Справа № 808/1041/17
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 808/1041/17

адміністративні провадження №К/9901/50169/18, К/9901/50257/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді Желєзного І.В.,

суддів: Коваленко Н.В., Чиркіна С.М.

розглянув у письмовому провадженні

касаційні скарги ОСОБА_1 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду у складі судді Стрельнікової Н.В. від 27.10.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючої судді Добродняк І.Ю., суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В. від 13.03.2018

у справі № 808/1041/17

за позовом ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» Матвієнко Андрій Анатолійович,

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. У квітні 2017 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі також - відповідач, Фонд), третя особа: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» Матвієнко Андрій Анатолійович (далі також - третя особа, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» Матвієнко А.А., Уповноважена особа), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Фонду щодо невключення позивача до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» (далі також - ПАТ «ІМЕКСБАНК»), які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду;

- зобов`язати Фонд внести дані щодо позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ «ІМЕКСБАНК», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду (за договором № від 20.01.2015 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 у сумі 185000,00 грн) та здійснити перерахування позивачу гарантованої суми - 185000,00 грн.

2. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 27.10.2017, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018, адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невключення ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ «ІМЕКСБАНК», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести дані щодо ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ «ІМЕКСБАНК», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № від 20.01.2015 про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 (вкладний рахунок № НОМЕР_1 ) у сумі 185 000 грн (сто вісімдесят п`ять тисяч гривень). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

3. 07.05.2018 від позивача до Верховного Суду надійшла касаційна скарга на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27.10.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018, в якій просить їх скасувати в частині відмови у задоволенні позову та в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позову.

4. 08.05.2018 від відповідача до Верховного Суду надійшла касаційна скарга на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27.10.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

5. Ухвалами Верховного Суду від 21.05.2018 та від 26.06.2018 за касаційними скаргами позивача та відповідача відповідно відкрито касаційні провадження у справі.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 20.01.2015 між ПАТ «ІМЕКСБАНК» та ОСОБА_1 (Вкладник) укладений договір № про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 (вклад «Постійний клієнт» 3 міс. 17 %»), згідно з умовами якого: валюта вкладу - гривня; сума вкладу - 185000,00 грн; процентна ставка - 17,00 відсотків річних; вкладний рахунок - № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ; поточний рахунок - № НОМЕР_3 ; дата внесення суми вкладу 20.01.2015/строком на 93 дні; дата припинення поповнення рахунку - поповнення рахунку протягом усього строку; дата повернення вкладу - 23.04.2015; порядок сплати відсотків - щомісячно; мінімальна сума вкладу - 1000,00 грн; мінімальна сума поповнення - 1000,00 грн.

7. На виконання даного договору 20.01.2015 на відкритий ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_1 надійшли грошові кошти у сумі 185000,00 грн.

8. В той же час постановою Правління Національного банку України від 15.01.2015 №16/БТ ПАТ «ІМЕКСБАНК» віднесено до категорії проблемних строком до 180 днів. Для стабілізації діяльності Банку та відновлення його фінансового стану з дня прийняття цієї постанови встановлено обмеження, зокрема, не допускати проведення будь-яких операцій за чинними договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб; здійснювати залучення коштів від фізичних осіб в обсязі, що не перевищує обсягу таких операцій на дату прийняття цієї постанови (у розрізі валют), та за процентними ставками, не вищими, ніж середні по банківській систем.

9. 26.01.2015 Правління Національного банку України винесено постанову №50 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних».

10. На підставі вказаної постанови рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.01.2015 №16 з 27.01.2015 розпочато процедуру виведення ПАТ «ІМЕКСБАНК» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «ІМЕКСБАНК» Северина Юрія Петровича.

11. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 84 від 23.04.2015 строк дії тимчасової адміністрації в Банку продовжено до 26.05.2015 включно.

12. Наказом Уповноваженої особи № 34-в від 05.02.2015 створена комісія та призначено проведення перевірки укладених Банком протягом року до дня запровадження тимчасової адміністрації договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних/карткових рахунків), а також обставин зарахування грошових коштів на вказані рахунки).

13. Мета проведення перевірки - встановлення фактів штучного створення правових підстав для отримання вкладниками/клієнтами Банку виплат сум гарантованого на відшкодування з коштів Фонду, а також виявлення правочинів, що можуть містити ознаки нікчемності та підпадати під критерії нікчемності, наведені в пункті 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

14. За наслідками проведеної перевірки складений акт від 06.04.2015 № 06/04, яким зафіксовано факт виявлення ряду правочинів, обставини вчинення яких свідчать про штучність та фіктивність створення правових підстав для отримання клієнтами Банку сум гарантованого відшкодування з коштів Фонду.

15. Згідно з постановою Правління Національного банку України від 21.05.2015 №330 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК»» рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.05.2015 №105 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ІМЕКСБАНК» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» Северина Юрія Петровича строком на 1 рік з 27.05.2015 по 26.05.2016 включно.

16. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.10.2015 №189 відкликано всі повноваження ліквідатора ПАТ «ІМЕКСБАНК» у Северина Юрія Петровича з 20.10.2015, призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «ІМЕКСБАНК» Гаджиєву Сергію Олександровичу з 20.10.2015.

17. Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 638 від 28.04.2016 продовжено процедуру ліквідації ПАТ «ІМЕКСБАНК» до 26.05.2018 включно.

18. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1697 від 01.09.2016 змінено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» на Матвієнка А.А .

19. У зв`язку з прийняттям Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 27.05.2015 № 105 «Про початок процедури ліквідації AT «ІМЕКСБАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» на офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення, що Фонд з 04.06.2015 до 15.07.2015 включно розпочинає виплати коштів вкладникам даного банку через установи банку-агента Фонду ПАТ «Альфа-банк».

20. У зв`язку з невиплатою ОСОБА_1 коштів за вкладом він звертався до Фонду та Уповноваженої особи і просив виплатити гарантовану суму відшкодування за вкладом за вищевказаним договором від 20.01.2015 у сумі 185000,00 грн.

21. Листом №6864 від 01.11.2016 Уповноважена особа Фонду повідомила позивача, що 29.02.2016 Уповноваженою особою на адресу Директора-розпорядника Фонду направлено обґрунтування «Про внесення змін до переліку вкладників, які мають право на отримання сум гарантованого відшкодування» з доданням змін до переліку вкладників за вих. №1143 від 29.02.2016, до яких включено позивача. Уповноваженою особою надано всю необхідну інформацію для забезпечення виплати позивачу як вкладнику АТ «ІМЕКСБАНК» гарантованого державою відшкодування. Будь-яких зауважень до наданої інформації від Фонду на адресу банку не надходило.

22. Листом №02-036-3267/17 від 09.02.2017 Фонд повідомив позивача, що відшкодування за вкладами позивача, що знаходились у ПАТ «Імексбанк», отримані позивачем частинами (08.05.2015) під час дії тимчасової адміністрації у відділеннях ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та (22.06.2015) ліквідації банку у відділенні банку-агенту ПАТ «Альфа-банк». Станом на 07.02.2017 інформація про вклади позивача у Загальному реєстрі вкладників ПАТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, не змінювалась.

23. На виконання ухвали суду про витребування доказів, зокрема, щодо інформації відносно банківського рахунку, відкритого позивачу в ПАТ «Імексбанк», по якому йому було здійснено відшкодування коштів в розмірі 2433,82 грн за рахунок Фонду, останній листом №27-14798/17 від 17.07.2017 (вх. №20309 від 17.07.2017) повідомив, що здійснив виплати позивачу по рахунку № НОМЕР_4 у розмірі 433,82 грн та по рахунку № НОМЕР_5 у сумі 2 000 грн.

24. Листом №3891 від 26.09.2017 Уповноважена особа Фонду повідомила позивача, що Уповноваженою особою на адресу Директора-розпорядника Фонду направлено обґрунтування щодо внесення змін до переліку вкладників, які мають право на отримання сум гарантованого відшкодування, за вих. №5058 від 02.08.2016, до яких включено позивача як вкладника АТ «Імексбанк».

25. Листом б/н від 10.10.2017 (вх. №27441 від 10.10.2017) Фондом повідомлено, що інформація про ОСОБА_1 , надана листом Уповноваженої особи Фонду від 02.08.2016 №5058, була розглянута на засіданні Комісії з питань тимчасових обмежень здійснення неплатоспроможним банком операцій за вкладами 21.10.2016 (протокол №26) та прийнято рішення не погодити пропозиції департаменту врегулювання неплатоспроможності банків щодо внесення змін до реєстру вкладників, які пропонуються до затвердження виконавчою дирекцією Фонду, за клієнтами ПАТ «ІМЕКСБАНК», в тому числі й щодо вкладу позивача у розмірі 185 000,00 грн. Враховуючи, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2017 у справі №757/8557/17-к накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках 361 фізичної особи, відкриті в ПАТ «ІМЕКСБАНК», в тому числі й на рахунок позивача, останнього не включено до Загального переліку вкладників ПАТ «ІМЕКСБАНК», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду по вкладному рахунку № НОМЕР_1 .

26. ОСОБА_1 , вважаючи незаконним невключення його Фондом до Загального реєстру вкладників ПАТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ

27. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки уповноваженою особою на адресу Директора-розпорядника Фонду направлено обґрунтування щодо внесення змін до переліку вкладників, які мають право на отримання сум гарантованого відшкодування №5058 від 02.08.2016, до яких включено позивача як вкладника АТ «ІМЕКСБАНК» (при цьому уповноваженою особою Фонду правочини позивача нікчемними не визнавалися), відтак відповідно до статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у Фонду були відсутні підстави для невключення позивача до Загального реєстру вкладників.

28. Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахування позивачу гарантованої суми 185000,00 грн суд першої інстанції виходив з того, що така не може бути задоволена у зв`язку з наявністю накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 14.02.2017 у справі №757/8557/17-к арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 .

29. Суд апеляційної інстанції у даному контексті зазначив, що сам факт наявності накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 14.02.2017 у справі № 757/8557/17-к арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , не може бути підставою для відмови у перерахуванні ОСОБА_1 суми вкладу 185000,00 грн за рішенням суду. Одночасно, суд вважав відсутніми підстави для задоволення позову в цій частині, оскільки існує певна процедура одержання гарантованої суми відшкодування коштів за рахунок коштів Фонду і за існуючою процедурою відшкодування коштів за вкладами здійснюється, в тому числі, лише після включення особи Загального реєстру вкладників, тому за відсутності факту включення ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників для отримання коштів за договором № від 20.01.2015 за рахунок Фонду, звернення до суду з позовною вимогою про зобов`язання відповідача здійснити перерахування позивачу гарантованої суми 185000,00 грн є передчасним, таким, що не відповідає положенням статті 5 КАС України.

ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНИХ СКАРГ

30. Відповідач у касаційній скарзі не погоджується з рішеннями судів попередніх інстанцій, посилаючись на те, що суди попередніх інстанцій не врахували, що Фонд не відшкодовує кошти, розміщені на рахунках, що перебувають під арештом. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва 14.02.2017 у справі №757/8557/17-к постановлено ухвалу про накладення арешту на 361 банківський рахунок фізичних осіб, відкритий у Банку, зокрема і на рахунки ОСОБА_1 . Договір банківського вкладу було укладено у період дії обмежень, запроваджених у ПАТ «ІМЕКСБАНК» на підставі постанови Правління Національного БанкуУкраїни № 16/БТ від 15.01.2015 «Про віднесення АТ «Імексбанк» до категорії проблемних». У ПАТ «Імексбанк» були відсутні повноваження для укладення договору з позивачем, а відтак такий є нікчемним.

31. Позивач у касаційній скарзі не погоджується з рішеннями судів попередніх інстанцій в частині, в якій відмовлено у задоволенні позову, посилаючись на те, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку щодо того, що вимога про зобов`язання перерахування позивачу гарантованої суми вкладу позивачу є передчасною. Зазначає, що ефективним способом відновлення прав позивача в даній справі, є зобов`язання відповідача здійснити виплату ОСОБА_1 гарантованої суми.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

32. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), колегія суддів зазначає наступне.

33. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон № 4452-VI).

34. Закон № 4452-VI визначає порядок складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування коштів за банківським вкладом фізичним особам за рахунок коштів Фонду не здійснюється.

35. Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

36. Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

37. Згідно з положеннями статті 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

38. Відповідно до частини першої статті 34 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

39. Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до пункту 16 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, називається тимчасовою адміністрацією.

40. Відповідно до частини другої статті 34 Закону № 4452-VI не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України".

41. Частинами третьою, п`ятою цієї статті також передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

42. Згідно з частиною першою статті 36 Закону № 4452-VI з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

43. Відповідно до положень статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів шляхом здійснення перевірки вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38 цього Закону.

44. Щодо доводів відповідача, викладених у касаційній скарзі про те, що договір банківського вкладу укладено у період дії обмежень, запроваджених у ПАТ «Імексбанк» на підставі постанови Правління Національного банку України № 16/БТ від 15.01.2015 «Про віднесення АТ «Імексбанк» до категорії проблемних», колегія суддів зазначає наступне.

45. Відповідно до статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії проблемного є банківською таємницею.

46. Як встановлено судами попередніх інстанцій, виконавчою дирекцією Фонду 26.01.2015 прийнято рішення № 16 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Імексбанк», згідно з яким в Банку з 27.01.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію.

47. Разом із тим, правочин щодо приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) укладено 20.01.2015, тобто до дати запровадження тимчасової адміністрації в банку та віднесення його до категорії неплатоспроможних.

48. З огляду на викладене, на дату укладення договору банківського вкладу, позивач не міг знати про те, що у ПАТ «Імексбанк» запроваджено обмеження щодо окремих операцій, а рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних прийнято не було, а відтак відповідні доводи касаційної скарги відповідача є безпідставними.

49. Крім того, колегія суддів враховує, що Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Імексбанк» не приймалось рішення про виявлення ознак нікчемності та застосування наслідків нікчемності до спірного правочину, та подано до Фонду уточнений перелік вкладників, які набули право на відшкодування суми вкладу у ПАТ «ІМЕКСБАНК» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до якого до переліку включено також і позивача, а відтак відхиляє відповідні доводи касаційної скарги.

50. Суд зазначає, що на позивача у цій справі поширюється конституційний принцип «для особи приватного права дозволено все, що не заборонено законом», який закріплений в частині першій статті 19 Конституції України та сформульований наступним чином: правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

51. Тоді, як застосовуючи частину третю статті 38 Закону № 4452-VI, Фонд або його уповноважена особа зобов`язані дотримуватися положень частини другої статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

52. Забезпечуючи виконання статті 38 Закону 4452-VI відповідач, фактично, позбавлений дискреційних повноважень, під якими необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

53. Колегія судів також враховує, що право громадянина на власність як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства закріплено в Конституції України, в якій установлено основні положення щодо власності (статті 13, 41, 142 та 143 Конституції України), закріплено рівність усіх суб`єктів права власності (статті 1 та 13 Конституції України), гарантії права власності та обов`язки власників (статті 13 і 41 Конституції України). Крім того, стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

54. Дотримання прав вкладників банків передусім проявляється в законодавчих гарантіях повернення всієї суми вкладу та процентів на неї або доходів у іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором банківського вкладу (частина перша статті 1058 ЦК України). У разі визнання банку неплатоспроможним гарантією забезпечення прав вкладників є поетапне відшкодування в порядку, передбаченому законом, суми за вкладом: Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку; у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, в порядку загальних правил відшкодування за процедурами ліквідації.

55. Відповідно до позиції Конституційного Суду України, сформованої в Рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005, до обмеження прав належить звуження їх змісту й обсягу, проте сутність змісту основного права не може бути порушена. Крім того, у Рішенні від 22.05.2018 № 5-р/2018 Конституційний Суд України зазначив, що обмеження стосовно реалізації конституційних прав не можуть бути свавільними та несправедливими, мають установлюватися виключно Конституцією й законами, переслідувати легітимну мету, бути зумовленими суспільною необхідністю її досягнення, пропорційними й обґрунтованими.

56. Враховуючи вищенаведене, зміст статті 41 Конституції України поширюється на право вкладника - фізичної особи вимагати отримання відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

57. Верховний Суд звертає увагу, що складання переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, відноситься виключно до повноважень уповноваженої особи Фонду. Виконавчою дирекцією Фонду затверджується реєстр вкладників відповідно до отриманого Переліку вкладників.

58. Відповідно до пункту 2 розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Положення №14) Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (з урахуванням обмежень, визначених уповноваженою особою Фонду відповідно до частини другої статті 38 Закону), за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

59. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

60. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.08.2020 у справах №815/4197/16, №815/1891/17, №820/4266/16, №825/555/17 та №815/711/16.

61. При цьому уповноважена особа може надавати Фонду протягом процедури ліквідації додаткову інформацію про вкладників, зокрема, щодо збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування (пункт 6 розділу ІІІ Положення № 14).

62. Як встановлено судами попередніх інстанцій, 29.02.2016 уповноваженою особою Фонду на адресу Директора-розпорядника Фонду направлено обґрунтування «Про внесення змін до переліку вкладників, які мають право на отримання сум гарантованого відшкодування» з доданням змін до переліку вкладників за вих. №1143 від 29.02.2016, до яких включено позивача. Уповноваженою особою надано всю необхідну інформацію для забезпечення виплати позивачу як вкладнику АТ «ІМЕКСБАНК» гарантованого державою відшкодування. Будь-яких зауважень до наданої інформації від Фонду на адресу банку не надходило. Листом №3891 від 26.09.2017 Уповноважена особа Фонду повідомила позивача, що нею на адресу Директора-розпорядника Фонду направлено обґрунтування щодо внесення змін до переліку вкладників, які мають право на отримання сум гарантованого відшкодування, за вих. №5058 від 02.08.2016, до яких включено позивача як вкладника АТ «ІМЕКСБАНК».

63. З огляду на наведене, враховуючи включення уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "ІМЕКСБАНК" позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок Фонду, шляхом внесення змін та подання вказаної інформації до Фонду, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що невключення на їх підставі позивача до Загального реєстру вкладників Фондом є протиправною бездіяльністю, яка порушує права позивача на отримання гарантованої суми відшкодування за рахунок Фонду.

64. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22.01.2019 у справі № 815/1925/17, від 22.04.2020 у справах №815/7153/16, №815/453/16, №815/7151/16.

65. Колегія суддів відхиляє посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 14.02.2017 про накладення арешту на 361 банківський рахунок фізичних осіб, відкритий у Банку, зокрема і на рахунки ОСОБА_1 , оскільки таке рішення прийняте після виникнення спірних правовідносин і не могло бути на той час підставою для невчинення відповідачем дій щодо невключення позивача до Загального реєстру.

66. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.07.2019 у справі № 826/19565/15 та від 10.09.2020 у справі № 815/2015/16.

67. Щодо вимоги касаційної скарги позивача про стягнення з відповідача гарантованої суми 185000,00 грн, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції, що за відсутності факту включення ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників для отримання коштів за договором № 5007 від 20.01.2015 за рахунок Фонду, звернення до суду з позовною вимогою про зобов`язання відповідача здійснити перерахування позивачу гарантованої суми 185000,00 грн є передчасним. Також колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскільки на час прийняття рішення судом наявне чинне судове рішення про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритому у АТ «ІМЕКСБАНК», відповідно до приписів пункту 11 частини четвертої статті 26 Закону №4452 (в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваного рішення судом першої інстанції) у суду були відсутні підстави для зобов`язання Фонду здійснити перерахування позивачу гарантованої суми - 185 000,00 грн.

68. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

69. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

70. Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

71. Зокрема, відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

72. Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини в справі «Золотас проти Греції» стаття 1 Протоколу № 1, яка має за головну мету захистити особу від будь-якого посягання держави на повагу до її майна, може також вимагати позитивних зобов`язань, відповідно до яких держава має вжити певних заходів, необхідних для захисту права власності, зокрема, якщо існує прямий зв`язок між заходом, якого заявник може правомірно очікувати від влади, і ефективним користуванням ним своїм майном (Zolotas v. Greece, заява № 66610/09). Подібний висновок викладений у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Капітал Банк АД проти Болгарії» (Capital Bank AD v. Bulgaria, заява № 49429/99).

73. У справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (пункт 35, заяви № 68385/10 та № 71378/10).

74. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

75. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

76. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), пункт 29).

77. На підставі викладеного, Верховний Суд констатує, що оскаржувані судові рішення ухвалені із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди попередніх інстанцій під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, відповідно підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

78. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

79. Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 27.10.2017 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Желєзний

Судді: Н.В. Коваленко

С.М. Чиркін