Справа № 420/12118/20
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
23 листопада 2020 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Свида Л.І., розглянувши позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення вартості речового забезпечення, -
ВСТАНОВИВ:
До суду звернулася Військова частина НОМЕР_1 з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача вартості речового забезпечення, обчислену пропорційно часу, який залишився до кінця строку носіння, майна медичної служби та неправомірно використаних днів щорічної основної відпустки в сумі 8083 грн.
Ухвалою cуду від 16 листопада 2020 року вказаний позов залишено без руху та позивачу наданий термін для усунення недоліків шляхом надання позивачем до Одеського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до суду із вказаним позовом із зазначенням інших причин поважності пропуску зазначеного строку у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Спори щодо проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору, що зумовлює відшкодування витрат, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України.
Тобто у цьому випадку підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду і зазначена правова позиція також викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №804/285/16, у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі №140/721/19 та у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 340/685/19.
На виконання ухвали суду від 16 листопада 2020 року позивачем надано до суду заяву про усунення недоліків в якій позивач просить суд поновити строк звернення до суду та відкрити провадження у справі.
В обґрунтування заяви позивач зазначає, що відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №241 від 04.11.2019 року Військова частина НОМЕР_1 була відряджена в Луганську область для безпосередньої участі в операції об`єднаних сил з 05 листопада 2019 року до окремого розпорядження. З 05 листопада 2019 року до 11 серпня 2020 року Військова частина НОМЕР_1 виконувала бойові завдання щодо охорони та оборони територіальної цілісності та суверенітету України, на посаді санітарного інструктора медичного пункту, допомагала на лінії розмежування шляхом виконання посадових обов`язків. В таких умовах перебування, Військова частина НОМЕР_1 не мала нормального доступу до пошти, мобільного зв`язку та інтернету. Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №170 від 11.08.2020 року за наявності особливого розпорядження представника позивача, у складі Військової частини НОМЕР_1 повернуто з Луганської області до пункту постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 . Більш того, Військова частина НОМЕР_1 виконувала бойові завдання в зоні проведення ООС в режимі карантину COVID-19, що особливо унеможливлювало певну передсудову діяльність у Військовій частині НОМЕР_1 . Накази КВЧ А3880 №241 від 04.11.2019 року та №170 від 11.08.2020 року мають гриф «особливо таємно», тому надати до суду вказані накази такі накази або витяги з наказів надати неможливо. Крім того, юрисконсульт Військової частини НОМЕР_1 , який є єдиною особою з вищою юридичною освітою був вимушений виконувати бойові завдання.
При цьому, на підтвердження зазначених в заяві обстави позивачем не надано жодного доказу.
Крім того, в обґрунтування поважності пропуску строків позивачем не зазначено що заважало позивачу звернутися в межах строку звернення до суду з 11 серпня 2020 року.
Таким чином, вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху від 16 листопада 2020 року позивачем не виконано, недоліки позовної заяви не усунуто.
Відповідно до п. 1 ч. 4.ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Враховуючи викладене, оскільки позивач вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху не виконав, позовна заява Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення вартості речового забезпечення підлягає поверненню.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 294, 295 КАС України, суддя, -
Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення вартості речового забезпечення повернути без розгляду.
Копію ухвали надіслати позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду в порядку, передбаченому законом.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида