Справа № 400/5041/20
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 р. № 400/5041/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020

до відповідача:Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), пр. Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056

про:скасування постанови від 05.10.2020 р. ВП № 62417484,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області звернулося з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови від 05.10.2020 р. ВП № 62417484 про накладення штрафу.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по справі № 400/571/19 позивачем самостійно 21.05.2019 р., до відкриття виконавчого провадження проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що виплата перерахованої пенсії проводиться виключно в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 р. № 649 "Питання про погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" (далі - Постанова № 649). Цей порядок передбачає включення судових рішень до окремого реєстру і проведення виплати з Державного бюджету України після прийняття відповідного рішення Комісією ПФУ з питань погашення заборгованості. Таким чином, позивач зазначає, що виконав рішення суду в повному обсязі, а постанову про накладення штрафу відповідачем винесено протиправно. Просить суд скасувати оскаржувану постанову.

Відповідач у визначений судом термін відзив на позовну заяву не надав. Ухвалу про відкриття провадження по справі з додатками відповідачем отримано електронною поштою, про що свідчить звіт відправлення (а. с 19).

На підставі ч. 4 ст. 159 КАС України неподання відповідачем - суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин кваліфікується судом як визнання позову.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду по справі № 400/571/19 зобов`язано позивача перерахувати ОСОБА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», пенсію з 01.01.2018, виходячи з 90% грошового забезпечення (а. с. 5-6). Рішення набрало законної сили 21.05.2019 р.

21.05.2019 р. позивачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог рішення суду (а. с. 7). З червня 2019 року пенсія виплачувалась у перерахованому розмірі. Сума перерахунку недоотриманої пенсії склала 1659,87 грн (а. с. 8).

25.06.2020 р. відповідачем відкрито виконавче провадження ВП № 62417484 на виконання виконавчого листа від 24.05.2019 р. по справі № 400/571/19. У п. 2 постанови про відкриття виконавчого провадження зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів (а. с. 10).

14.07.2020 р. позивач повідомив відповідача про виконання рішення суду та роз`яснив порядок виконання рішень суду відповідно до Постанови № 649 (а. с. 11).

05.10.2020 р. головним державним виконавцем Сазоновим Д.К. винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду в розмірі 5100,00 грн. Постанова мотивована тим, що рішення суду виконане боржником частково, не виплачено кошти в сумі 1659,87 грн, а відтак на позивача відповідно до ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404) накладено штраф у розмірі 5100,00 грн (а. с. 3-4).

Спірні правовідносини регулюються Законом № 1404. Так, ч. 2-3 ст. 63 Закону № 1404 передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Таким чином, законодавець передбачає дві складові, які повинен здійснити державний виконавець перед тим, як застосувати до боржника штраф. По-перше, перевірити виконання рішення боржником та, по-друге, впевнитися, що рішення суду не виконане без поважних причин.

У даному випадку держаний виконавець не виконав вимоги Закону № 1404 - не перевірив фактичний стан виконання рішення суду, не надав жодних обґрунтувань причинам невиконання рішення суду відповідачем.

Державний виконавець, виносячи постанову про накладення штрафу, свідомо наразив позивача на зайві бюджетні витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 2102,00 грн, що є більшим, ніж сума доплати ОСОБА_1 .

Суд приходить до висновку, що дії державного виконавця в частині винесення оскаржуваної постанови є протиправними, оскільки інша законна можливість виконання рішення суду щодо погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, окрім як виконання вимог Постанови № 649, у позивача відсутня.

Накладення штрафу на позивача в такому випадку жодним чином не захищає право ОСОБА_1 на отримання бюджетних коштів.

На законодавчому рівні питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду врегульовано Постановою № 649, створено відповідний реєстр та порядок включення до цього реєстру рішень судів. позивач є державним органом який повинен діяти виключно в межах правового поля. Основним завданням Управління, окрім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством. Управління відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету ПФУ.

Порядок № 649 був прийнятий саме з метою врегулювання існуючої проблеми невиконання судових рішень органами ПФУ з підстав відсутності відповідного фінансового забезпечення.

Суд зазначає, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 р. у справі № 640/5248/19 апеляційні скарги Кабінету Міністрів України та Пенсійного фонду України залишено без задоволення. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019 р. змінено. Пункт 2 резолютивної частини рішення викласти у наступній редакції: "Визнати протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

Нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду (ч. 2 ст. 265 КАС України).

Отже, до 22.07.2020 р. Порядок № 649 був чинний і боржник зобов`язаний був ним керуватись. У той же час, після 22.07.2020 р. відшкодування невиплаченої суми заборгованості може бути здійснено лише за наявності для цього відповідних фінансових ресурсів, а тому, визнання судовим рішенням нечинними п. 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 р. № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" не може вважатися обставиною, що свідчить про невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Тобто відсутні підстави стверджувати, що рішення суду не виконане взагалі. Фактично залишилась невиконаною лише частина цього рішення, стосовно якої існував окремий порядок його виконання.

Отже, суд погоджується з доводами позивача про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а відтак постанова від 05.10.2020 р. ВП № 62417484 належить скасуванню.

Судові витрати суб`єкту владних повноважень не відшкодовуються.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (пр. Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056, ідентифікаційний код 34889877) про скасування постанови від 05.10.2020 р. ВП № 62417484 - задовольнити повністю.

2. Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05.10.2020 р. ВП № 62417484 про накладення штрафу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 23.11.2020 р.

Суддя Н. В. Лісовська