Справа № 120/3129/20-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 листопада 2020 р. Справа № 120/3129/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Маслоід О.С.,

за участю:

секретаря судового засідання: Карпінської Т.В.

представника позивача: Поліщук О.А.

представника відповідача: Іванського В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу в порядку загального позовного провадження справу:

за позовом: Казенного науково-виробничого об`єднання «Форт» МВС України (вул. 600-річчя, б. 27, м.Вінниця, 21027)

до: Офісу великих платників податків Державної податкової служби України (вул. Дегтярівська, б. 11г, м.Київ, 04119)

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окруженого адміністративного суду звернулось Казенне науково-виробниче обєднання «Форт» МВС України (далі позивач) з позовною заявою до Офісу великих платників податків ДПС України (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 10.06.2020 року № .

Позовні вимоги мотивовані наступним. Стосовно нарахування штрафних санкцій у сумі 168 000 грн. позивач зазначає, що ним 20.05.2019 року був сплачений єдиний внесок у сумі 843 000 грн., але на невірний бюджетний рахунок. 21.05.2019 року позвачеві стало відомо про цей факт і ним до відповідача був направлений лист щодо перерахування сплачених коштів на вірний бюджетний рахунок. Податковим органом було зроблено таке перерахування без участі позивача, але лише 30.05.2019 року. Позивач посилається на позицію Верховного Суду щодо відсутності відповідальності платника єдиного внеску і разі сплати внеску на невірний бюджетний рахунок. Стосовно нарахування штрафних санкцій та пені у сумі 1488,62 грн. та 5265,49 грн. позивач посилається на помилки математичного характеру. Крім цього, позивач вказує, що є підприємством стратегічного значення, посилається на наявність обєктивних обставин - відсутність обігових коштів у 2019 році, погіршення матеріального становища та наявність фінансової ситуації у 2020 році щодо карантинних заходів у звязку із СОVID- 19.

Ухвалою суду від 13.07.2020 року відкрито провадження по адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадення, підготовче судове засідання призначено на 23.07.2020 року.

22.07.2020 року від відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справита забезпечення участь його представника в режимі відеоконференції.

У судове засідання 23.07.2020 року відповідач не зявився, підготовче засідання відкладено на 08.09.2020 року. Ухвалою суду від 23.07.2020 року задоволено клопотання відповідача про участь при розгляді справі в режимі відеоконіеренції.

Згідно наказу Вінницького окружного адміністративного суду № 092-в/к від 14.07.2020 року суддя переубвала в основній щорічній відпустці у період з 27.07.2020 року по 28.08.2020 року.

06.08.2020 року до суду відповідачем надано відзив на позовну заяву, згідно якого він вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Незалежно від того, в який спосіб було погашено поалтковий борг підприємство, із застосуванням п. 87.9. ст. 87 Податкового кодексу України (далі ПК України), шляхом перерахування коштів чи в інший спосіб, чинне законодавство не звільняє платника від відповідачльності за затримку сплати узгодженого грошового зобовязання. Посилається на автоматичне нарахування штрафних санкцій та пені на підставі даних інтегрованної картки платника податків. Зазначає про неможливість враховувати важкий фінансовий стан платника податків, оскільки це не передбачено законодавством.

08.09.2020 року до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із погіршенням стану здоровя представника та продовженням карантинних заходів.

У підготовче засідання 08.09.2020 року представник відповідача не з`явився, підготовче засідання відкладено на 15.09.2020 року.

08.09.2020 року до суду від відповідача надійшло клопотання про про участь при розгляді справі в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 09.09.2020 року вказане клопотання задоволено.

У підготовче засідання 15.09.2020 року представники сторін з`явились, судом зясовувались питання, передбачені ст. 180 КАС України, позивачем заявлено клопотання про продовдення строку підготовчого провадження, ухвалою суду вказане клопотання задоволено, строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 29.09.2020 року.

16.09.2020 року до суду від відповідача надійшло клопотання про про участь при розгляді справі в режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 17.09.2020 року задоволено.

21.09.2020 року до суду від відповідача надійшло клопотання щодо долучення до матеріалів справи інтегрованної картки позивача.

25.09.2020 року до суду від позивача надійшло клопотання щодо долучення до матерівалів справи додаткових доказів.

29.09.2020 року до суду від позивача надійшло доповнення до клопотання від 24.09.2020 року щодо долучення доказів.

29.09.2020 року підготовче засідання не відбулось у звязку із участю головуючого судді в колегіальному розгляді справи № 120/5207/20-а, підготовче засідання відкладено на 06.10.2020 року.

29.09.2020 року до суду від відповідача надійшло клопотання про участь при розгляді справі в режимі відеоконференції, у задоволенні якого ухвалою суду від 30.09.2020 року відмовлено.

У підготовче засідання 06.10.2020 року відповідач не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомленний належним чином, про причини неявки суд не повідомив, ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судовогоо розгляду по суті, судове засідання призначено на 20.10.2020 року.

15.10.2020 року відповідачем до суду надано клопотання про участь при розгляді справі в режимі відеоконференції, у задоволенні якого ухвалою суду від 19.10.2020 року відмовлено.

20.10.2020 року відповідачем до суду надано клопотання про відкладення розгляду справи та про участь при розгляді справі в режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 20.10.2020 року задоволено.

У судове засідання 20.10.2020 року відповідач не зявився, позивач надавав пояснення по суті позовних вимог та наголосив, шо не наполягає на підставах позову щодо невірного розрахунку штрафних санкцій у сумі 1488,62 грн та 5265,49 грн., зазначив, що розрахунки здіснені вірно, судове засідання відкладено на 29.10.2020 року.

У судовому засіданні 29.10.2020 року відповідач надавав пояснення по суті пірних правовідносин, сторони задавали питання, суд розпочав дослідження доказів по справі, вудове засідання відкладено на 10.11.2020 року.

30.10.2020 року до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та про участь при розгляді справі в режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 02.11.2020 року задоволено.

У судовому засіданні 10.11.2020 року було закінчено дослідження доказів, сторони виступили у судових дебатах.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

10.06.2020 року відповідачем прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача за період з 21.05.2019 року по 16.12.2019 року застосований штраф у сумі 2 324 333,11 грн. та нарахована пеня у сумі 352 394,19 грн., загальна сума 2 676 727, 30 грн.

Законом України від 08.07.2010 року № 2464 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (надалі Закон) у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, врегульовані питання щодо нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Згідно п.п. 2 ч.1 ст. 1 Закону єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (надалі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

П. 1 ч.1 ст. 4 Закону визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону платник єдиного внеску зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до абз.1 п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Ч. 5 ст. 7 Зкону передбачено, що єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Згідно ст. 9 Закону сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5.1. частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки податкового органу - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок податкового органу; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі; 3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Ч. 6 ст. 25 Закону визначено, що за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Відповідно до ст. 25 Закону на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

У відповідноті до вимог п.п. 3 п. 2 р. 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 року № 449 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за № 508/26953 (надалі Інструкція) днем сплати єдиного внеску вважається, зокрема, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органів доходів і зборів - день списання банком або органом Казначейства суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Аналіз наведених норм доводить, що платники єдиного внеску своєчасно повинні сплачувати такий внеско, законодавством передбачена певна відповідальність за несвоєчасну сплату або несплату єдиного внеска. Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За рахунок сум, що надходять від платника, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

З матеріалів справи вбачається наступне. 20.05.2019 року позивачем частково було сплачено єдиний внсок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за квітень 2019 року у сумі 843 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням за № 5205. Згідно вказаного платіжного доручення позивачем перерахований єдиний внесок на невірний бюджетний рахунок.

21.05.2019 ркоу позивачем подана заява за № 1344 щодо перерахування помилково сплачених коштів, яка отримана відповідачем 21.05.2019 року вхідний реєстраційний № 16131/10/02-32, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на заяві.

З облікової картки платника єдиного внеску позивача вбачається, що перерахування помилково сплачених позивачем 20.05.2019 року коштів було здійснено податковим органом лише 30.05.2019 року.

Згідно облікової картки позивача прострочення сплати ним єдиного внеску у сумі 843 000 грн. склало 10 днів (період з 21.05.2019 року по 30.05.2019 року).

28.02.2020 року відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача за період з 21.05.2019 року по 16.12.2019 року застосований штраф у сумі 2 324 333,11 грн. та нарахована пеня у сумі 360 824,19 грн., у тому числі штрафні санкції у сумі 168 600 грн. та нарахована пеня за період з 21.05.2019 року по 30.05.2019 року.

24.03.2020 року позивачем на вказане рішення була подана скарга за № 796 із відповідним доповненням, яка рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 29.04.2020 року за № 14848/6199-00-08-06-01-06 задоволена частково, вказане рішення скасоване та визнано таким, що відкликано, а також зобовязано відповідача винести та направити нове рішення, з урахуванням викладеного, відповідно до вимог чинного законодавства. Вказаним рішенням ДПС України зазначило, що відповідно до пп. 2 п. 5 Порядку зарахування у рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.01.2016 року № 6 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2016 року за № 193/28323 повернення коштів здійснюється, зокрема, у випадку помилкової сплати сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій на невідповідний рахунок 3719. П. 6 вказаного порядку передбачено, що повернення коштів здійснюється на підставі заяви платника про таке повернення. Згідно п. 8 цього порядку Управління (відділення) Казначейства на підставі розрахункового документа органу доходів і зборів нижчого рівня перераховує кошти за рахунок поточних надходжень за день з відповідного рахунку 3719 на рахунок платника, зазначений у заяві, відкритий у банку або органі Казначейства. Надалі податковий орган вказує, що у разі подання скаржником (позивачем) заяви на перерахування помилково сплачених коштів, з наступного дня за днем подання заяви платником, органом доходів та зборів не застосовується штрафна санкція та не нараховується пеня за нсвоєчасну сплату єдиного внеску. Вказане рішення від 28.02.2020 року прийнято без врахування заяви позивача від 21.05.2019 року, що призвело до невірного розрахунку пені.

На підставі вказаного рішення відповідачем прийнято спірне рішення від 10.06.2020 року, яким до позивача застосовані штрафні санкції у сумі 2 324 333,11 грн., у тому числі у сумі 168 600 грн. за період з 21.05.2019 року по 30.05.2019 року за несвоєчасну сплату позивачем єдиного внеску за квітень 2019 року, а також нарахована пеня у сумі 352 394,19 грн.

З аналізу вказаного рішення ДПС України від 29.04.2020 року вбачається, що податковий орган визнав відсутність податкового правопорушення з боку позивача у разі своєчасної сплати ним єдиного внеску, але на помилковий рахунок, а також правомірність дій позивача щодо своєчасного надання заяви про перерахування помилково сплачених коштів від 21.05.2019 року. Крім цього, за вказаних обставин зазначив про відсутність настання відповідальності платника єдиного вснеку щодо застосування штрафної санкції та нарахування пені, але при цьому, скасував рішення від 28.02.2020 року лише в частині нарахування пені.

Крім цього, суд також зазначає, що відповідно до ч. 4, 5 ст. 45 Бюджетного кодексу України, у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, податки і збори та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (за винятком установ України, які функціонують за кордоном).

Податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Згідно ч. 6 ст. 9 Закону для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску.

П 1 р. II Положення про рух коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 12 лютого 2016 року № 54 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 березня 2016 року за № 330/28460 ДПС та її територіальні органи відкривають рахунки в органах казначейства (далі - рахунок 3719) для зарахування та розподілу страхових коштів.

За змістом п. 1-3 р. III вказаного положення страхові кошти, що сплачуються страхувальниками, зараховуються на рахунки 3719, відкриті на ім`я територіальних органів ДПС.

Страхові кошти, які надійшли за день (з урахуванням повернення помилково або надміру сплачених сум та/або безпідставно стягнутих сум єдиного внеску) на рахунки 3719 у розрізі відокремлених підрозділів ДПС, наприкінці операційного дня у регламентований час засобами програмного забезпечення шляхом формування меморіальних документів перераховуються Казначейством на відповідні рахунки 3719 головних управлінь ДПС з подальшим перерахуванням на відповідні рахунки 3719 ДПС на підставі договорів про здійснення розрахунково-касового обслуговування, укладених органами Казначейства з власниками рахунків.

Страхові кошти, акумульовані на рахунках 3719 ДПС, об 11 год. 00 хв. наступного операційного дня засобами програмного забезпечення розподіляються автоматично за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до визначених Законом пропорцій (у відсотках) та перераховуються за призначенням - на рахунки, відкриті в Казначействі за балансовим рахунком 3717 "Рахунки державних позабюджетних фондів" (далі - рахунок 3717) на ім`я фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування відповідно до договорів про здійснення розрахунково-касового обслуговування, укладених Казначейством з власниками рахунків.

Як визначено п. 1 ч. 10 ст. 9 Закону днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Крім цього, п. 22.4 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 5 квітня 2001 року визначено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

З наведеного вбачається, що допущена позивачем помилка не свідчить про несплату суми єдиного внеску, у визначений законодавством строк, та не спричинила настання жодних негативних наслідків або збитків для відповідного бюджету та держави в цілому за вказаний податковий період, оскільки страхові кошти в подальшому (на кінець операційного дня) у будь-якому разі підлягали перерахуванню на відповідні рахунки 3719, відкриті на ім`я податкового органу в казначействі. До того ж, згодом така помилка самостійно виявлена платником, який вжив відповідні заходи щодо спрямування коштів за належністю.

Суд зазначає, що вказані дії позивача мають кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова, а тому не може слугувати підставою для притягнення його до відповідальності за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Вказана правова позиція є сталою та висловлена Верховним Судом, зокрема, в постанові від 10.04.2020 року по справі № 821/844/17, адміністративне провадження № К/9901/23855/18.

Стосовно посилань позивача на важкий фінансовий стан підприємства, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось, згідно ст. 9 Закону єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Законом не визначені умови, за яких платник єдиного внеску може бути звільнений від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного вснеску, також не зазначені поважні причини, за яких йому може бути надано право сплачувати єдиний внесок в інший строк тощо.

З огляду на викладене, суд не приймає до уваги вказані посилання позивача.

Таким чином, спірне рішення від 10.06.2020 року в частині застосування штрафних санкцій у сумі 168 600 грн. за період з 21.05.2019 року по 30.05.2019 року за несвоєчасну сплату позивачем єдиного внеску за квітень 2019 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За таких обставин, спірне рішення в частині застосування штрафних санкцій у сумі 168 600 грн. за період з 21.05.2019 року по 30.05.2019 року за несвоєчасну сплату позивачем єдиного внеску за квітень 2019 року, прийняте відповідачем необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; недобросовісно; нерозсудливо; без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване спірне рішення, відповідно позовні вимоги є обгрунтованними та такими, що підлягають задоволенню.

Спірне рішення в іншій частині застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені за період з 21.05.2019 року по 16.12.2019 року на загальну суму 2 508 127,30 грн. принято відповідачем із урахуванням вимог діючого законодавства та відповідає визначеним критеріям.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, суд зазначає, що на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача частково судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1 524, 72 грн.

Керуючись "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Бюджетним кодексом України, Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 року № 449 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07травня 2015 року за № 508/26953, Положенням про рух коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 12 лютого 2016 року № 54 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 березня 2016 року за № 330/28460 та ст. 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Казенного науково-виробничого об`єднання «Форт» МВС України до Офісу великих платників податків Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби України від 10.06.2020 року № про застосування штрафних санкцій в частині суми 168 600 грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Офісу великих платників податків Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Казенного науково-виробничого об`єднання «Форт» МВС України судовий збір у сумі 1 524 грн. 72 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Казенне науково-виробниче об`єднання «Форт» МВС України (вул. 600-річчя, б. 27, м.Вінниця, 21027)

Відповідач - Офіс великих платників податків Державної податкової служби (вул. Дегтярівська, б. 11г, м.Київ, 04119)

Повний текст рішення складено та підписано суддею 20.11.2020 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна