що в разі якщо інвалідність особі була вперше встановлена до 01.01.2014, а зміна групи інвалідності, її причин або ступеня втрати працездатності відбулись після січня 2014 року, то обмеження строком до таких правовідносин не застосовується, що свідчить про наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи.

Колегія суддів не підтримує правову позицію окружного адміністративного суду, та оцінюючи доводи апеляційної скарги, зазначає наступне.

Відмова відповідача мотивована тим, що згідно з абз. 2 п. 4 статті 16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та п. 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі також Порядок № 975), у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Зміна групи інвалідності у заявника відбулась у понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності. Допомога у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності виплачена згідно рішення суду у розмірі 123 618, 24 грн.

Статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII (в редакції на час звернення позивача за отриманням допомоги - листопад 2019 року) встановлено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ (в редакції, що діяла у листопаді 2019 року) порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, прийнятою відповідно до пункту 2 статті 16-2 та пункту 9 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (надалі - Порядок №975).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

- у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

- у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності;

Отже, на час подання позивачем заяви про виплату одноразової грошової допомоги було визначено, що моментом виникнення права є дата встановлення інвалідності вперше, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент первинного встановлення позивачу інвалідності ІІІ групи (тобто станом на 22.12.2010).

Так, частиною 2 статті 16 Закону № 2011-XII, в редакції чинній на момент первинного встановлення позивачу інвалідності ІІІ групи (22.12.2010) було передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Отже, диспозиція вказаної статті передбачає можливість призначення спірної допомоги у випадку, коли захворювання або нещасний випадок мали місце в період проходження військової служби.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що у період проходження служби у ОСОБА_1 було діагностовано захворювання, яке у подальшому стало причиною інвалідності.

Колегія суддів вказує на те, що Закон № 2011-XII в редакції на момент первинного встановлення позивачу інвалідності не містив норм, які передбачали можливість виплати одноразової грошової допомоги (з урахуванням раніше виплаченої суми) у випадку, коли під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності.

Окрім того, колегія суддів враховує, що одноразова грошова допомога у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності була виплачена позивачу згідно рішення суду у розмірі 123 618, 24 грн., що не заперечується останнім.

Відтак, оскільки статтею 16 Закону № 2011-ХІІ в редакції, яка діяла на момент первинного встановлення позивачу ІІІ інвалідності, не було передбачено виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням вищої групи інвалідності, право на її отримання у позивача відсутнє.

Окрім того, колегія суддів враховує, що відповідно до п. 4 ст. 163 Закону № 2011-XII в редакції станом на момент звернення позивача, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

З огляду на наведені правові та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що Міністерством оборони України було правомірно відмовлено у призначені позивачу одноразової грошової допомоги.

Колегія суддів вважає необґрунтованим застосування судом першої інстанції висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 21.01.2020 у справі № 280/405/19, позаяк інвалідність позивачу в цій справі була встановлена саме під час проходження військової служби в 1989 році, а відтак такі висновки не підлягають застосуванню до спірних правовідносин

За таких обставин, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

Суддя О.М.Оксененко

Суддя В.П.Мельничук