Справа № 540/2124/20
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2124/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес-КВ" до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прогрес-КВ" (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби (далі -відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 07.07.2020 № UA 508000/2020/000071/2 про коригування митної вартості товарів;

- визнання протиправним та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 07.07.2020 № UA 508040/2020/00259;

- стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою від 11.08.2020 позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 18.08.2020 у справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), учасникам наданий строк для надання заяв по суті справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на умовах, визначених контрактом від 03.02.2020 № 03/02/2020, виготовлено та поставлено товар. 07.07.2020 під час декларування вказаних товарів у порядку, встановленому МК України, позивач заявив самостійно визначену митну вартість товарів у сумі 35015,85 доларів США. Митна вартість визначалась за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у відповідності до ст. ст. 57 та ст. 58 МК України. На підтвердження митної вартості товару та для митного оформлення позивач надав повний пакет документів, що передбачені ст. 53 МК України та необхідні для митного оформлення вказаного в декларації товару. Однак, 07.07.2020 відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості за резервним методом. Позивач зазначає, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки витребування відповідачем додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Позивач відмічає, що відповідач не вказав, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Митний орган має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Також відповідач у повідомленні про надання додаткових документів не зазначив, які сумніви виникли щодо заявленої митної вартості. Відповідач зазначив у повідомленні, якщо здійснювалося страхування - надати документи, які підтверджують здійснення страхування товару та його вартість, відомості про вартість перевезення товару, але які саме не вказано, оскільки позивачем надано і довідку про вартість перевезення, і контракт з перевізником, і CMR, і коносамент. Відповідно, якщо вказані документи не є обов`язковими та їх не надано до ВМД, то страхування товару позивачем не здійснювалося, а митниця не має повноважень витребувати документи, яких не існує. На підтвердження вартості перевезення позивачем надані всі наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару. Посилаючись на викладене, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

09.09.2020 відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про необґрунтованість позовних вимог та відмову у задоволенні позову, з огляду на наступне. 06.07.2020 ТОВ "Прогрес-КВ" подана митна декларація для здійснення митного оформлення товару № UА508040/2020/005600. За результатами аналізу рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, інформація про які наявна в ПІК "ЄАІС ДФС" була виявлена невідповідність заявленого рівня митної вартості до інформації, яка є в розпорядженні митниці. Спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) із формою контролю стосовно перевірки правильності визначення митної вартості задекларованих товарів. Так, під час проведення контролю правильності визначення митної вартості товару було детально вивчено договір купівлі-продажу та інші документи подані декларантом для здійснення митного оформлення та встановлені такі розбіжності. У специфікації до контракту вказано, що витрати на упаковку та маркування входять до вартості товару, тоді як у кошторисі інформація про це відсутня. У кошторисі № 1 "Витрати на виконання підрядних робіт" від 19.05.2020 не зазначено числових значень статей витрат, сума яких би дорівнювала вартості одиниці готової продукції. Додатково надана копія митної декларації країни відправлення не має перекладу, що унеможливлює співставлення інформації зазначеної в ній та в документах поданих до митного оформлення. Також, номер коносаменту зазначений в копії експортної декларації не відповідає коносаменту поданому до митного оформлення. Крім того, інформація щодо проведення страхування товару покупцем декларантом не надається, та як окрема складова митної вартості не заявляється. Серед документів наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару. Також, згідно пункту 3.1 договору транспортного експедирування від 15.05.2020 № 15-05-20 оплата послуг експедитора здійснюються на підставі 100% попередньої оплати на підставі виставленого експедитором рахунку (якщо інше не обумовлене в заявці). При цьому ні передбачений рахунок, ні передоплата за послуги транспортування, ні заявка на перевезення до митного оформлення не надавалася. Декларант за власним бажанням може подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості. Однак, у відповідь додатково надіслано: прайс-лист виробника товару, копію митної декларації країни відправлення, акт виконаних робіт, документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Натомість, позивач не надав документи, що містяться у вимозі митного органу, а саме: якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість навантаження, пакування, страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відтак, здійснено порівняння митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну та містяться в ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що рівень вартості товарів нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну, у зв`язку з чим, митну вартість товару № 1 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України, 07.07.2020 прийняте рішення про коригування митної вартості № UA508000/2020/000071/2 та оформлено картку відмову в прийнятті митної декларації № UA508040/2020/00259, які відповідач вважає правомірними. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

10.09.2020 позивач надіслав до суду відповідь на відзив, відповідно до якої просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Таким чином, суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

03.02.2020 між ТОВ "Прогрес-КВ" та компанією Hangzhou Haipai Transmission Technology CO., LTD, Китай, укладено контракт № 03/02/2020 (далі - Контракт), предметом якого є виготовлення та власного матеріалу за технічною документацією замовника, продукцію у асортименті та кількості, зазначених в специфікаціях до даного контракту. Поставка продукції здійснюється відповідно до базисних умов поставки FOB Нінгбо, Китай, відповідно до правил Інкотермс, 2010.

На виконання умов Контракту позивачем імпортовано на митну територію України товар - хрестовина зібрана у відповідності до Специфікації від 25.02.2020 всього поставлено на 16649 одиниць товару на загальну вартість 35015,85 дол. США.

06.07.2020 позивач подав до митного органу для митного оформлення товару митну декларацію № UА508040/2020/005600, відповідно до якої заявлена митна вартість товарів у розмірі 35015,85 дол. США, за ціною договору (перший метод визначення митної вартості).

Разом з митною декларацією позивачем для оформлення товару надані: пакувальний лист, рахунок-фактура (інвойс), коносамент, автотранспортна накладна, сертифікат про походження товару форма А, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажу та багажу, документ, що підтверджує вартість перевезення товару, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів, стороною якого є виробник товарів, що декларується та подання якого для митного оформлення не супроводжується, ліцензійний договір на використання об`єкта права інтелектуальної власності.

За результатами оцінки ризику щодо МД № UА508040/2020/005600 спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) із формами контролю правильності визначення митної вартості товарів.

У зв`язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, 06.07.2020 митний орган згідно п. 3 ст. 53, ч. 5 ст. 54 МК України направив електронне повідомлення декларанту із зазначенням про наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та про необхідність надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості: 1) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість навантаження, пакування, страхування; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 5) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Також повідомлено, що відповідно до п. 6 ст. 53 МК України декларант за власним бажанням може подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

06.07.2020 на виконання вимог митного органу позивач додатково надав відповідачу: акт виконаних робіт від 19.05.2020 № 1, прайс-лист від 25.02.2020, договір від 15.05.2020 №15-05-20, копію митної декларації країни відправлення від 22.05.2020 №18782156, інші документи не надані у зв`язку з їх відсутністю на вказаний час.

07.07.2020 Чорноморська митниця Держмитслужби склала картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 508040/2020/00259 та прийняла рішення про коригування митної вартості товарів № UA508000/2020/000071/2.

Підставою для коригування митної вартості зазначено наступне: "… Заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, витрати на пакування, витрати на транспортування та витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено. Документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності: у специфікації до контракту вказано, що витрати на упаковку та маркування входять до вартості товару, тоді як у сметі інформація про це відсутня. У сметі № 1 "Витрати на виконання підрядних робіт" від 19.05.2020 не зазначено числових значень статей витрат, сума яких би дорівнювала вартості одиниці готової продукції. Додатково надана копія митної декларації країни відправлення не має перекладу, що унеможливлює співставлення інформації зазначеної в ній та в документах поданих до митного оформлення. Також номер коносаменту, зазначений в копії експортної декларації не відповідає коносаменту поданому до митного оформлення. Крім того, інформація щодо проведення страхування товару покупцем декларантом не надається, та як окрема складова митної вартості не заявляється. Серед документів наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару. Згідно правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах поставки FOB NINGBO, продавець зобов`язаний надати покупцю, на його прохання, на його ризик і за його рахунок (при наявності витрат) інформацію, необхідну для отримання страхування. Для підтвердження транспортних витрат декларантом надано довідку від експедитора (ТОВ ТГЛ Україна) від 30.06.2020 № TG008288 та договір транспортного експедирування від 15.05.2020 № 15-05-20. Сума витрат пов`язаних із транспортуванням товару достовірно документально не підтверджена, адже вказана довідка не передбачена даним договором та не містить посилання на визначення ціни перевезення безпосереднім перевізником товару, бо відповідно до п.2.1.1 договору експедирування ТОВ "ТГЛ Україна" укладає договори та угоди з перевізниками, портами, складами та іншими організаціями для виконання умов договору. Крім того, згідно пункту 3.1 договору транспортного експедирування від 15.05.2020 № 15-05-20 оплата послуг експедитора здійснюються на підставі 100% попередньої оплати на підставі виставленого експедитором рахунку (якщо інше не обумовлене в заявці). При цьому ні передбачений рахунок, ні передоплата за послуги транспортування, ні заявка на перевезення до митного оформлення не надається. На вимогу митного органу декларантом не подано наступні документи, а саме: якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість навантаження, пакування, страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. За результатами проведеної консультації, митну вартість товару № 1 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 22.06.2020 № UA110240/2020/002462, а саме: 5,01 дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 11925* 5,01 = 59744,25 дол. США). Попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару.".

У зв`язку із таким рішенням відповідача, позивач додатково сплатив за товар суму ПДВ в розмірі 135505,26 грн, мито у розмірі 32263,16 грн.

Позивач вважає спірні рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Надаючи оцінку позиціям сторін, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним Кодексом (далі-МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (ч. 2 ст. 1 МК України).

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4)якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до приписів ст. 53 МК України митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в поданих документах.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (ч. 3 ст. 53 МК України).

Частиною 5 ст. 54 МК України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Розглядаючи даний спір, суд встановив, що позивачем надані всі документи за переліком, визначеним ч. 2 ст. 53 МК України, крім тих, що підтверджують оплату декларантом вартості страхування.

Підставами для витребування відповідачем додаткових документів, у зв`язку із сумнівами щодо заявленої позивачем митної вартості товару, крім іншого, полягали у відсутності документів: якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість навантаження, пакування, страхування; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Суд не погоджується з висновками митного органу про те, що надані позивачем документи мають розбіжності, зважаючи на наступне.

Поставка товару імпортованого позивачем згідно контракту від 03.02.2020 №03/02/2020 здійснювалась на умовах FOB Нінгбо за правилами Інкотермс 2010.

На сьогодні діють Офіційні правила Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, видання МТП № 560, в редакції з 01.01.2011 року Інкотермс-2010, за змістом яких посилання на Інкотермс-2010 в договорі купівлі-продажу чітко визначає відповідні обов`язки сторін та зменшує ризик юридичних ускладнень. Метою Інкотермс є забезпечення єдиного набору міжнародних правил для тлумачення найбільш уживаних торговельних термінів у зовнішній торгівлі.

Відповідно до Інкотермс-2010 FOB (Free On Board, або Франко борт (… назва порту відвантаження) це термін Інкотермс, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

Відповідно до умов поставки FOB позивач, як покупець, ніс витрати по транспортуванню товару. Умови страхування товару не є обов`язковими.

Як зазначив позивач, витрати на страхування товару ним не здійснювались, про що було повідомлено митницю у наданих до митного оформлення документах.

Крім того, п. 10.4 контракту від 03.02.2020 № 03/02/2020 передбачені умови передачі (приймання) товару, а саме, визначений перелік товаросупровідних документів: рахунок-фактура (інвойс), повний пакет чистих морських бортових коносаментів, виписаних н ім`я замовника, пакувальні листи з вказівкою ваги нетто/брутто, акт виконаних робіт.

Тобто, за умовами контракту не передбачено передачу покупцю документів про страхування вантажу.

У документах, надання покупцеві яких передбачено контрактом і на підставі яких позивачем розраховувалась митна вартість товару, та які надавались на вимогу відповідача, зокрема, інвойсі від 19.05.2020 № НР20021, специфікації від 25.02.2020 № 1, прайс-листі продавця від 25.02.2020 вказана ціна товару з урахуванням умов поставки FOB Нінгбо, Китай.

Разом з тим, суд встановив, що специфікація від 25.02.2020 № 1 містить такі примітки: ціни на продукцію встановлені у доларах США на умовах FOB Нінгбо, Китай, у відповідності до Міжнародних правил "Інкотермс" 2010. Ціна включає вартість тари, упаковки, маркування, доставку продукції на умовах, вказаних у контракті від 03.02.2020 №03/02/2020.

Згідно з довідками ТОВ "Прогрес-КВ" від 16.07.2020 № 1607-02 та ТОВ "ТГЛ Україна" від 14.07.2020 № 1407, яким відповідно до договору транспортного експедирування від 15.05.2020 № 15-05-20 надавалися позивачу транспортно-експедиторські послуги, пов`язані з організацією та забезпеченням перевезення експортно-імпортних транзитних вантажів та додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу, не здійснювалося страхування вантажу при його транспортуванні за маршрутом Нінгбо, Китай - порт Одеса, Україна за коносаментами GZE20050226, GZE20050197.

Отже, суд вважає помилковим твердження відповідача про неможливість перевірки правильності визначеної декларантом митної вартості товару за відсутності документів, що містять відомості про вартість страхування та перевезення, оскільки такі документи у даному випадку не вимагаються в силу приписів п. 8 ч. 2 ст. 53 МК України.

Щодо твердження відповідача про відсутність документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, суд встановив таке.

Згідно з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA508040/2020/00259, відповідач перевірив митну декларацію та інші документи, подані відповідно до МК України 06.07.2020, зокрема, документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 30.06.2020 № TG008288.

Так, суд дослідив довідку про транспортно-експедиційні витрати від 30.06.2020 №TG008288 та встановив, що витрати з транспортування вантажів у контейнері FCIU5500890 за маршрутом порт Нінгбо, Китай - порт Одеса, Україна до кордону України складають: коносамент GZE20050226 (12935 кг) - 25541,70 грн, коносамент GZE20050197 (4300 кг) - 8490,86 грн. Всього 34032,56 грн, страхування вантажу не проводилося.

Таким чином, не знайшли свого підтвердження доводи митного органу про відсутність документів, що підтверджують вартість перевезення товару.

Щодо твердження відповідача про те, що у специфікації до контракту вказано, що витрати на упаковку та маркування входять до вартості товару, тоді як у кошторисі інформація про це відсутня, суд зазначає, що відповідно до кошторису від 19.05.2020 № 1, статті видатків враховують послуги з виробництва продукції, в т.ч. сировину та матеріали, інструмент, оснащення, електроенергію, експлуатацію обладнання, упаковку, заробітну плату. Отже, вказані відповідачем обставини не відповідають дійсності.

Крім того, відповідач зазначає, що у кошторисі № 1 "Витрати на виконання підрядних робіт" від 19.05.2020 не зазначено числових значень статей витрат, сума яких би дорівнювала вартості одиниці готової продукції.

Проте, вказане твердження також не знайшло свого підтвердження, оскільки кошторис від 19.05.2020 № 1 містить розшифровку ціни кожної одиниці продукції, яка вказана у комерційному інвойсі від 19.05.2020 № НР20021, із зазначенням по кожній числових значень статей витрат.

Так, ціна за одиницю товару (відпускна ціна) складається з прибутку та повної собівартості, яка в свою чергу включає: затрати на збут, транспортні витрати, адміністративні витрати та виробничу собівартість (витрати на утримання та ремонт обладнання, цехові витрати, електроенергія, інструмент, оснащення, соціальні відрахування, заробітна плата основних працівників, сировина та матеріали).

Зазначена ціна, також вказана у прайс-листі контрагента позивача від 25.12.2020.

Щодо твердження відповідача про те, що коносамент, зазначений в копії експортної декларації не відповідає коносаменту, поданому до митного оформлення, суд зазначає таке.

Згідно з копією коносаменту, який позивач надав до митного органу, вказаний документ від 29.05.2020 містить реквізити: № GZE20050226 (використаний у внутрішній митній декларації) та № СОSU (використаний у експортній декларації країни відправника).

Так, в експортній декларації країни відправника № 18782156 вказаний коносамент № СОSUВ. Суд погоджується з доводами позивача, які не спростовані митним органом про те, що остання літера "В", відповідно до вимог законодавства країни відправника, вказує на певні класифікаційні особливості для митного органу країни відправлення та не є значенням іншого коносаменту.

Також, відповідно до картки відмови у прийнятті митної декларації №UA508040/2020/00259, позивач 06.07.2020 надав митному органу коносамент від 29.05.2020 №GZE20050226, при цьому МД № UA508040/2020/005600 у графі 44 у переліку поданих документів також містить відомості про документ під кодом "0705" - від 29.05.2020 №GZE20050226.

Разом з цим, митний орган зазначає, що для підтвердження транспортних витрат декларантом надано довідку від експедитора (ТОВ ТГЛ Україна) від 30.06.2020 № TG008288 та договір транспортного експедирування від 15.05.2020 № 15-05-20. Однак, сума витрат пов`язаних із транспортуванням товару достовірно документально не підтверджена, адже вказана довідка не передбачена даним договором та не містить посилання на визначення ціни перевезення безпосереднім перевізником товару, бо відповідно до п.2.1.1 договору експедирування ТОВ "ТГЛ Україна" укладає договори та угоди з перевізниками, портами, складами та іншими організаціями для виконання умов договору.

Суд не приймає дані твердження до уваги, адже відповідач не надав жодного нормативного обґрунтування необхідності передбачення у договорі транспортного експедирування від 15.05.2020 № 15-05-20 довідки про суму витрат, пов`язаних із транспортуванням товару, а також посилання у самій довідці на визначення ціни перевезення безпосереднім перевізником товару.

Також, відповідач зазначив, що згідно з п. 3.1 договору транспортного експедирування від 15.05.2020 № 15-05-20 оплата послуг експедитора здійснюються на підставі 100% попередньої оплати на підставі виставленого експедитором рахунку (якщо інше не обумовлене в заявці). При цьому ні передбачений рахунок, ні передоплата за послуги транспортування, ні заявка на перевезення до митного оформлення не надається.

Суд зауважує, що п. 3.1 договору транспортного експедирування від 15.05.2020 № 15-05-20 також містить зауваження стосовно того, що за погодженням сторін у відповідній заявці може бути передбачений інший порядок оплати, окрім 100 % передоплати.

Позивач надав суду копію заявки від 15.05.2020 № 15-05-20, якою передбачені умови оплати: 14 календарних днів з дати доставки на митницю пункту призначення та платіжне доручення від 15.07.2020 № 22 про сплату ТОВ "ТГЛ Україна" вартості морського перевезення за межами території України згідно СФ - 16545 від 30.06.2020 за FCIU5500890 (GZE20050226 - 25541,70 грн, GZE20050197 - 8490,86 грн) у загальному розмірі 34032,56 грн.

Також суд зауважує, що 17.07.2020 листом № 1707-01 позивач надав до митного органу на виконання п. 8 ст. 55 МК України додаткові документи для підтвердження митної вартості товару: кошторис від 19.05.2020 № 1, довідка від 14.07.2020 № 107, довідка від 16.07.2020 № 1607-02, довідка від 16.07.2020 № TG008299, заявка від 15.05.2020 № 15-05-20, платіжне доручення від 15.07.2020 № 22, сертифікат від 27.05.2020 № 203301А0/011089 з прайс-листом від 25.02.2020 № 1 та перекладом, платіжне доручення від 15.07.2020 № 22 про сплату ТОВ "ТГЛ Україна" вартості морського перевезення за межами території України згідно СФ - 16545 від 30.06.2020 за FCIU5500890 (GZE20050226 - 25541,70 грн, GZE20050197 - 8490,86 грн) у загальному розмірі 34032,56 грн.

24.07.2020 відповідач надіслав ТОВ "Прогрес-КВ" відповідь № 7.16-08/1-15/13/5398, про відмову у визнанні заявленої позивачем митної вартості товару за основним методом.

Також суд відмічає, що відповідно до положень ст. 53 МК України, декларант на вимогу митниці надає всі наявні у нього документи.

Так як при митному оформленні у позивача не було висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, то не надання вказаних документів не може бути підставою для здійснення коригування митної вартості.

Таким чином, посилання відповідача в підставах коригування митної вартості на те, що декларантом не подані висновки про якісні та вартісні характеристики товарів є безпідставними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах № 804/16980/14, № 815/2013/15.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що надана позивачем копія митної декларації країни відправника не має перекладу, що унеможливлює порівняння заявленої в ній інформації, оскільки останній не впливає на визначення митної вартості імпортованого товару.

Отже, відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Враховуючи викладене, суд вважає, що для митного оформлення позивачем були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Згідно зі статтею 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За змістом п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Як встановлено судом, митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару, зокрема: "неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару".

За результатами проведеної консультації митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 МК України, на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 22.06.2020 № UA110204/2020/002462, а саме: скореговано на загальну суму 59744,5 дол. США.

Відповідач надав суду копію МД від 22.06.2020 № UA110204/2020/002462, з якої встановлено, що за вказаною декларацією здійснювалася поставка товару, зокрема, - частини та пристрої не штамповані, виготовлені зі сталі, не для промислового складання моторних транспортних засобів до автотракторної та сільськогосподарської техніки, хрестовина вала карданного МТЗ, натомість позивач задекларував товар - частини та пристрої для моторних транспортних засобів: хрестовина карданного вала з підшипниками та сальниками в зборі, в комплекті з масельничкою. Отже, позивач поставив товар не аналогічний тому, який зазначений у МД, за явою скорегована митна вартість товару позивача, відтак, останні не можуть бути порівняні між собою.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Таким чином суд вважає, що позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару всі документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною Контракту від 03.02.2020 № 03/02/2020 згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 58 Митного кодексу України.

Висновки відповідача про заниження позивачем митної вартості товару та надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах не впливають на ціну товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними доказами не спростував доводи позивача про правильність визначення ним митної вартості за основним методом та не довів наявність у митного органу належних підстав для коригування митної вартості товару.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що оскаржуване рішення митний орган прийняв за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі без обґрунтування причин того, що позивач неправильно визначив митну вартість товарів.

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 07.07.2020 № UA 508040/2020/00259 та рішення від 07.07.2020 № UA 508000/2020/0000712/2 про коригування митної вартості товарів, відтак - задовольняє вимоги позивача у повному обсязі.

Щодо витрат на правничу допомогу, слід зазначити наступне.

Разом із позовною заявою та додатково 10.09.2020 позивач подав заяву про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 5000,00 грн.

На підтвердження витрат позивач надав договір про надання правової допомоги від 03.08.2020, укладений із Адвокатським бюро "Хом`ячук та партнери", детальний розрахунок вартості професійних адвокатських послуг за договором від 03.08.2020 б/н, акт виконаних робіт від 32.08.2020 № 38 на суму 5000,00 грн, рахунок на оплату від 04.08.2020 № 40 та виписку з рахунку адвоката від 10.09.2020 на суму 5000,00 грн із зазначенням призначення платежу - оплата рахунку від 04.08.2020 № 40 за договором від 03.08.2020.

Відповідач заявив клопотання про відмову у стягненні витрат на правову допомогу або зменшення суми витрат на оплату правничої допомоги адвоката через їх неспівмірність, посилаючись на те, що дана справа є незначної складності.

Суд не погоджується із відповідачем про неспівмірність витрат на правову допомогу, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою… Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд вважає, що витрати на правову допомогу у сумі 5000,00 грн. є співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами, ціною позову та значенням справи для сторони.

Таким чином, суд задовольняє клопотання про стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У період з 14.09.2020 до 29.09.2020 головуюча суддя Кисильова О.Й. перебувала у відпустці, з 28.09.2020 до 02.10.2020 - період тимчасової непрацездатності у зв`язку із хворобою.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 242- 246, 250, 255, 262 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморської митниці Держмитслужби (, 73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13) від 07.07.2020 № UA 508000/2020/000071/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 07.07.2020 № UA 508040/2020/00259.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес-КВ" (, 73027, м. Херсон, вул. Робоча, 64) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 4618 (чотири тисячі шістсот вісімнадцять) грн 53 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн за рахунок бюджетних асигнувань Чорноморської митниці Держмитслужби (, 73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 108020200