Справа № 460/217/20
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 460/217/20 пров. № А/857/12267/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.

Кухтея Р.В.,

секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Зозуля Д.П.), ухвалене у письмовому провадженні в м.Рівне 23 червня 2020 року, повне судове рішення складено 23 червня 2020 року, у справі №460/217/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будтех-Пром» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

15.01.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Будтех-Пром» (далі Товариство) звернулось в суд з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, просило, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, визнати протиправним та скасувати накази про проведення перевірки від 29.10.2019 №489 та від 24.01.2020 №259.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Рівненській області від 24.01.2020 №259 «Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 29.10.2019 року №489 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Будтех-Пром», код 37433589». В задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 29.10.2019 №489 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Будтех-Пром», код 37433589» - відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що документальна виїзна планова перевірка платника податків можлива за умови включення останнього до плану-графіка проведення перевірок та прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу оформленого наказом рішення про проведення такої перевірки. Суд першої інстанції вказав, що план-графік проведення перевірок на відповідний квартал має формуватися у визначені терміни та включати платників податків, які мають найбільші критерії ризику визначені у відповідності до вищевказаного Порядку, у тому числі, за даними інформаційних систем ДФС. Суд першої інстанції зазначив, що у зв`язку із наявністю критеріїв ризиків ТОВ «Будтех-Пром» є таким, що підлягав включенню до плану-графіку проведення документальних планових перевірок на 2019 рік, у зв`язку з чим, наказ ГУ ДПС у Рівненській області від 29.10.2019 №489 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Будтех-Пром», код 37433589» тривалістю 20 робочих днів з 12.11.2019 є таким, що прийнятий на підставі і в межах закону, а тому у задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити. Суд першої інстанції вказав, що ГУ ДПС у Рівненській області, всупереч судовому оскарженню Товариством наказу від 29.10.2019 №489 про проведення документальної планової виїзної перевірки, наказом №259 від 24.01.2020 вносить зміни до п. 1 спірного наказу від 29.10.2019 №489 (у частині терміну початку проведення перевірки), з посиланням на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 11.01.2020, яка не є рішенням суду по суті та не встановлює жодних обставин щодо правомірності прийняття наказу ГУ ДПС у Рівненській області від 29.10.2019 № 489 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Будтех-Пром», код 37433589».

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Рівненській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року в частині задоволення позовних вимог та в цій частині ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що будь-яких заборон щодо внесення змін до власних рішень, оформлених наказом контролюючого органу нормами чинного податкового законодавства України не встановлено. Скаржник вказує, що оскільки наказ від 29.10.2019 №489 видано з додержанням норм законодавства, такий є чинним і внесення змін до такого стосовно строків проведення перевірки не заборонено. Скаржник звертає увагу, що наказ від 29.10.2019 №489 реалізовано не було.

Товариство подало відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, перенесення строків проведення документальної планової перевірки у разі оскарження платником податків підстав проведення документальної планової перевірки нормами ПК України не передбачено.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Щодо клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, то у задоволенні такого суд апеляційної інстанції відмовив, враховуючи необхідність дотримання принципу розумності строків розгляду справи судом, можливість розглянути справу за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи положення статей 229 та 230 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, секретарем забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Судом першої інстанції з матеріалів справи встановлено, що 29.10.2019 ГУ ДПС у Рівненській області прийнято наказ №489 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Будтех-Пром», код 37433589» тривалістю 20 робочих днів з 12.11.2019 (а.с.11). Підставою для прийняття вказаного наказу стало включення ТОВ «Будтех-Пром» до плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік.

13.11.2019 працівниками ГУ ДПС України у Рівненській області здійснено виїзд за фактичною адресою: ТОВ «Будтех-Пром» м. Рівне, вул. Курчатова, 32 для проведення документальної планової перевірки.

Директором ТОВ «Будтех-Пром» відмовлено ГУ ДПС України у Рівненській області у допуску до проведення перевірки, що підтверджується відповідними актами від 13.11.2019 №/17-00-05-01 та №73/17-00-05-01, які знаходяться в матеріалах справи (а.с.13-16).

Не погодившись із зазначеним наказом, ТОВ «Будтех-Пром» оскаржило такий у Рівненський окружний адміністративний суд. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 у справі №460/3378/19 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будтех-Пром» до Головного управління ДФС у Рівненській області, Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування наказу залишено без розгляду.

24.01.2020 ГУ ДПС у Рівненській області прийнято наказ №259, яким, з врахуванням ухвали Рівненського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 у справі №460/3378/19, внесено зміни до пункту 1 наказу ГУ ДПС у Рівненській області від 29.10.2019 №489 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Будтех-Пром», код 37433589» в частині терміну початку перевірки, а саме дату «з 12.11.2019 року» замінено на «з 27.01.2020 року» (а.с.30).

27.01.2020 ГУ ДПС України у Рівненській області складено акт відмови платника податків у допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки та відмови в ознайомленні із направленнями №22/17-00-05-01 та акт про відмову від підпису в посвідченні на право проведення документальної виїзної перевірки №23/17-00-05-01, якими засвідчено факт відмови платника податків у допуску службових осіб контролюючого органу до проведення перевірки ТОВ «Будтех-Пром» (а.с.31, 32).

Не погодившись із прийнятими ГУ ДПС України у Рівненській області наказами, Товариство звернулось із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з положеннями статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити документальні планові виїзні перевірки. Документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Відповідно до статті 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Нормами статті 77 ПК України не передбачено коригування (оновлення) вже оприлюдненого плану-графіка, як і не передбачено можливості формування місячних, квартальних чи інших різновидів планів-графіків перевірок щодо дотримання податкового законодавства та не встановлено строки для їх оприлюднення, не закріплено право контролюючого органу на коригування (оновлення) оприлюдненого плану-графіка перевірок.

Порядок формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 №524, розроблений з метою забезпечення єдиного підходу до формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків (далі - план-графік) (далі - Порядок №524).

Відповідно до пункту 1 Розділу І Порядку №524 річний план-графік для документальних планових перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, складається відповідно до вимог статті 77 розділу ІІ Податкового кодексу України

План-графік документальних планових перевірок щодо дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, складається з квартальних планів-графіків відповідно до вимог статті 346 Митного кодексу України.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Оновлення річного плану-графіка здійснюється у разі його коригування.

Згідно з пунктом 3 Розділу І Порядку №524 проекти річних планів-графіків складаються територіальними органами ДФС не пізніше 01 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки, квартальних планів-графіків - не пізніше 20 числа останнього місяця поточного кварталу засобами інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС.

Проекти коригування планів-графіків у разі здійснення такого коригування формуються територіальними органами ДФС не пізніше 03 числа кожного місяця поточного року, починаючи з другого місяця поточного року, засобами інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС.

Разом з проектом плану-графіка (коригування плану-графіка) формуються інформаційно-аналітичні довідки за кожним платником податків з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС.

Після остаточного узгодження проектів планів-графіків (коригування планів-графіків) територіальні органи ДФС надають департаментам аудиту та податків і зборів з фізичних осіб засобами автоматизованої інформаційної системи «Управління документами» плани-графіки (коригування планів-графіків) з відповідними додатками та обґрунтування підстав включення платника податків до плану-графіка (коригування плану-графіка).

План-графік складається із планів-графіків територіальних органів ДФС та затверджується Головою ДФС. Затверджений план-графік є обов`язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДФС. Належну якість формування плану-графіка та його коригування забезпечує територіальний орган ДФС, який сформував план-графік (коригування плану-графіка) (пункт 5 Розділу І Порядку №524).

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІІ Порядку №524 формування переліку платників податків до розділів І, ІІ плану-графіка проводиться за критеріями ризиків згідно з вимогами пункту 5 цього розділу, у тому числі за даними інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС. При коригуванні плану-графіка враховуються показники за останній податковий (звітний) період.

Пунктом 4 розділу III Порядку №524 встановлено, що структурні підрозділи ДФС надають Департаменту аудиту ДФС до 10 листопада року, що передує року, в якому будуть проводитися документальні планові перевірки, аргументовані пропозиції для врахування при формуванні плану-графіка перевірок ризикових платників податків, які належать до кластерних об`єднань платників податків, та їх контрагентів з обґрунтуванням необхідності включення.

Пунктом 5 розділу ІІІ Порядку 524 визначено критерії відбору платників податків - юридичних осіб.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що у зв`язку із наявністю критеріїв ризиків ТОВ «Будтех-Пром» є таким, що підлягав включенню до плану-графіку проведення документальних планових перевірок на 2019 рік, у зв`язку з чим, наказ ГУ ДПС у Рівненській області від 29.10.2019 №489 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Будтех-Пром», код 37433589» тривалістю 20 робочих днів з 12.11.2019 є таким, що прийнятий на підставі і в межах закону, а тому у задоволенні цієї частини позовних вимог відмови.

Рішення суду першої інстанції учасниками справи в цій частині не оскаржується.

Надаючи правову оцінку правомірності винесення наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 24.01.2020 №259 «Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 29.10.2019 року №489 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Будтех-Пром», код 37433589», суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Як зазначив Верховний Суду у постанові від 9 жовтня 2019 року у справі №813/2766/15, перенесення терміну проведення перевірки, продовження строків її проведення та зупинення проведення перевірки є різними поняттями, мають різну юридичну природу та відмінні правові наслідки. Так, продовження строків проведення перевірок та зупинення їх проведення врегульовано нормами ПК України, зокрема статтею 82. Повноваження контролюючого органу щодо зміни дати початку проведення перевірки у разі настання обставин, які перешкоджають початку її проведення у визначений наказом строк, та визнання таких обставин контролюючим органом поважними, є його дискреційними повноваженнями.

Верховний Суд у постанові від 20 березня 2020 року у справі №804/1318/18 вказав, що правова природа наказу як розпорядчого документу керівника установи допускає на практиці можливість унесення до нього змін шляхом видання нового наказу, наприклад, у разі виникнення обставин, які роблять виконання такого документа або окремого його пункту фактично або юридично неможливим, або ж ускладнюють його виконання.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, підставою для внесення змін до наказу від 29.10.2019 №489, в частині зміни терміну початку перевірки, стало судове оскарження Товариством цього наказу, який був предметом спору у справі № 460/3378/19, за результатом судового розгляду якої Рівненський окружний адміністративний суд ухвалою від 11.01.2020, яка набрала законної сили 11.01.2020, позовну заяву залишив без розгляду.

Наявність рішення контролюючого органу про призначення документальної планової виїзної перевірки, прийнятого на підставі, в порядку і у спосіб, передбачений законодавством, зумовлює необхідність його реалізації у спосіб, не заборонений законом. При цьому, за платником податків зберігається право перевірки дотримання контролюючим органом положень статті 81 Податкового кодексу України, яка визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Разом з тим, ухвала Рівненського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 про залишення без розгляду позовних вимог щодо оскарження наказу № 489 від 29.10.2019 про проведення документальної планової виїзної перевірки у справі № 460/3378/19 не є рішенням суду по суті, яким встановлювалися обставини щодо відповідності спірного наказу вимогам Податкового кодексу України. Обставини та підстави, що сприяли недопуску до перевірки платником контролюючого органу в межах розгляду цієї справи не перевірялись. Крім того, вказаною ухвалою суду не встановлювалися обставини щодо дотримання контролюючим органом положень статті 81 ПК України, яка визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Відповідно до частини 4 статті 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Вказаним правом позивач скористався та повторно 15.01.2020 звернувся до суду із цим позовом, ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Враховуючи, що ГУ ДПС у Рівненській області внесені зміни до пункту 1 спірного наказу від 29.10.2019 №489 (у частині терміну початку проведення перевірки) після відкриття провадження у справі, де Товариством оскаржено наказ від 29.10.2019 №489, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що при прийнятті наказу від 24.01.2020 №259 відповідач діяв не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, наслідком чого є порушення прав та законних інтересів позивача.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції у рішенні викладено мотиви протиправності винесення контролюючим органом наказу від 24.01.2020 №259, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 230, 241, 243, 308, 310, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі №460/217/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
Р. В. Кухтей
Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 23.11.2020 згідно з ч.3 ст.321 КАС України