Справа № 640/28896/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

23 листопада 2020 року місто Київ №640/28896/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., ознайомившись з матеріалами адміністративної справи

за позовомОСОБА_1
до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини
провизнання дій протиправними, скасування протоколу про адміністративне правопорушення від 03.11.2020
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Секретаріату Верховної Ради України з прав людини, в якій просить суд:

- визнати необгрунтованими та протиправними дії суб`єкта владних повноважень щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення від 03.11.2020;

- скасувати протокол про адміністративне правопорушення від 03.11.2020, складеного начальником Управління моніторингу прав на звернення та інформацію Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Попович І.М.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Так, в даному адміністративному позові позивач звертається з позовними вимогами про визнання необгрунтованими та протиправними дій суб`єкта владних повноважень щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення від 03.11.2020 та скасування протоколу про адміністративне правопорушення від 03.11.2020, складеного начальником Управління моніторингу прав на звернення та інформацію Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини Попович І.М. відповідно до статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, даний адміністративний позов є позовом до суб`єкта владних повноважень про оскарження дій та рішення, прийнятого у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно до статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з пунктом 1 частин першої, другої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, зокрема, з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Відповідно до статті 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтями 212-2 - 212-24 цього Кодексу.

Отже, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам та не підсудні окружним адміністративним судам.

Відповідно до частини першої статті 318 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Таким чином, прийняття до провадження та відкриття провадження по справі адміністративним судом, якому вона предметно не підсудна та подальше винесення рішення за результатом розгляду такої справи є безумовною підставою для скасування такого рішення судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою підсудністю.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає «Право на справедливий суд», одним із аспектів якого є право розгляду справи «компетентним судом», «судом встановленим законом» на що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішення.

Так, зокрема в рішенні по справі «Сокуренко і Стригун проти України» суд повторив, що як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)».

Суд звертає увагу, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні положень Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його протиправним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.03.2019 у справі №199/7360/17(2-а/199/252/17).

Таким чином, предметом даного позову є оскарження дій та рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, тому справа за даним позовом не підсудна Окружному адміністративному суду міста Києва, а підлягає розгляду місцевим загальним судом, як адміністративним, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Як вбачається з позовної заяви, місцезнаходження позивача: вул. 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13; місцезнаходження відповідача: 01008, м. Київ, вул. Інститутська, 21/8.

За таких підстав, вивчивши матеріали справи, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів учасників справи, з урахуванням приписів частини шостої статті 7, статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов до висновку, що справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Секретаріату Верховної Ради України з прав людини про визнання дій протиправними, скасування протоколу про адміністративне правопорушення від 03.11.2020 слід передати за підсудністю за місцем перебування позивача/місцем знаходження відповідача до Печерського районного суду міста Києва (01010, м. Київ, пров. Хрестовий, 4).

Керуючись статтями 20, 25, 29, 30, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Передати адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Секретаріату Верховної Ради України з прав людини про визнання дій протиправними, скасування протоколу про адміністративне правопорушення від 03.11.2020 за підсудністю для розгляду до Печерського районного суду міста Києва (01010, м. Київ, пров. Хрестовий, 4).

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

Передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка може бути оскаржена, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.