Справа № 160/9044/20
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2020 року Справа № 160/9044/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
05.08.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Стройпрогрес" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області, в якій просить:
Крім того, позивач зазначив про відсутність в Україні будь - якої методики, затверджена спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології щодо вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу.
Єдиною методикою виконання вимірювань по осьових навантажень на маси ватажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань по осьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром «Інститут Метрології», свідоцтво про атестацію № 02-84-08.
Разом із тим, вказана методика не розповсюджується на транспорті засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі. Окрім того, така методика затверджена не спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Ухвалою суду від 10.08.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
07.09.2020 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що у ході рейдової перевірки 22.05.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки перевірено належний позивачу транспортний засіб та встановлено факт здійснення перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень та без оформлення необхідного дозволу.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що на підставі направлення на рейдову перевірку №009195 від 18.05.2020 співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області проведено рейдову перевірку.
Відповідно до п. 3, 4 Порядку № 422, був зупинений транспортний засіб DAF, державний номер НОМЕР_3 з напівпричепом CIMC, державний номер НОМЕР_4 .
В ході перевірки зазначеного транспортного засобу було встановлено, що він використовується Позивачем. Водій, що знаходився за кермом транспортного засобу передав для перевірки посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, накладну б/н на відпустку матеріалів на сторону від 22.05.2020.
При перевірці накладної б/н на відпустку матеріалів на сторону від 22.05.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області було встановлено, що загальна вага транспортного засобу склала 46 382 кг при допустимій нормі 40 000 кг, що складає 16,0% перевищення параметрів від нормативу.
Посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській було віднесено транспортний засіб позивача до великовагового та складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №039581 від 22.05.2020.
Для подальшої перевірки обставин, що зазначені у п.15 Порядку №1567, при перевірці документів визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п.2.1 ПДР України було встановлено наступне, а саме перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезені вантажу без відповідного дозволу.
У зв`язку з виявленням вищезазначеного порушення та виконуючи функції покладені на них державою посадовими особами Управління було складено акт № 217170 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 22.05.2020, який відповідно до п. 21 Порядку № 1567, складається в одному примірнику. Водія зі змістом даного акту ознайомлено, від підпису та надання пояснень він відмовився.
Отже, правомірність винесення спірної постанови є предметом спору у цій справі.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає, що спірні відносини врегульовані Законом України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ від 05.04.2011, Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.
Згідно абзацу 2 частини 7 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ від 05.04.2011 (далі Закон №2344) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті.
Згідно частини 12 статті 6 Закону №2344 державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Згідно статті 34 Закону №2344 автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.
Згідно статті 48 Закону №2344 автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, який, зокрема, реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Згідно пункту 8 вказаного положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджено постановою Кабінету Міністрів №країни від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).
Згідно пункту 1 Порядку №1567 вказаний Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.
Пунктом 15 Порядку №1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ від 05.04.2011 документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначається Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879), згідно з п. 3 якого габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Відповідно до пп. 5-1 п. 2 Порядку №879 документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.
Згідно з пп. 11 п. 2 Порядку №879 точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.
Пунктом 6 Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Отже, Порядком №879 передбачено дві форми габаритно-вагового контролю: документальний та точний.
Згідно з пп. 3 п. 2 Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.
Пунктом 21 Порядку №1567 передбачено, що у разі виявлення у ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
Судом встановлено, що 22.05.2020 посадовими особами відповідача на підставі направлення на рейдову перевірку №009495 від 18.05.2020 було проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в ході якої було встановлено, що позивач за допомогою водія ОСОБА_2 , здійснювала перевезення вантажу з перевищенням вагових норм, а саме: фактична повна 46 382 т, при допустимій 40,0 т.
Отже, перевищення позивачем вагових норм було встановлено посадовими особами відповідача документально, відповідно до Порядку №879.
Абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону №2344 визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Оскільки позивач здійснювала перевезення вантажу з перевищенням вагових норм постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №201224 від 16.07.2020 у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що становить 17 000 грн.) є законною та скасуванню не підлягає.
Доводи позивача, що перевірка була проведена без проведення фактичної перевірки вагових параметрів транспортного засобу та напівпричепа на відповідному обладнанні є необгрунтованими з огляду на наступне.
Пунктом 16 Порядку №1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.
Таким чином, відповідач здійснював документальний габаритно-ваговий контроль під час проведення рейдової перевірки відповідно до Порядку №1567.
Щодо посилань позивача на невидачу відповідачем довідки про здійснення габаритно-вагового контролю, суд зазначає, що вказана довідка видається при проведення габаритно-вагового контролю шляхом зважування транспортного засобу. Оскільки зважування транспортного засобу не проводилось, вказані доводи позивача є необгрунтованими.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, позовні вимоги є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.
Що стосується питання про розподіл судових витрат, то суд зазначає, що оскільки позивачеві відмовлено у задоволенні позовної заяви, підстави для стягнення на його користь понесених судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 77, 139, 243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,-
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко