Справа № 160/9246/20
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2020 року Справа № 160/9246/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи Криворізька установа виконання покарань (№3) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
10.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить визнати дії Державної установи Криворізька установа виконання покарань (№3) щодо відмови зарахувати ОСОБА_1 до загального строку військової служби та у строк безперервної служби термін навчання у Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою неправомірними; визнати дії Державної установи Криворізька установа виконання покарань (№3) щодо відмови зарахувати ОСОБА_1 до загального строку військової служби та у строк безперервної служби період служби в підрозділах управління державної пожежної охорони УМВС України в Дніпропетровській області (УДПО) за період служби з 02.03.1998 року по 15.11.2001 року неправомірними; зобов`язати Державну установу Криворізька установа виконання покарань (№3) зарахувати своїм рішенням, ОСОБА_1 період навчання у Криворізькому ліцеї з 01.09.1992 року по 06.06.1995 року в загальний строк безперервної служби, провести перерахунок вислуги років, з урахуванням проходження військової служби в Криворізькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою; зобов`язати Державну установу Криворізька установа виконання покарань (№3) зарахувати своїм рішенням, ОСОБА_1 період служби з 02.03.1998 року по 15.11.2001 року в підрозділах управління державної пожежної охорони УМВС України в Дніпропетровській області (УДПО) в загальний строк військової служби та строк безперервної служби, провести перерахунок вислуги років, з урахуванням проходження цієї служби; зобов`язати Державну установу Криворізька установа виконання покарань (№3) внести зміни в усі облікові документи позивача ОСОБА_1 з цього питання.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідачем протиправно та всупереч вимогам чинного законодавства було відмовлено у зарахуванні навчання у Криворізькому ліцеї з 01.09.1992 року по 06.06.1995 року в загальний строк військової служби та у строк безперервної служби, а також повідомлено, що у начальника державної установи Криворізька установа виконання покарань (№3) відсутні повноваження здійснювати перерахунок вислуги років. Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, та такими, що порушують його права та інтереси, внаслідок чого звернувся до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Заперечуючи проти задоволення позивних вимог, відповідачем 14.09.2020 року до суду надано відзив на адміністративний позов, який долучено до матеріалів справи. В обґрунтування своєї позиції зазначено, що ОСОБА_1 працює в ДКВС з 03.10.2016 року та по теперішній час перебуває на посаді молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони державної установи Криворізька установа виконання покарань (№3), стаж служби для виплати надбавки за вислугу років станом на 04.03.2020 року встановлено: 18 років 02 місяці 23 дні (затверджено наказом ДУ "КУВП (№ 3)" від 06.03.2020 року № 82/ОС-20). 17.06.2020 року позивачу була надана відповідь № 3/16 -7/2020 Р-7, на заяву (рапорт) від 11.06.2020 року № 3/16 -7/2020, якою повідомлено, що підстав зарахування до вислуги років та стажу служби часу перебування ОСОБА_1 на посадах службовців невоєнізованої професійно - пожежної охорони, які переведені в категорію посад, що заміщуються рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, в установі не має. Так, основною підставою для зарахування до вислуги років та стажу служби часу перебування на посадах службовців невоєнізованої професійно-пожежної охорони, які переведені в категорію посад, що заміщуються рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, є довідка надана органом в підпорядкуванні якого працював (проходив службу) позивач в зазначені періоди, однак в матеріалах справи такої довідки не вбачається. Відповідач зазначає, що відповідальність за встановлення початку проходження військової служби не з дня зарахування до військового навчального закладу та не зарахування стажу служби в органах державної пожежної охорони повністю лежить на органах в підпорядкуванні яких працював ОСОБА_1 працював (проходив службу) в зазначені періоди. Так, по прийнятті на службу ДКВС України до державної установи Криворізька установа виконання покарань (№3), при розрахунку вислуги років та стажу служби для виплати надбавки за вислугу років, установленою було взято до уваги вислугу років, зазначену в наказі від 06.11.2015 № 485 о/с Головного управління МВС України у Дніпропетровській області, як попереднього місця служби.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Так, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3) на посаді молодшого інспектора 2 категорії відділу режиму і охорони.
В спірний період з вересня 1992 року (Наказ № 112 від 28.08.1992 року) по 06 червня 1995 року (Наказ № 39 від 06.06.1995 року) ОСОБА_1 проходив навчання в Криворізькому ліцеї з посиленою військово - фізичною підготовкою, а в період з 02.03.1998 року по 15.11.2001 року на посадах службовців в професійній пожежній частині управління пожежної охорони УМВС України в Дніпропетровській області: з 02.03.1998 року по 01.06.1998 року інструктор протипожежної профілактики 25 професійної пожежної частини смт. Софіївка, з 01.06.1998 року по 15.11.2001 року заступник начальника 25 професійної пожежної частини смт. Софіївка.
11.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся з заявою (рапортом) до начальника (керівника) державної установи Криворізька установа виконання покарань (№3) з проханням своїм рішенням зарахувати ОСОБА_1 період навчання в Криворізькому ліцеї з 01.09.1992 року по 06.06.1995 року в загальний строк військової служби, та у строк безперервної служби, провести перерахунок вислуги років, з урахуванням проходження військової служби в Криворізькому ліцеї з посиленою військово - фізичною підготовкою; внести зміни в облікові документи; зарахувати ОСОБА_1 період роботи (служби) в підрозділах управління державної пожежної охорони УМВС України в Дніпропетровській області на посадах з 02.03.1998 по 01.06.1998 року - інструктор протипожежної профілактики 25 професійної пожежної частини смт Софіївка (Наказ начальника УДПО від 27.02.1998 року № 21 о/с - про призначення); з 01.06.1998 року по 15.11.2001 року - заступника начальника 25 професійної пожежної частини смт Софіївка (Наказ начальника УДПО від 12.06.1998 року № 56 о/с - про призначення); звільнений з 15.11.2001 року (Наказ начальника УДПО від 15.11.2000 року № 173 о/с - про звільнення), в загальний строк військової служби та у строк безперервної служби, провести перерахунок вислуги років, з урахуванням проходження служби в органах УДПО.
17.06.2020 року відповідачем надано відповідь на звернення від 11.06.2020 року, в якій зазначено, що зарахування до вислуги років та стажу служби періоду навчання у військових ліцеях не передбачено. В той же час, зарахування до стажу служби окремих періодів, що раніше не були враховані, здійснюється з дня надання документів, наданих органами, в підпорядкуванні яких особа працювала (проходила службу), щодо підтвердження підстав зарахування вказаних періодів до вислуги років та стажу служби. В долучених до запиту архівних довідках, наданих Комунальним закладом освіти «Криворізький ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою» Дніпропетровської обласної ради від 01.06.2017 № 291, 41 Державною пожежно - рятувальною службою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області від 23.03.2017 № 17-17 та Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області від 27.03.2018 № 48/11, умов та порядку зарахування до вислуги років періоду перебування на посадах службовців невоєнізованої професійно-пожежної охорони, які переведені в категорію посад, що заміщуються рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, не викладено.
Вважаючи свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулюються Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ (у редакції Закону України від 04.04.2006 №3597-IV, зі змінами станом на час виникнення спірних відносин між сторонами).
Станом на час початку навчання позивача в ліцеї, 01.09.1992, військова служба визначалась як почесний обов`язок кожного громадянина України, особливий вид державної служби, пов`язаної з виконанням громадянином України загального військового обов`язку і службою на конкурсно-контрактній основі у Збройних Силах України та інших військах, створених відповідно до законодавства України (частина перша статті 2 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" в редакції Закону України від 25.03.1992 №2232-XII, набрав чинності 12.05.1992).
Станом на час завершення навчання в ліцеї, 06.06.1995, частиною першою статті 2 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" (в редакції Закону України від 21.10.1993 №3545-XII) встановлювалось, що військова служба є почесним обов`язком кожного громадянина України, особливим видом державної служби, пов`язаної з виконанням громадянином України загального військового обов`язку і службою на конкурсно-контрактній основі у Збройних Силах України та інших військах, створених відповідно до законодавства України.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" (в редакції Закону України від 21.10.1993 №3545-XII) встановлювались такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за контрактом на посадах солдатів і матросів, сержантів і старшин; військова служба жінок за контрактом на посадах солдатів і матросів, сержантів і старшин, прапорщиків і мічманів та офіцерського складу; військова служба за контрактом прапорщиків і мічманів; військова служба за контрактом курсантів (слухачів) військово-навчальних закладів і студентів військових кафедр (факультетів військової підготовки, відділень військової підготовки) вищих цивільних навчальних закладів; військова служба за контрактом офіцерського складу.
Наведено нормою в редакції Закону України від 21.10.1993 №3545-XII встановлювались такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за контрактом на посадах солдатів і матросів, сержантів і старшин; військова служба жінок за контрактом на посадах солдатів і матросів, сержантів і старшин, прапорщиків і мічманів та офіцерського складу; військова служба за контрактом прапорщиків і мічманів; військова служба за контрактом курсантів (слухачів) військово-навчальних закладів і студентів кафедр військової підготовки (факультетів військової підготовки, відділень військової підготовки) вищих цивільних навчальних закладів; військова служба за контрактом офіцерського складу.
Згідно зі статтею 24 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" (в редакції Закону України від 25.03.1992 №2232-XII, набрав чинності 12.05.1992) початком перебування на військовій службі вважається: день прибуття до військового комісаріату для відправлення у військову частину - для призовників і офіцерів, призваних із запасу; день від`їзду до місця служби, вказаний у розпорядженні, виданому військовим комісаріатом, - для військовозобов`язаних і жінок; день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, - для допризовників, призовників і військовозобов`язаних (частина перша); закінченням перебування на військовій службі вважається день, з якого військовослужбовця взято на військовий облік у військовому комісаріаті у зв`язку із звільненням з військової служби, відчисленням з військово-навчального закладу або закінченням навчального закладу чи навчальних зборів, але не пізніше строку, вказаного у приписі (частина друга).
Наведена норма залишалась незмінною станом на час закінчення позивачем навчання в ліцеї, 06.06.1995.
Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" від 18.06.1999 №766-XIV частину першу статті 24 викладену в новій редакції: "початком проходження військової служби вважається: а) день прибуття до військового комісаріату для відправлення у військову частину - для призовників і офіцерів, призваних із запасу; б) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового закладу, установи тощо) - для військовозобов`язаних і жінок, які вступають на військову службу за контрактом; в) день призначення на посаду курсанта (слухача) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які добровільно вступають на військову службу; г) день призначення на посаду - для громадян, які прийняті на військову службу до Служби безпеки України.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" (в редакції Закону України від 25.03.1992 №2232-XII, набрав чинності 12.05.1992) допризовна підготовка включає військову, військово-технічну, фізичну та психологічну підготовку допризовників і проводиться у двох передвипускних класах (курсах) навчально-виховних закладів за спеціальними програмами, затвердженими Міністерством освіти України і погодженими з Міністерством оборони України.
Частиною першою статті 12 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" (в редакції Закону України від 25.03.1992 №2232-XII, набрав чинності 12.05.1992) громадяни, які виявили бажання вступити до військово-навчальних закладів, проходять підготовку у військових ліцеях, середніх загальноосвітніх навчально-виховних закладах, в організаціях Товариства сприяння обороні України, на підготовчих курсах при вищих навчальних закладах або самостійно.
Перебування на військовій службі громадян, які навчаються у військово-навчальних закладах, передбачалось статтею 25 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" (в редакції Закону України від 25.03.1992 №2232-XII, набрав чинності 12.05.1992), за якою громадяни, які навчаються у військово-навчальних закладах, перебувають на військовій службі і не мають звань прапорщиків чи мічманів та офіцерського складу, є курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами. Навчання у військово-навчальних закладах зараховується курсантам як строкова військова служба (частина перша).
Положеннями статей 8 та 12 зазначеного Закону для громадян, які виявили бажання вступити до військово-навчальних закладів, передбачено проходження підготовки у військових ліцеях, середніх загальноосвітніх навчально-виховних закладах, в організаціях Товариства сприяння обороні України, на підготовчих курсах при вищих навчальних закладах або самостійно.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.1993 №75 "Про створення Криворізького ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою" з метою якісної підготовки кандидатів для вступу до військових навчальних закладів, подання державної допомоги у вихованні дітей-сиріт, дітей з багатодітних сімей, а також учасників бойових дій та учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи створено Криворізький ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою на базі Криворізької спеціальної школи-інтернату з посиленою військово-фізкультурною підготовкою.
"Положенням про ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.04.1999 №717 встановлено, що ліцей є середнім загальноосвітнім навчальним закладом з військово-професійною спрямованістю навчання та виховання і належить до середньої загальноосвітньої школи третього ступеня з поглибленим вивченням програми допризовної підготовки юнаків.
В свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України №490 від 19.08.1992 року «Про реформу системи військової освіти», з метою удосконалення підготовки висококваліфікованих фахівців для Збройних Сил було створено вищі військові навчальні закладі відповідно переліку.
Відповідно пункту 2 даної постанови, з метою якісної підготовки кандидатів для вступу до військових навчальних закладів, надання державної допомоги у вихованні дітей-сиріт, дітей з багатодітних сімей, а також дітей учасників бойових дій та учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи було створено військові ліцеї.
Судом встановлено навчання позивача з 01.09.1992 по 06.06.1995 в Криворізькому ліцеї з підвищеною військово-фізичною підготовкою.
В свою чергу, Криворізького ліцею з підвищеною військово фізичною підготовкою в переліку військових ліцеїв, передбаченому постановою №490 від 19.08.1992 року немає.
При цьому, аналіз наведених норм законодавства, дає підстави вважати, що навчання у військових ліцеях не входило до військової служби.
За змістом постанови КМУ від 19.08.1992 року №490 ліцей не є військовим навчальним закладом, а навчання у ньому не відноситься до визначено в статті 2 Закону №2232 переліку видів військової служби.
Аналізуючи наведені положення нормативно-правових актів, Верховний Суд України у постановах від 27.03.2012 справа №21-349а11, від 16.04.2013 справа №21-107а13, від 01.10.2013 справа №21-330а13 висловив правову позицію, відповідно до якої ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою не є військовим навчальним закладом, навчання у ліцеї не можна вважати навчанням у військовому навчальному закладі, отже і проходженням військової служби згідно з переліком її видів, закріпленим у відповідному законі. Тому, строк навчання у ліцеї не може бути зарахований у загальний строк військової служби.
З огляду на викладене, правові підстави для зарахування до загального строку військової служби, та у строк безперервної служби позивача періоду навчання в Криворізькому ліцеї з посиленню військово-фізичною підготовкою - відсутні, відповідно позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Щодо позовної вимоги про визнання дій Державної установи Криворізька установа виконання покарань (№3) щодо відмови зарахувати ОСОБА_1 до загального строку військової служби та у строк безперервної служби період служби в підрозділах управління державної пожежної охорони УМВС України в Дніпропетровській області (УДПО) період служби з 02.03.1998 року по 15.11.2001 року неправомірними, суд зазначає наступне.
17.07.1992 року постановою Кабінету Міністрів України №393 було затверджено «Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), яким до вислуги років зараховувався час перебування на посадах службовців невоєнізованої професійно-пожежної охорони, які переведені в категорію посад, що заміщуються рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за переліком посад та на умовах, затверджених МВС.
Отже, позивач перебуваючи на посадах службовців невоєнізованої професійно-пожежної охорони набув права на зарахування періодів роботи на таких посадах до вислуги років.
Щодо посилання відповідача на пункт 11 наказу Міністерства юстиції України від 22.01.2019 року №180/5 «Про затвердження Порядку обчислення стажу служби для виплати надбавки за вислугу років особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України», яким передбачено, що зарахування до стажу служби окремих періодів, що раніше не були враховані, здійснюється з дня надання ними документів, щодо підтвердження підстав зарахування вказаних періодів до вислуги років та стажу служби, суд зазначає наступне.
Так, пунктом 11 даного наказу, встановлено, що особам рядового і начальницького складу, яким у встановленому законодавством порядку зараховано до вислуги років раніше не враховані періоди служби (роботи), доплата надбавки за вислугу років здійснюється з дня надання ними документів, що підтверджують їх період служби (роботи).
В даному випадку, позивачем надано документи, які підтверджують періоди його роботи в органах професійно-пожежної охорони, зокрема, такі документи було надано і на запит відповідача.
Отже, позивач має право на зарахування періодів роботи в органах професійно-пожежної охорони до стажу його роботи та вислуги років.
При цьому, таке право позивач набув у зв`язку з його роботою на відповідних посадах в органах професійно-пожежної охорони, і таке право не ставиться в залежність від правильності оформлення довідок з попереднього місця роботи.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що відповідачем має бути зараховано до загального строку військової служби та у строк безперервної служби період служби в підрозділах управління державної пожежної охорони УМВС України в Дніпропетровській області з 02.03.1998 року по 15.11.2001 року, не врахований ним помилково при розрахунку стажу та вислуги років позивача.
Щодо вимоги позивача зобов`язати Державну установу Криворізька установа виконання покарань (№3) внести зміни в усі облікові документи позивача ОСОБА_1 з цього питання, то на переконання суду вона не підлягає задоволенню, оскільки заявлена передчасно.
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Отже, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 420,40 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
Визнати протиправними дії Державної установи Криворізька установа виконання покарань (№3) щодо відмови зарахувати ОСОБА_1 до загального строку військової служби та у строк безперервної служби період служби в підрозділах управління державної пожежної охорони УМВС України в Дніпропетровській області (УДПО) період служби з 02.03.1998 року по 15.11.2001 року.
Зобов`язати Державну установу Криворізька установа виконання покарань (№3) зарахувати ОСОБА_1 період служби з 02.03.1998 року по 15.11.2001 року в підрозділах управління державної пожежної охорони УМВС України в Дніпропетровській області (УДПО) в загальний строк військової служби та строк безперервної служби та провести перерахунок вислуги років, з урахуванням проходження цієї служби.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи Криворізька установа виконання покарань (№3) суму сплаченого судового збору у розмірі 420, 40 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська