Справа № 307/1807/20
Суддя: Сойма М. М.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/1807/20
Провадження № 2-а/307/21/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 346565 від 06 червня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського СРПП №4 Тячівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області капрала поліції Ревкало Терези Василівни про продовження строку для оскарження постанови від 06 червня 2020 року серії БАБ №346565, визнання дій поліцейського Тячівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2020 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 замінено неналежного відповідача по справі поліцейського СРПП №4 Тячівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області капрала поліції Ревкало Терезу Василівну на належного відповідача - Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, місце розташування м.Ужгород, вул. Ференца Ракоці, 13 Закарпатської області, .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що в провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває справа про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУПАП, Справа №307/1700/20. 26 червня 2020 року при ознайомленні з матеріалами вищевказаної справи йому стало відомо, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАБ № 346565 від 06 червня 2020 року. Вважає постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною, необгрунтованою, необ`єктивною, упередженою і такою, що винесена з порушенням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших нормативно-правових актів, виходячи з таких підстав. Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, її складено «06 червня 2020 року о 15 год. 50 хв.» та в ній вказується на те, що «06 червня 2020 року о 20 год 00 хв.» в «с. Тячівка по вул. Селянській водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Форд Транзіт» не був пристебнутий ременем безпеки, під час перевірки документів не пред`явив посвідчення водія». Позивач вказує, що дана постанова складена раніше, ніж було нібито вчинено адміністративне правопорушення та складена за його відсутності з метою спотворення реальних фактів шодо даної події, що в свою чергу спрямоване на те, щоб притягнути його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, вказує, що в оскаржуваній постанові зазначено, що особу встановлено по базі АРМОР, хоч ст. 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" визначено перелік документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України та відповідно до якої встановлення особи за базами АРМОР не передбачено. Також, до оскаржуваної постанови не були додані жодні матеріали відео фіксації, чи пояснення свідків, які б вказували на вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Крім цього, позивач вказує, що поліцейська Ревкало Т.В. розглянула справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за відсутності події адміністративного правопорушення, без повідомлення про місце і час розгляду справи, не роз`яснивши йому права та обов`язки, не давши можливості дати пояснення з приводу даного правопорушення, не роз`яснивши порядок оскарження, натомість за відсутності будь-яких доказів безпідставно притягнула його до адміністративної відповідальності за порушення, яке він не вчиняв. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №346565 від 06 червня 2020 року, якою його притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 гривень скасувати, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП України закрити.

18 листопада 2020 року представник відповідача ГУНП в Закарпатській області - Ганна Готра надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що ГУНП в Закарпатській області позов ОСОБА_1 не визнає в повному обсязі з таких підстав. З обставин справи вбачається, що 06 червня 2020 року о 15 год 50 хв у с. Тячівка по вул. Селянській поліцейським СРПП № 4 Тячівського ВГІ ГУНП в Закарпатській області капралом поліції Ревкало Терезою Василівною був зупинений автомобіль марки «Форд» модель Транзит, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який керуючи вищевказаним автомобілем не був пристебнутий ременем безпеки, під час перевірки документів не пред`явив посвідчення водія. Постановою серії БАБ № 346565 від 06 червня 2020 року громадянина ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. Представник відповідача вказує, що відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративні правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Також, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Аналізуючи норми закону можна дійти висновку, що працівники органів Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП, що виключає потребу складання протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно до статті 14 Закону України № 2953-Х11 від 28.01.93 «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону № 2953- XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановок) Кабінету 'Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України). Підпунктом «а» пункту 2.4. ПДР України визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. Згідно з підпунктом «а» пункту 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу. Таким чином, поліцейським СРПП № 4 Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області капралом поліції Ревкало Терезою Василівною було виявлено правопорушення, вчинене позивачем, внаслідок чого було складено постанову серії БАБ № 346565 від 06 червня 2020 року та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Таким чином, зазначає, що оскаржувана постанова складена відповідачем відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, а посилання позивача на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства в даному випадку є безпідставними, необгрунтованими, а позовні вимоги не підлягають задоволенню. В задоволенні позову просить відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, позаяк подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, вимоги позову підтримав у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Закарпатській області в судове засідання не з`явився, позаяк представник Ганна Готра надіслала до суду відзив, в якому зазначила, що ГУ НПУ в Закарпатській області позовні вимоги не визнає, в задоволенні позову просить відмовити, а справу розглянути у відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 06 червня 2020 року поліцейським Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області Ревкало Терезою Василівною було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №346565, якою на ОСОБА_1 (позивача) накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП України.

Підставою прийняття зазначеної постанови стали наступні обставини: ОСОБА_1 06 червня 2020 року о 20 год. 00 хв. в с. Тячівка по вул. Селянській, керуючи транспортним засобом марки «Форд Транзит», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був пристебнутий ременем безпеки, під час перевірки документів не пред`явив посвідчення водія, чим порушив п.п «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою позивач звернувся із даним позовом до суду.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясування наведених вище обставин проводиться шляхом дослідження доказів та надання їм оцінки в порядку ст. 252 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зі змісту вказаної норми слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Разом з тим, вказана постанова не містить посилання на жоден доказ вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

Згідно ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч.5).

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно п.10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилання на жоден із цих доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, у винесеній постанові є відсутніми.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст.256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Такі ж вимоги містяться у відомчому нормативному акті - в Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015р. (остання не поширюється на правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, однак враховується судом в системному аналізі з іншими актами законодавства).

Зокрема, згідно п.3 розділу ІІ цієї Інструкції якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст.256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010 року.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався попри те, що позивач заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що 06 червня 2020 року о 19 год.50 хв. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №394107 за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАп.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 394107 від 06 червня 2020 року вбачається , що ОСОБА_1 06 червня 2020 року о 18 год. 00 хв. в с. Тячівка по вул. Селянській, Тячівського району, Закарпатської області, керував автомобілем марки «Форд Транзит», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини) та від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 серпня 2020 року провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.130 КУпАп встановлено, що ОСОБА_1 06 червня 2020 року о 18 год в с.Тячівка по вул. Селянській, Тячівського району, Закарпатської області, автомобілем марки «Форд Транзит», державний номерний знак НОМЕР_1 , не керував.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частина 2 ст. 77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яких належних доказів правомірності оскаржуваної постанови як того вимагає ч. 2 ст. 77 КАС України, зокрема, відеозаписів з камери нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції чи фотофіксації даної події, відповідачем суду не представлено, більше того, відповідач жодного разу не з`явився в судові засідання та не надав на запит суду справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по даній постанові.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та помилково накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425, 00 гривень.

Також складену інспектором поліції постанову за наведених обставин не можна вважати належним і допустимим доказом по справі.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов є підставним та обґрунтованим, через що підлягає до задоволення, при цьому належить визнати протиправною і скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режим серії БАБ №346565 від 06 червня 2020 року про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 425, 00 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 2, 77, 241-246, 255, ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.9, 251, 280-281, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 346565 від 06 червня 2020 року - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №346565 від 06 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425, 00 гривень - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, місце розташування: 88000, м.Ужгород, вул.. Ференця Ракоці, 13, Закарпатської області, .

Повний текст рішення складено 18 листопада 2020 року

Головуюча: Сойма М.М.