Справа № 640/17579/19
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Епель О.В., Пилипенко О.Є.,

секретаря Ткаченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскон» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, Виконуючого обов`язки начальника Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві Олійник Юлії Олексіївни про визнання протиправними та скасування рішення та дій, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскон» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскон» (далі - позивач, ТОВ «Аскон) звернулось у суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач 1, ГУ ДФС у м. Києві), Виконуючого обов`язки начальника Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві Олійник Юлії Олексіївни (далі - відповідач 2, В.о. начальника ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві Олійник Ю.О.) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача 1 від 19 лютого 2019 року і зобов`язання внести податкову інформацію з поданої у письмовій формі податкової декларації з податка на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць січень 2019 року з додатками 2, 5 та доповнень до неї, до інформаційних баз даних ДФС України, а також визнання дій відповідача 2, які полягають у підписанні рішення відповідача 1 від 19 лютого 2019 року, незаконними.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що контролюючим органом необґрунтовано відмовлено у прийнятті податкової декларації товариства з податка на додану вартість за січень 2019 року з додатками 2, 5 та доповненнями до неї.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що місцевим судом до спірних правовідносин застосовано норми, які їх не регулюють. Також наголошує на його дискримінації та позбавлені можливості користуватися правом власності.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження згідно пункта 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.

Судом установлено, що ТОВ «Аскон» перебуває на обліку в ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві.

07 лютого 2019 року, в особі директора Шаптила В.М., товариство у письмовій формі через пошту цінним листом подало до ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві декларацію з податка на додану вартість за звітний період: календарний місяць січень 2019 року з додатками 2, 5 та доповненнями до неї відповідно до абзаца 2 пункта 46.4 статті 46 Податкового кодексу України.

Листом від 19 лютого 2019 року про відмову у прийнятті податкової звітності ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві повідомила позивача про те, що згідно пункта 49.4 статті 49 Податкового кодексу України податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством. Отримана контролюючим органом засобами поштового зв`язку податкова декларація з податка на додану вартість за звітний (податковий) період січень 2019 року подана всупереч наведеній правовій нормі, у зв`язку з чим, декларація вважається не прийнятою.

Уважаючи вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з відповідним позовом до суду

Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що нормами права встановлено спеціальні вимоги щодо подачі податкової декларації з податку на додану вартість, яка має бути подана виключно в електронній формі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (стаття 1 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпунктів 16.1.2 та 16.1.3 пункта 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно із пункта 49.1 та 49.1 статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Пунктом 49.3 цієї правової норми передбачено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підписа.

Єдиною підставою для відмови у прийнятті податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність електронного цифрового підпису такого платника податків, у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа і надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Відповідно до пункта 49.4 статті 49 ПК України платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації контролюючому органу в електронній формі з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису (дана правова норма набрала чинності 01 січня 2015 року згідно Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VIII та кореспондується із Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за №159/28289).

Отже, вимогами чинного законодавства передбачено, що позивач повинен був подати податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період січень 2019 року виключно у електронному вигляді, відтак рішення (лист) відповідача 1 від 19 лютого 2019 року, яким позивачу відмовлено у прийнятті вказаної декларації у письмовому вигляді, є обґрунтованим та таким, що прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, наведеного не спростовують.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 33, 34, 243, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскон» залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.В. Епель

О.Є. Пилипенко