Справа № 260/2639/20
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2020 року м. Ужгород№ 260/2639/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинця Д.В.,

при секретарі судового засідання - Костелей І.Ф.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Антал Я.В.,

представника відповідача - Іваницького М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 16 листопада 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено та підписано 20 листопада 2020 року.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач), в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 20.01.2020 р. № 98 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 суми пенсій утримані на підставі оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 98 від 20 січня 2020 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на заяву позивача від 29.05.2020 р. останній отримав по пошті копію рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 20 січня 2020 р. № 98. З вказаного рішення позивач дізнався, що відділом з питань виплати пенсій № 2 встановлена переплата пенсії в розмірі 73 629 грн. 79 коп., яка утворилась за період з 01.01.2004 року по 31.01.2020 року. Таке рішення відповідача вважає протиправним, оскільки останній не навів доказів на підтвердження будь-якого зловживання зі сторони позивача, а тому, підстави для стягнення з нього надміру виплаченої суми пенсії відсутні.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що в ході інвентаризації пенсійних справ було виявлено необхідність проведення перевірки достовірності видачі довідок № 250 від 25.03.2008 р. та № 381 від 15.05.2008 р., оскільки в окремих місяцях коефіцієнт заробітку склав 5,6. В подальшому, на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшла архівна довідка № 1374-Р від 08.10.2019 року про заробітну плату ЗАТ «Ударник» на ОСОБА_1 видана Кольським архівом Кольського району Мурманської області. За результатами співставлення архівної довідки № 1374-Р від 08 10.2019 року з довідкою виданою організацією ЗАО «Ударник» без номера від 28.01.2004 р. виявлено розбіжність по заробітній платі, а саме значна розбіжність за 1971 рік. У зв`язку з надходженням оновленої довідки про заробітну плату позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області приведено пенсійну справу у відповідність, в наслідок чого була виведена переплата пенсії. За результатом впорядкування пенсійної виплати позивача було виведено переплату в сумі 73629,79 грн. за період з 01.01.2004 року по 31 01.2020 року. При цьому, зазначає, що позивачем особисто подано довідку про розмір заробітної плати, яка була врахована управлінням при перерахунку пенсії та була підставою для нарахування та виплати пенсії, яка не відповідає дійсності, що є зловживанням з його боку. Звертає увагу, що заінтересованою особою у призначенні пенсії та збільшення її розміру є саме пенсіонер. Пенсійний фонд здійснює лише нарахування та виплату пенсії у разі звернення пенсіонера з заявою встановленого зразка за призначенням/перерахунком пенсії, з наданням саме пенсіонером довідки, та у разі виникнення відповідного права.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти задоволення таких заперечив та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 призначено пенсію по віку з 19.11.1995 р. У 2004 році позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі із заявою про перерахунок пенсії, разом із заявою про перерахунок пенсії була надана довідка про заробітну плату, яка видана ЗАО «Ударник» від 28.01.2004 р. за період 01.01.1968 р. по 31.12.1972 р.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 03.09.2018 р. № 19-1 було проведено інвентаризацію пенсійних справ. В ході інвентаризації було виявлено необхідність проведення перевірки достовірності видачі довідок № 250 від 25.03.2008 р. та № 381 від 15.05.2008 р., оскільки в окремих місяцях коефіцієнт заробітку склав 5,6.

Виноградівським відділом обслуговування громадян Головного управління надіслано запит до відділення Пенсійного фонду по Мурманській області, щодо витребування нової довідки про заробітну плату за період роботи з 01.01.1968 р. по 31.12.1972 р.

В подальшому, на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшла архівна довідка № 1374-Р від 08.10.2019 року про заробітну плату ЗАТ «Ударник» на ОСОБА_1 видана Кольським архівом Кольського району Мурманської області. За результатами співставлення архівної довідки № 1374-Р від 08 10.2019 року з довідкою виданою організацією ЗАО «Ударник» від 28.01.2004 р. виявлено розбіжність по заробітній платі, а саме розбіжність за 1971 рік.

У зв`язку з надходженням оновленої довідки про заробітну плату позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області приведено пенсійну справу у відповідність, внаслідок чого була виведена переплата пенсії. За результатом впорядкування пенсійної виплати позивача було виведено переплату в сумі 73 629,79 грн. за період з 01.01.2004 року по 31 01.2020 року.

На підставі наведеного, відповідачем було прийнято рішення № 98 від 31 січня 2020 р. про утримання надміру виплачених сум пенсії.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058 пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом

Для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. (ч. 1 ст. 40 Закону № 1058)

За змістом ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Статтею 50 Закону № 1058-IV встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Аналогічне регулювання здійснюється і ст. 103 Закону № 1788-XII, за приписами якої суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав. В усіх випадках звернення стягнень на пенсію за пенсіонером зберігається не менш як 50 процентів належної пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 р. № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 р. за № 374/7695 (далі - Порядок № 6-4).

Згідно із приписами пунктів 2, 3 Порядку № 6-4 переплата пенсії - це сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством.

Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1).

Згідно зі ст. 1215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) не підлягають поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Зі змісту зазначених норм Закону № 1058-ІV, Закону № 1788-XII та Порядку № 6-4 вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Таким чином, діючим законодавством визначаються дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати. У випадку зловживань з боку пенсіонера - обов`язок відшкодування може бути покладений на нього, а у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником - обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на цього страхувальника.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 03.10.2019 р. по справі № 487/3380/16-а, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, повинен достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку з поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

При цьому, обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 р. по справі № 340/624/16-а.

Крім того, за приписами ст. 1215 ЦК України, які підлягають застосуванню до даних спірних правовідносин, безпідставно набуті пенсійні виплати підлягають поверненню тільки у тому випадку, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, або у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, а тому зазначені у ст. 1215 ЦК України виплати підлягають поверненню тільки у разі наявності цих фактів.

Як встановлено судом, підставою для прийняття оскаржуваного рішення є встановлення відповідачем за результатами співставлення архівної довідки № 1374-Р від 08.10.2019 року з довідкою виданою організацією ЗАО «Ударник» б/н від 28.01.2004 р. розбіжностей по заробітній платі, а саме розбіжність за 1971 рік.

Проте, суд зауважує, що довідка від 28.01.2004 р. б/н, яка за твердженням відповідача містить недостовірні відомості про розмір заробітної плати позивача, виготовлена не позивачем, а ЗАО «Ударник».

Будь-яких доказів про зловживання з боку позивача або подання ним недостовірних відомостей при зверненні з заявою про перерахунок пенсії відповідачем не надано. Крім того, факти зловживання пенсіонером не наведені і в оскаржуваному рішенні.

Враховуючи, що відповідачем не доведено зловживань з боку позивача щодо подання ним недостовірних відомостей, і судом також не встановлено таких обставин, відтак підстави для утримання з позивача надміру виплаченої пенсії відсутні, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 20.01.2020 р. № 98 про утримання надміру виплачених сум пенсій, є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку обраному позивачем способу поновлення порушених прав шляхом зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 суми пенсій утримані на підставі рішення № 98 від 20.01.2020 року, то суд зважає на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 р. у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що визначений позивачем спосіб поновлення порушених прав є ефективним у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 суми пенсій утримані на підставі рішення № 98 від 20.01.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 20.01.2020 р. № 98.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області виплатити ОСОБА_1 суми пенсій утримані на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 98 від 20.01.2020 року.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.), сплачений відповідно до квитанції № 44500 від 27.07.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

СуддяД.В. Іванчулинець