Справа № 174/733/20
Суддя: Ілюшик І. А.
Дата ухвалення: 2020-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 174/733/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Волинець Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вільногірську Дніпропетровської області, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови, про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови, про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначає, що 28.10.2020 року, ним в відділенні «Укрпошти» в м. Вільногірськ отримана постанова серії БАА № 180779 від 17.10.2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. За змістом оспорюваної постанови він, 17.10.2020 року о 17 год. 10 хв., в с. Андріївка Верхньодніпровського району по вул. Шкільна, буд.11, керував автомобілем «Dacia Logan» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , був не пристебнутий ременем безпеки та не мав при собі посвідчення водія, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. Вважає, що постанова є незаконною, складена з порушенням норм процесуального та матеріального права, а викладені в постанові обставини не відповідають дійсності, а тому зазначена постанова підлягає скасуванню, та пояснив, що 17.10.2020 року, близько 17.00 год. він перебував у населеному пункті Андріївка Дніпропетровської області по вул. Шкільна, недалеко від припаркованого на узбіччі належного йому автомобіля «Dacia Logan», функції водія він не виконував, автомобілем не керував і знаходився за межами автомобіля. До нього під`їхали працівники патрульної поліції, та запитали, де живе мешканець села, він їм відповів та вони поїхали далі, при цьому поліцейський не звертався до нього з будь-якою вимогою надати документи для перевірки. У нього при собі були всі необхідні документи, які надають право керувати транспортним засобом, у тому числі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Документи про притягнення його до адміністративної відповідальності при ньому не складалися і відповідно він не знайомився з ними та не підписував їх, про існування постанови він дізнався тільки після отримання її на пошті 28.10.2020 року. Вимоги ч. 1 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП він не порушував, так як автомобілем 17.10.2020 року о 17 год. 10 хв. не керував, даний факт не утворює складу правопорушення, передбаченого даними статтями та виключає понесення відповідальності передбаченої їх санкціями.

Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки порушення Правил дорожнього руху України, які зазначені в цій постанові, він не допускав. Крім цього, постанова складена поліцейським з істотними порушеннями чинного законодавства, не на місці зупинки транспортного засобу, у відсутність позивача, а зазначені у ній допущені позивачем порушення ПДР України не підтверджуються будь-якими належними та допустимими доказами. При цьому в п. 7 даної постанови не зазначено будь-якого доказу на підтвердження його винуватості. Просить постанову про адміністративне правопорушення скасувати.

Ухвалою суду від 11.11.2020 справу було прийнято до провадження та відкрито провадження у справі.

Позивач в засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив провести розгляд справи без його участі та вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позов до суду не надходив.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої інстанції.

З цієї ж підстави відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні докази, дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст. 33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити, в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи (ч.1 ст. 283 КУпАП).

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини. Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом установлено, документально підтверджено постановою інспектора поліції від 17.10.2020 року серії БАА № 180779 факт притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він в с. Андріївка Верхньодніпровського району по вул. Шкільна, буд.11, керував автомобілем «Dacia Logan» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , нібито не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії та був не пристебнутий ременем пасивної безпеки, чим порушив п. 2.3 "в" та 2.1 "а" ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП настає у випадках керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно з вимогами п.2.1 а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIIIпередбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що

посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП настає у випадках порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

У силу вимог п. 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

За приписами ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі за ч. 1 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 розділу 1 Інструкції №1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, у тому числі, ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Так, незважаючи на те, що у даній категорії справ протокол про адміністративне правопорушення не складається, відповідач жодних передбачених ст. 251 КУпАП доказів на підтвердження вини позивача в порушенні ПДР, відповідальність за які передбачені ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП не надав.

Беручи до уваги наведені вище обставини, а також враховуючи приписи згаданих процесуальних норм, суд звертає увагу на те, що оскаржувана постанова у справі не може слугувати носієм доказової інформації, оскільки інформація, відображена в ній, не підтверджена будь-якими засобами доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, інспектор поліції, як суб`єкт владних повноважень, правомірності свого рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не довів.

Враховуючи встановлені обставини, в зв`язку із відсутністю події адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП, винесена інспектором поліції постанова від 17.10.2020 року підлягає скасуванню, а провадження закриттю, застосувавши положення ч. 2 ст. 9 КАСУ.

Керуючись ст.ст.1, 77, 242, 246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 122, 251, 276, 279-3, 288,289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови, про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАА № 180779 від 17.10.2020 р., винесену поліцейським СРПП Верхньодніпровського ВП ЖВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Міняйло Романом Олеговичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 121 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати у виді судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через суду через суд першої інстанції.

Суддя Вільногірського міського суду

Дніпропетровської області І.А.Ілюшик