Справа № 120/4322/20-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Вінниця

16 листопада 2020 р. Справа № 120/4322/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії Національної гвардії України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Національної академії Національної гвардії України про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що у відповідності до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України №133с/ч від 07.06.2019 року, на підставі наказу Командувача Національної гвардії України №84о/с від 31.05.2019 року, курсового офіцера курсу №2 командно-штабного факультету Національної гвардії України капітана ОСОБА_1 звільнено з військової служби відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та виключено із списків особового складу Національної академії Національної гвардії України з 07.06.2019 року.

При цьому вказує, що з 01.01.2016 року по 30.11.2018 року позивачу не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, всупереч положень абз. 2 п. 3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Вказану бездіяльність позивач вважає протиправною в зв`язку із чим звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 26.08.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до положень ст. 262 КАС України. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

На виконання вимог положень КАС України та ухвали від 26.08.2020 року стороною відповідача подано відзив із запереченнями щодо заявлених позовних вимог. Згідно до відзиву відповідач вказує на те, що згідно послужного списку ОСОБА_1 у період з 19.10.2015 року по 31.05.2016 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Західного ОТО Національної гвардії України; у період з 31.05.2016 року по 18.05.2018 року - у військовій частині НОМЕР_2 Західного ОТО Національної гвардії України, у період з 18.05.2018 року по 07.06.2019 року у Національній академії Національної гвардії України.

Таким чином, позовні вимоги позивача щодо нарахування Національною академією Національної гвардії України індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 17.05.2018 року не можуть бути задоволені у зв`язку з тим, що в зазначений період позивач не проходив військову службу в Національній академії Національної гвардії України, а грошове забезпечення йому виплачувалось іншими військовими частинами, які є самостійними юридичними особами.

Щодо правових підстав нарахування індексації грошового забезпечення у період проходження позивачем військової служби у Національній академії Національної гвардії України, а саме з 18.05.2018 року по 07.06.2019 року, повідомлено наступне.

На підставі пункту 10-2 Порядку № 1078, для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

У зв`язку з тим, що величина індексу споживчих цін з квітня 2018 року по грудень 2018 року не перевищувала поріг індексації в розмірі 103 %, то індексація грошового забезпечення за такий період не проводилася. З грудня 2018 року по червень 2019 року позивачеві виплачувалася індексація грошового забезпечення.

З огляду на викладене просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю.

Дослідивши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

Згідно послужного списку ОСОБА_1 у період з 19.10.2015 року по 31.05.2016 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Західного ОТО Національної гвардії України; у період з 31.05.2016 року по 18.05.2018 року - у військовій частині НОМЕР_2 Західного ОТО Національної гвардії України.

Наказом командувача Національної гвардії України від 18.05.2018 року № 64 по особовому складу старшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено курсовим офіцером курсу №2 (247 навчальна група) факультету №1 (командно-штабного) Національної академії Національної гвардії України.

Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України (по стройовій частині) від 04.06.2018 року № 117 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , який прибув для подальшого проходження військової служби з військової частини НОМЕР_2 (м. Калинівка, Вінницької області) зараховано у списки особового складу Національної академії Національної гвардії України та на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України №133с/ч від 07.06.2019 року, на підставі наказу Командувача Національної гвардії України №84о/с від 31.05.2019 року, курсового офіцера курсу №2 командно-штабного факультету Національної гвардії України капітана ОСОБА_1 звільнено з військової служби відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та виключено із списків особового складу Національної академії Національної гвардії України з 07.06.2019 року.

29.07.2020 року представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом, у якому, серед іншого, просив надати інформацію про розмір нарахованої та невиплаченої індексації у період з 01.01.2016 року по день звільнення та виключення зі списків особового складу академії - 07.06.2019 року.

За результатами розгляду адвокатського запиту, листом Національної академії Національної гвардії України від 12.08.2020 року № 84/6-1294/АЗ ОСОБА_1 повідомлено, що право на нарахування та виплати індексації грошового забезпечення у позивача виникло з грудня 2018 року, та до червня 2019 року її було нараховано та виплачена, заборгованість з виплати індексації грошового забезпечення відсутня.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо ненарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 30.11.2018 року протиправною, а свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Водночас, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України врегульовано Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон № 1282-XII).

Статтею 1 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (стаття 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Відтак, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до положень частини 1 статті 4 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Статтею 6 Закону №1282-XII передбачено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому, в силу вимог статей 18 та 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (в чинній редакції на момент спірних правовідносин) (надалі - Порядок).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, і грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Відповідно до пункту 4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку).

При цьому, відповідно до пункту 5 Порядку у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Відтак, аналіз вказаних приписів дає підстави для висновку, що індексація доходів громадян, зокрема грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних соціальних гарантій, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Визначаючись щодо спірного періоду з 01.01.2016 року по 30.11.2018 року включно, за який позивач просить визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати індексації грошового забезпечення та зобов`язати нарахувати та виплатити індексацію, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 Розділу І Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 15.03.2018 року № 200 передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується у військових частинах за місцем служби. Не за місцем служби грошове забезпечення виплачується військовослужбовцям:

1) тимчасово прикомандированим на тривалі строки до інших військових частин - у військових частинах за місцем прикомандирування, якщо прикомандирування дозволено командувачем Національної гвардії України;

2) зарахованим на фінансове забезпечення до інших військових частин, якщо таке зарахування дозволено командувачем Національної гвардії України.

Згідно із ст. 9 Закону Закон № 1282-XII індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Отже, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні.

Як встановлено судом вище та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 у період з 19.10.2015 року по 31.05.2016 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Західного ОТО Національної гвардії України; у період з 31.05.2016 року по 18.05.2018 року - у військовій частині НОМЕР_2 Західного ОТО Національної гвардії України.

Наказом командувача Національної гвардії України від 18.05.2018 року № 64 по особовому складу старшого лейтенанта ОСОБА_1 призначено курсовим офіцером курсу №2 (247 навчальна група) факультету №1 (командно-штабного) Національної академії Національної гвардії України.

Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України (по стройовій частині) від 04.06.2018 року № 117 старшого лейтенанта ОСОБА_1 зараховано у списки особового складу Національної академії Національної гвардії України та на всі види забезпечення.

Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України №133с/ч від 07.06.2019 року ОСОБА_1 виключено із списків особового складу Національної академії Національної гвардії України з 07.06.2019 року.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо нарахування Національною академією Національної гвардії України індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 17.05.2018 року не можуть бути задоволені у зв`язку з тим, що в зазначений період позивач не проходив військову службу в Національної академії Національної гвардії України, а грошове забезпечення йому виплачувалось іншими військовими частинами.

З огляду на наведене, суд не встановив протиправної бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 17.05.2018 року.

Щодо правових підстав нарахування індексації грошового забезпечення у період проходження позивачем військової служби у Національній академії Національної гвардії України, а саме з 18.05.2018 року по 07.06.2019 року, суд зважає на наступне.

Обґрунтовуючи наявність підстав для невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за вказаний період відповідач у відзиві зазначає про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з 01 березня 2018 року було підвищено розміри посадових окладів усіх категорій військовослужбовців. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення посадових окладів. Індексація грошового забезпечення провадиться, якщо величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103%. У зв`язку з тим, що величина індексу споживчих цін у квітні - грудні 2018 року не перевищувала поріг індексації в розмірі 103%, індексація грошового забезпечення за цей період не провадилась.

Оцінюючи такі доводи відповідача суд враховує наступне.

30.08.2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Пунктом 4 цієї постанови установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Таким чином, постановою Кабінету Міністрів України № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців. Дана постанова набрала чинності з 01 березня 2018 року.

Відповідно до абз. 1 п. 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Таким чином, враховуючи норми п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення у зв`язку з підвищенням посадового окладу позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» індекс споживчих цін у березні 2018 року рівний 1 та індексація грошового забезпечення не нараховується.

Разом з тим, згідно із абз. 2 п. 5 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%, а тому передбачених законом підстав для індексації грошового забезпечення позивача за період з березня 2018 року по грудень 2018 року не було.

За таких обставин, доводи відповідача про те, що за період з червня 2018 року по грудень 2018 року грошове забезпечення позивача індексації не підлягає, є обґрунтованими, а тому враховуються судом.

Тому в даному випадку суд також не встановив протиправної бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з червня 2018 року по грудень 2018 року, оскільки у вказаний період у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (статті 90 КАС України).

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в даному випадку відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Тому у задоволенні позову належить відмовити.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, підстав для відшкодування позивачу витрат зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу немає.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.
Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )
Національна академія Національної гвардії України (майдан Захисників України, 3, м. Харків, )

Суддя Мультян Марина Бондівна