Справа № 280/1597/20
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 280/1597/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 р. у справі № 280/1597/20 (м. Запоріжжя, суддя першої інстанції Садовий І.В. )

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

10 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулвся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

- зобов`язати відповідача додатково зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком №2 23 роки 6 місяців 06 днів у періоди: з 01.08.1983 по 25.10.1985; 31.10.1985-01.12.1985; 07.01.1986-06.06.1986; 20.06.1986-14.01.1987; 16.02.1987-30.06.1988; 13.05.1993-02.03.1994; 18.03.1994-30.12.1994; 01.01.1995-01.03.2001; 01.10.2004-01.01.2007; 21.04.2010-04.08.2010; 01.06.2011-11.12.2019 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дати подання заяви, тобто з 11.12.2019.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 р. у справі № 280/1597/20 позовні вимоги задоволені.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області додатково зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 періоди роботи: з 01.08.1983 по 25.10.1985; 31.10.1985-01.12.1985; 07.01.1986-06.06.1986; 20.06.1986-14.01.1987; 16.02.1987-30.06.1988; 13.05.1993-02.03.1994; 18.03.1994-30.12.1994; 01.01.1995-01.03.2001; 01.10.2004-01.01.2007; 21.04.2010-04.08.2010; 01.06.2011-11.12.2019 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням дати подання заяви.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що довідки не відповідають Постанові Кабінету міністрів України від 12.08.1993р. № 637, в них не зазначено характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи. Записи в трудовій книжці не містять відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах. Посилається на правову позицію Верховного Суду. Зауважує, що суд першої інстанції помилково та недоречно посилається на правову позицію Верховного Суду та зазначає, що не надано правової оцінки наказу № 47 «Про результати атестації по умовам праці». Просить оскаржуване рішення скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач в цілому погоджується з висновками суду першої інстанції, зазначає що відомості про наявність стажу підтверджується записами в трудовій книжці. Зазначає, що посилання відповідача на невідповідність довідок Постанові Кабінету міністрів України від 12.08.1993р. № 637 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки стаж роботи не може залежати від правильності чи не правильності оформлення довідок. Довідки надавались для додаткового підтвердження стажу. Відповідно до наказу № 47 «Про результати атестації по умовам праці» робота електрогазозварника відноситься до переліку робочих місць з важкими та шкідливими умовами праці та надає право на додаткову відпустку та надбавку до тарифу, тобто відноситься до Списку № 2. Просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 (а.с.10-12):

- з 01.09.1980р. по 06.07.1983р. навчався СПТУ № 112 м. Челябинська, здобув професію електрогазозварника 3 розряду, що підтверджується копією диплому НОМЕР_2 (а.с.18).

- з 01.08.1983 р. по 25.10.1985 р. працював на СМУ-3 електрогазозварником за 3 розрядом;

- з 31.10.1985 р. по 01.12.1985 р. - на Кайраккумській ПМК-117 (комсомольська путівка на Всесоюзний ударний комсомольський загін) електрогазозварником за 3 розрядом;

- з 07.01.1986 р. по 06.06.1986 р. - в НГДУ Виробниче об`єднання «Нижньовартівськнафтогаз» електрогазозварником за 3 розрядом;

- з 20.06.1986 р. по 14.01.1987 р. - в Новомолодіжному об`єднанні бурових робіт виробничого об`єднання Нижньовартівськнафтогаз» електрогазозварником за 3 розрядом;

- з 16.02.1987 р. по 30.06.1988 р. - на Челябінському заводі «Строммашина» електрогазозварником за 3 розрядом;

- з 09.08.1988 р. по 23.05.1989 р. - у Запорізькому виробничому об`єднанні «Перетворювач» електрогазозварником 3 розряду, а з 29.08.1988 р. - електрогазозварником 4 розряду;

- з 14.06.1989 р. по 15.05.1990 р. проходив службу у лавах Радянської армії;

- з 02.07.1990 р. по 30.04.1993 р. працював у Запорізькому виробничому об`єднанні «Перетворювач» електрогазозварником 4 розряду, а з 17.05.1991 електрогазозварником 5 розряду;

- з 13.05.1993 р. по 02.03.1994 р. - у Виробничому об`єднанні «Моноліт» електрогазозварником;

- з 18.03.1994 р. по 30.12.1994 р. - у Виробничому ремонтно-експлуатаційному житловому об`єднанні №6 м. Запоріжжя електрогазозварником електрогазозварником 4 розряду;

- з 01.01.1995 р. по 01.03.2001 р. - у Виробничому ремонтно-експлуатаційному житловому об`єднанні №8 м. Запоріжжя електрогазозварником 4 розряду;

- з 01.03.2001 р. по 01.06.2001 р. - у Виробничому ремонтно-експлуатаційному житловому об`єднанні №8 м. Запоріжжя теслярем 3 розряду ЖРЕД-50;

- з 01.06.2001 р. по 13.12.2002 р. - у Виробничому ремонтно-експлуатаційному житловому об`єднанні №8 м. Запоріжжя покрівельком 3 розряду ЖРЕД-50, а з 01.03.2002 р. покрівельком 4 розряду ЖРЕД-50;

- з 13.12.2002 р. по 01.10.2004 р. - у Виробничому ремонтно-експлуатаційному житловому об`єднанні №8 м. Запоріжжя слюсарем-сантехніком 4 розряду ЖРЕД-50;

- з 01.10.2004 р. по 28.04.2007 р. - у Виробничому ремонтно-експлуатаційному житловому об`єднанні №8 м. Запоріжжя електрогазозварником 4 розряду ЖРЕД-50;

- з 21.04.2010 р. по 04.08.2010 р. - у Комунальному підприємстві «Водоканал» слюсарем аварійно-відновлювальних робіт 4 розряду цеху мереж каналізації.

- з 01.06.2011 р. по 11.12.2019 р. - у Комунальному підприємстві «Водоканал» слюсарем аварійно-відновлювальних робіт 4 розряду цеху мереж каналізації, а з 01.02.2014р. - слюсарем аварійно-відновлювальних робіт 5 розряду цеху мереж каналізації.

Розрахунок загального трудового стажу станом на 11.12.2019р. складає 34 роки 9 місяців 24 дні (а.с.13).

Із вказаних періодів відповідач визнає 04 роки 10 місяців 14 днів пільгового стажу позивача за Списком № 2: з 09.08.1988 р. по 23.05.1989 р., з 02.07.1990 р. по 30.04.1993 р . на заводі ПАТ «Перетворювач»; з 02.01.2007р. по 28.04.2007р. у КП «ВРЄЖО №8», період військової служби з 14.06.1989 р. по 15.05.1990 р. (а.с.14).

Архівною довідкою адміністрації ПАТ «РН-Западная Сибирь» від 07.12.2018 р. №08-6303 підтверджено роботу ОСОБА_1 у нафтогазодобувному управлінні «Приобьнефть» виробничого об`єднання «Нижневартовскнефтегаз» варто-експедиційним методом повний робочий день електрогазозварником цеху підземного і капітального ремонту свердловин з 07.01.1986 р. (наказ від 06.01.1986 №5-к) по 06.06.1986 р. (наказ від 10.06.1986 №191-к) (а.с.19).

Архівною довідкою адміністрації ПАТ «РН-Западная Сибирь» від 07.12.2018 №08-6304 підтверджено періоди роботи позивача в Новомолодіжному об`єднанні бурових робіт виробничого об`єднання «Нижньовартівськнафтогаз» варто-експедиційним методом повний робочий день електрогазозварником, вишкомонтажником-електрогазозварником з 20.06.1986 р. (наказ від 20.06.1986 №93-к) по 14.01.1987 р. (наказ від 12.01.1987 №10-к) (а.с.20).

Згідно архівної довідки від 03.12.2018 р. №К-329 Державної установи «Об`єднаний державний архів Челябінської області» зазначено про наявність відомостей про роботу ОСОБА_1 на ВАТ «Челябінський завод «Строммашина»: прийнятий електрозварником 3 розряду в МСБ-2 з 16.02.1987 р. (наказ від 13.02.1987 №41/к); звільнений 30.06.1988 р. (05.07.1988 №307) (а.с.21).

Як вбачається з архівної довідки архівного управління Запорізької міської ради від 23.08.2019 р. №04-25/П-2515, згідно із історичною довідкою складеною до описів справ Закритого акціонерного товариства «Будівельно-монтажне виробниче об`єднання «Моноліт» документи з особового складу за 1992-2007 роки було втрачено, про що складено акт №1 від 29.12.2008р. Тому відомостей про стаж роботи та заробіток позивача за 1993-1994 надати неможливо (а.с.24).

Архівними довідками №113ок від 22.12.2015р. та №114ок від 23.12.2015р. Міського комунального господарства «Основаніє» департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради зазначено про наявність відомостей про роботу ОСОБА_1 з 18.03.1994 р. по 28.12.2007 р. у Виробничому ремонтно-експлуатаційному житловому об`єднанні №8 м. Запоріжжя а також відомості про перейменування останнього за період з 1994 по 2012 рік. (а.с.25-26).

Згідно довідки відділу кадрів КП «Водоканал» №39 від 01.04.2020 р. ОСОБА_1 працює в КП «Водоканал» слюсарем аварійно-відновлювальних робіт цеху мереж каналізації з 01.06.2011 р. по теперішній час (а.с.46).

11.12.2019 р. ОСОБА_1 , досягнувши 55-річного віку та відповідного страхового стажу, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2 з повним пакетом документів.

Листом Хортицького відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 23.12.2019 №1375/02.7 позивача повідомлено про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2. Підстави відмови: згідно п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №2 призначається за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, після досягнення 55 років. Відповідно до наданих документів страховий стаж складає 34 роки 10 місяців, стаж роботи на пільгових умовах за Списком №2 підтверджений документами складає 4 роки 10 місяців 14 днів, що недостатньо для призначення пенсії (а.с.8).

У зв`язку з незгодою з вказаним рішенням, позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахування його пільгового стажу та призначення пенсії.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області позивача повідомлено, що відповідно до наданих ним документів було розраховано страховий стаж, який склав 34 роки 10 місяців, у тому числі стаж роботи за Списком №2 - 4 роки 10 місяців 14 днів, який підтверджений довідками відповідно до Порядку №637 (від 03.03.2016 №25-46/7, №25-46/7, виданими ПАТ «Запорізький завод Перетворювач», від 04.07.2014 №156 - КП «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання №8»), та з урахуванням періоду військової служби (а.с.9).

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням відповідача, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Правомірність відмови відповідача ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 є предметом спору в цій справі.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до п. 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та Методичними рекомендаціями.

Своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

Особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону № 1788-XII.

Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку пільгової довідки особи не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Документи з особового складу за 1992-2007 роки Виробничого об`єднання «Моноліт» було втрачено, тому додатково підтвердити характер роботи позивача на даному підприємстві не вбачається за можливе. Також в матеріалах справи відсутні уточнюючі довідки щодо роботи позивача в СМУ-3 електрогазозварником по 3 розряду з 01.08.1983 по 25.10.1985, а також з 31.10.1985 по 01.12.1985 на Кайраккумській ПМК-117 (комсомольська путівка на Всесоюзний ударний комсомольський загін) електрогазозварником за 3 розрядом, де ОСОБА_1 був задіяний у ліквідації наслідків землетрусу.

Пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від існування певних документів, відсутніх не з вини позивача, збереження яких не може ним контролюватись, відтак на нього не може покладатись і відповідальність за їх збереження.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року .

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно із статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно пунктів 2.2, 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої наказом №162 20.06.1974 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в періоди роботи з 1983-1993) заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу.

Аналогічні норми містить Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена наказом Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993р..

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 № 1451/11731, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до пп.пп. 4.1, 4.4, 4.5 п. 4, п. 4 Порядку № 383, згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21 серпня 1992 року. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. Якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось. Відсутність підтвердження атестації робочих місць не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця.

Відповідно до Списку № 2 професія газозварника, електрогазозварника, електрозварника міститься у переліку виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах розділу ХХХIII («Загальні професії»), що за період роботи позивача на вказаній посаді затверджувались постановами: Ради Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2004 №1644 внесені зміни до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема, до списку №2, у розділі ХХХІІІ «Загальні професії (у всіх галузях господарства») позицію « 33 слюсарі аварійно-відбудовних робіт і майстри, зайняті на підземних каналізаційних мережах» викладено у редакції: слюсарі аварійно-відновлювальних робіт і майстри зайняті на підземних каналізаційних мережах».

Відмовляючи у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах, відповідач посилався на відсутність документів підтверджуючих стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці.

З урахуванням того, що робота, яку виконував позивач протягом періодів, зазначених у трудовій книжці, дає йому право на пільгову пенсію, позивач досяг віку 55 років, стаж його роботи становить понад 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах і подав до Головного управління ПФУ в Запорізькій області відповідні документи, а отже останній має право на пільгову пенсію відповідно до вимог ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо допустимості наданих позивачем довідок підтверджуючих стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці та заначає, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Трудова книжка позивача містить всі необхідні записи та повністю відповідає вимогам їх ведення, в тому числі і в спірний період.

Колегія суддів приймає до уваги відсутність в матеріалах справи уточнюючої довідки щодо роботи позивача в СМУ-3 електрогазозварником по 3 розряду з 01.08.1983 по 25.10.1985, а також з 31.10.1985 по 01.12.1985 на Кайраккумській ПМК-117 (комсомольська путівка на Всесоюзний ударний комсомольський загін) електрогазозварником за 3 розрядом, де ОСОБА_1 був задіяний у ліквідації наслідків землетрусу та наявність довідки архівного управління Запорізької міської ради від 23.08.2019 р. №04-25/П-2515, згідно із історичною довідкою, складеною до описів справ Закритого акціонерного товариства «Будівельно-монтажне виробниче об`єднання «Моноліт», документи з особового складу за 1992-2007 роки було втрачено, про що складено акт №1 від 29.12.2008р. (неможливість надати відомості про стаж роботи та заробіток позивача за 1993-1994р.р.). Проте, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо зарахування до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці періодів з 01.08.1983 р. по 25.10.1985р.; з 31.10.1985 р. по 01.12.1985 р.; з 13.05.1993 р. по 02.03.1994 р.

Колегія суддів зауважує, що посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 11 липня 2019 року по справі №336/3067/17 помилкове, оскільки в даній постанові розглядаються інші спірні правовідносини, постанова прийнята за іншими фактичними обставинами.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

За таких обставин інші доводи апеляційних скарг не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

Проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку що доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, яким при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, а висновки щодо встановлених обставин і правові наслідки є вірними, а тому немає підстав для його скасування.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2020 р. у справі № 280/1597/20 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко