Справа № 473/3709/20
Суддя: Ротар М. М.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/3709/20
РІШЕННЯ

іменем України

"23" листопада 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Ротар М.М.,

при секретарі Гавриловій І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

встановив

в листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.10.2020 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Сидоровим І.Ю. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №576901, відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 140 КпАП України та накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 1 020 грн. 00 коп.

З даної постанови вбачається, що позивач, будучи відповідальною посадовою особою (в.о директора Служби автомобільних доріг Миколаївської області) за утримання дорожньої мережі Миколаївської область автодорога Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» (через м. Вознесенськ) км. 188 + 346 м в м. Нова Одеса на перетині вул. Центральної та вул. Соборної, не виконав вимоги норм і стандартів п.п. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.4 ДСТУ 3587-97, Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану ч.3 ст. 12 Закону України «про Дорожній рух» не забезпечив безпеку дорожнього руху, що виразилося в наявності вибоїнах дорожнього покриття, чим порушив п. 1.5 ПДР України.

Вказану постанову позивач вважав незаконною, оскільки він не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, відсутні належні докази щодо вчинення останнього, розгляд адміністративної справи відбувся не за місцем адміністративного правопорушення.

Виходячи з цих обставин, ОСОБА_1 просив скасувати вказану постанову.

Ухвалою суду від 02 листопада 2020 року провадження по справі було відкрито та справа призначена до розгляду з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав відзив, в якому вказував на безпідставність заявлених ОСОБА_1 вимог. Зокрема вказував на те, що внаслідок покладених на позивача обов`язків, він є належним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КпАП України. Водночас притягнення останнього до адміністративної відповідальності відбулося після ретельного з`ясування всіх обставини та на підставі належних доказів щодо вчинення адміністративного правопорушення (акт комісійного обстеження ділянки дорожньої мережі), з належним повідомленням позивача про час та місце розгляду адміністративної справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що 21.10.2020 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Сидоровим І.Ю. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №576901, відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 140 КпАП України та накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 1 020 грн. 00 коп.

Як вбачається з даної постанови, матеріалів справи позивач ОСОБА_1 , будучи відповідальною посадовою особою - виконувачем обов`язків начальника Служби автомобільних доріг у Миколаївській області, на ділянці дорожньої мережі Миколаївської область автодорога Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» (через м. Вознесенськ) км. 188 + 346 м в м. Нова Одеса на перетині вул. Центральної та вул. Соборної, не виконав вимоги норм і стандартів п.п. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.4 ДСТУ 3587-97, Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану ч.3 ст. 12 Закону України «Про Дорожній рух» не забезпечив безпеку дорожнього руху, що виразилося в наявності вибоїнах дорожнього покриття, чим порушив п. 1.5 ПДР України.

Зазначена постанова, відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України, перевіряється чи прийнята вона на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Так, за правилами ч.1 ст. 140 КпАП України настає адміністративна відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

За вказаною статтею об`єктом правопорушень є суспільні відносини в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, об`єктивна сторона полягає в недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Суб`єктом правопорушень є посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів. При цьому, суб`єктивна сторона правопорушень характеризується наявністю як умислу, так і необережності.

Посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків (ст. 14 КпАП України).

Отже, з вищевикладеного, положень ст. 2 Закону України «Про державну службу», слідує, що суб`єктом правопорушення за ч.1 ст. 140 КпАП України є посадова особа, відповідальна за додержанням правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, тобто та посадова особа, службові обов`язки якої по забезпеченню безпеки дорожнього руху при утриманні автодоріг встановлені законодавством.

Правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг визначені законом України «Про автомобільні дороги» (далі - Закон № 2862-IV).

Так, відповідно до ст. 7 Закону № 2862-IV автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності і не підлягають приватизації.

Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державне агентство автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях (ст. 10 Закону № 2862-IV, Положення про Державне агентство автомобільних доріг України, затв. постановою КМУ за № 439 від 10.09.2014 року).

На вказаний орган покладений обов`язок, зокрема щодо організації будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення відповідно до державних будівельних норм і стандартів, здійснення контролю за станом автомобільних доріг загального користування державного значення, виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і здійснення заходів щодо їх ліквідації (ст. 11 Закону № 2862-IV).

Орган управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування, якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування, тощо (ст. 13 Закону № 2862-IV).

Права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання визначені Законом України «Про дорожній рух» (далі - Закон № 3353-ХІІ).

Згідно п.1 ч.3 ст. 12 Закону № 3353-ХІІ обов`язок забезпечувати утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, покладено на посадових осіб, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування таких.

Відповідно до ст.24 Закону № 3353-ХІІ власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. При виконанні робіт по ремонту і утриманню автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів дорожньо-експлуатаційні організації у першочерговому порядку повинні здійснювати заходи щодо безпеки дорожнього руху на основі обліку і аналізу дорожньо-транспортних пригод, результатів обстежень і огляду автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, і передусім на аварійних і небезпечних ділянках та у місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод.

Приписами розділу 3 ДСУ 3587-97 "Безпека дорожнього руху, автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану", затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 31.07.1997р. №441, передбачено, що автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів.

Положеннями п.11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ від 30.03.1994р. №198 встановлено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані, зокрема, своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух.

Відповідно до п.1.5 ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Сидоровим І.Ю. та старшим інспектором з особливих доручень відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Тамара С.П. 08.10.2020 року було здійснено обстеження ділянки автодороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» (через м. Вознесенськ) км. 188 + 346 м, за результатами якого було складено відповідний акт. Було виявлено, що експлуатаційний стан обстеженої ділянки не відповідає вимогам п.п. 3.1.1, 3.1.2, 3.1.4 ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди» Вимоги до експлуатаційного стану» (аварійна ямко вість, наявна вибоїна дорожнього покриття). Виявлені порушення зафіксовані в акті та їх наявність позивачем не оспорювалася.

21.10.2020 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 140 КпАП України, як посадову особу, а саме як в.о. начальника Служби автомобільних доріг в Миколаївський області.

Згідно ст. 1 Закону № 2862-IV органом управління є орган, призначений для управління автомобільними дорогами (вулицями), забезпечення їх функціонування, розвитку та фінансування.

Як зазначалося вище, державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державне агентство автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, який має свої органи управління на місцях.

Відповідно до організаційної структури Державного агентства автомобільних доріг України органом управління автомобільними дорогами у Миколаївській області є Служба автомобільних доріг у Миколаївській області.

Метою діяльності Служби є утримання в належному стані та розвиток мережі автодоріг загального користування, мостів та інших штучних споруд, створення умов безперервного та безпечного руху транспорту, задоволення потреб народного господарства та населення в удосконаленні і раціональному розвитку дорожньої інфраструктури. Одним з обов`язків є організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування.

Служба автомобільних доріг в Миколаївській області є державною організацією, що належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України, є балансоутримувачем та єдиним замовником виконання робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, та їх складових.

Таким чином, Служба автомобільних доріг у Миколаївській області є підприємством, на яке державою покладено обов`язок щодо утримання в належному стані автомобільних доріг загального користування в Миколаївській області.

При цьому, уклавши договір з приватним підприємством «Будівельна Фірма «Миколаївавтодор» щодо надання послуг з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Миколаївської області, Служба автомобільних доріг у Миколаївській області зобов`язана була, як замовник, контролювати та перевіряти факт виконання зазначених у договорі робіт, їх якість.

Отже, позивач, як керівник Служби автомобільних доріг у Миколаївської області є належним суб`єктом відповідальності за ч.1 ст.140 КпАП України.

При цьому, судом встановлено, що Управлінням патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України 09.10.2020 року, 16.10.2020 року, направлялися повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції з метою розгляду справ про адміністративне правопорушення за фактом неналежного утримання вулично-шляхової мережі на ділянці км188 + 346 автодороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» (через м. Вознесенськ), на 15.10.2020 року та 21.10.2020 року. Зазначені повідомлення були отримані Службою автомобільних доріг в Миколаївській області 12.10.2020 року та 16.10.2020 року.

За такого, маючи належні докази щодо неналежного стану вищевказаної ділянки автомобільної дороги, старшим інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Сидоровим І.Ю. при винесені спірної постанови діяв в спосіб та у межах своїх повноважень, з додержанням вимог, встановлених КпАП України.

Отже, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення повністю доведений належними та допустимими доказами, доводи, на які посилається позивач у своєму позові, не спростовують правомірності прийняття відповідачем рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КпАП України, а тому в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 72-77, 94, 205, 241-246, 250, 251,286 КАС України,

ухвалив

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення (з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.М. Ротар