Справа № 2-а-4750/10/0270
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2010-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2010 р. Справа № 2-а-4750/10/0270

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни,

при секретарі судового засідання: Педорук Олесі Сергіївні

за участю представників сторін:

позивача : Фененко О.Д.

відповідача : не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Оратівського районного центру зайнятості - робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття

до: ОСОБА_1

про: стягнення коштів

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся Оратівський районний центр зайнятості з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі 3173,15 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач, вказує на те, що ОСОБА_1 Оратівським районним центром зайнятості наданий статус безробітної та призначено допомогу по безробіттю відповідно до ст.ст. 22, 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття`від 02.03.2000р. № 1533-ІІІ (далі Закон України № 1533-ІІІ). Однак, при проведенні перевірки було встановлено, що відповідач в період перебування на обліку в Оратівському районному центрі зайнятості відносилась до зайнятого населення. Таким чином, ОСОБА_1 незаконно перебувала на обліку як безробітна та отримувала матеріальне забезпечення в Оратівському районному центрі зайнятості, про що складено акт №68 від 09.09.2010р.

Зокрема, позивач посилається на те, що під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним відповідно до Закону України „ Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття було виявлено, що гр. ОСОБА_1 під час реєстрації та протягом перебування на обліку в Оратівському районному центрі зайнятості не повідомила та приховала факт реєстрації в якості суб`єкта підприємницької діяльності і- фізичної особи підприємця.

Зазначене позивач визначає як порушення ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача кошти, які були виплачені як безробітній в розмірі 3173,15 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №20371136.

Докази підтвердження про перенесення розгляду справи відповідачем суду не були надані. Згідно ст. 122 КАСУ адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку за можливе розглянути справу без участі відповідача або його повноважного представника відповідно до положень ст. 128 КАС України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 звернулася 25.11.2008р. до Оратівського районного центру зайнятості з заявою щодо надання статусу безробітного та виплати допомоги по безробіттю. В заяві відповідач зазначила, що в даний час не зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності, трудовою діяльністю не займається.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про зайнятість населення", Оратівським районним центром зайнятості ОСОБА_1 було наданий статус безробітної та, згідно ст.ст. 22, 33 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", призначена як застрахованій особі допомога по безробіттю.

06.08.2010р. згідно листа №10-11/2761 Вінницьким обласним центром зайнятості здійснено запит до Оратівського РЦЗ з метою контролю за цільовим та ефективним використання коштів осіб, починаючи із 01.01.2007р. які на день надання статусу безробітного не припинили приватну діяльність.

Згідно листа вих. №02-23/730 від 11.11.2010р. Оратівським РЦЗ здійснено запит до державного реєстратора в Оратівському районі в якому просить надати інформацію про період перебування в статусі фізичної особи ОСОБА_1 (ід. Номер НОМЕР_1 ) яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході даного розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, відповідно до Закону України „ Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, було виявлено, що гр. ОСОБА_1 має статус підприємця зареєстрованого 03.09.2002р. управлінням економіки Оратівської РДА, але на даний час не включена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осію-підприємців.

У зв`язку з викладеним, позивачем зроблено висновок про те, що ОСОБА_1 незаконно перебувала на обліку як безробітна та отримувала матеріальне забезпечення в Оратівському районному центрі зайнятості, про що складено акт № 68 від 09.09.2010р., а також відповідним наказом № 39 від 09.09.2010р. про повернення ОСОБА_1 виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання ним своїх обов`язків в розмірі 3173,15 грн.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України № 1533-ІІІ, безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.

Ч.3 вищезазначеної правової норми визначено перелік осіб, які не можуть бути визнані безробітними, проте, суд доходить висновків, що до даного кола осіб відповідач не відноситься.

Позивач стверджує, що відповідачем у заяві від 25.11.2008р. не було повідомлено про наявність статусу суб`єкта підприємницької діяльності, що унеможливило б надання відповідачу статусу безробітного.

Законом України "Про зайнятість населення" критеріями, за якими особу можна віднести до безробітного визначено відсутність заробітку або інших передбачених законодавством доходів через відсутність роботи.

Згідно з підпунктами «а» та «б» частини третьої статті 1 вищезазначеного Закону України (в редакції, яка була чинною на 26.11.08р.), в Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах: а) працюючі по найму на умовах повного або неповного робочого дня (тижня) на підприємствах, в установах і організаціях, незалежно від форм власності, у міжнародних та іноземних організаціях в Україні і за кордоном у фізичних осіб; б) громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою, включаючи підприємців, осіб, зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві.

Згідно з ст. 58 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа - підприємець у порядку, визначеному законом.

Статтями 43, 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців`передбачається, що датою внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця є дата державної реєстрації фізичної особи - підприємця. Фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Починаючи з дати державної реєстрації в якості суб`єкта підприємницької діяльності, фізична особа підприємець має право займатися підприємницькою діяльністю на власний ризик та використовувати найману працю. При цьому, в разі отримання доходів, така фізична особа підприємець зобов`язана оподаткувати свої доходи відповідно до вимог чинного законодавства. Відсутність прибутку (доходу) протягом певного періоду не позбавляє таку особу статусу суб`єкта підприємницької діяльності та не може бути підставою для скасування (припинення) державної реєстрації підприємницької діяльності.

Судом встановлено, що жодних доказів працевлаштування відповідача чи отримання ним доходу з часу реєстрації та протягом перебування на обліку в Оратівському районному центрі зайнятості та отримання ним доходів позивачем надано не було.

Крім того в судовому засіданні було встановлено, що при проведенні звірки позивачем з органами державної податкової служби, не було встановлено , що відповідач протягом часу перебування її на обліку у центрі зайнятості, отримувала будь-які доходи.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що гр. ОСОБА_1 не відносилась до зайнятого населення і не отримувала інших доходів, тому при реєстрації її в центрі зайнятості мала право на отримання допомоги по безробіттю.

За таких обставин суд доходить висновку, що позивачем не доведено що гр. ОСОБА_1 , як зареєстрована суб`єкт підприємницької діяльності відноситься до категорії зайнятого населення і не може мати статус безробітної, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач як суб`єкт підприємницької діяльності внесений до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч. 1 та 4 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов`язку, суд витребовує названі документи та матеріали.

Відповідно до п.2 та п. 3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

В процесі розгляду справи судом не встановлено обставин несвоєчасного подання відповідачем позивачу інформації, умисного невиконання відповідачем своїх обов`язків чи зловживання, у зв`язку з чим підстав для задоволення позову не вбачається.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови оформлено: 17.12.10

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна

16.12.2010