Справа № 815/4201/16
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 815/4201/16

адміністративне провадження № К/9901/42606/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Рибачука А.І.,

суддів: Бучик А.Ю., Стеценка С.Г.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду в суді касаційної інстанції адміністративну справу № 815/4201/16 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Юніон Стандард Банк» Кічука Олега Івановича (далі - Уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Юніон Стандард Банк»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Юніон Стандард Банк»

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2017, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Шляхтицького О.І., суддів Джабурії О.В., Романішина В.Л., -

ВСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. 22.08.2016 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ «Юніон Стандард Банк» Білої І.В. від 10.12.2015 №3-ТА в частині визнання нікчемним правочину (операції), проведеного ОСОБА_1 із одночасним застосуванням наслідків нікчемності, а саме - проведення сторнування банківських операцій з перерахування коштів з рахунку ОСОБА_1 та відображення сторнованих коштів на рахунку їх первісного власника;

визнати протиправними дії Уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «Юніон Стандард Банк» щодо застосування наслідків нікчемності правочину у вигляді невключення ОСОБА_1 до Переліку вкладників ПАТ «Юніон Стандард Банк», що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду;

зобов`язати Уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Юніон Стандард Банк» включити ОСОБА_1 до Переліку вкладників ПАТ «Юніон Стандард Банк», що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду відповідно до залишку на її поточному рахунку № НОМЕР_1 станом на 03.10.2015 з одночасним поданням відповідних відомостей до Фонду.

Позов ОСОБА_1 обґрунтовувала тим, що на момент введення тимчасової адміністрації в ПАТ «Юніон Стандард Банк» (з 03.10.2015) залишок на її поточному рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Юніон Стандард Банк» 13.08.2014, окрім особисто 25.09.2015 внесених нею через касу банку 45000, 00 грн, складав 324 970, 00 грн (675 000, 00 грн - 51 060, 00 грн - 299 000, 00 грн). Проте, вона не була визначена як особа що може отримати кошти зі свого банківського рахунку, оскільки рішенням Уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ «Юніон Стандард Банк» від 10.12.2015 №3-ТА вчинений за її участі правочин (25.09.2015) було віднесено до категорії нікчемних та визнано нікчемним із одночасним застосуванням наслідків нікчемності, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). При цьому позивач зазначає, що в цьому рішенні не наведено мотивів та підстав віднесення операції із зарахування нею власних готівкових грошових коштів на власний розрахунковий рахунок до категорії нікчемних. Позивач вважає, що оскільки операція із зарахування грошових коштів на рахунок клієнта не є правочином (договором), рішення Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Юніон Стандард Банк» №3-ТА щодо віднесення банківської операції із зарахування готівкових грошових коштів на рахунок позивача до категорії нікчемних правочинів є безпідставним та незаконним.

2. Одеський окружний адміністративний суд постановою від 07.03.2017 відмовив у задоволенні позовних вимог.

3. Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 20.09.2017 скасував рішення суду першої інстанції, ухвалив нове, якими частково задовольнив позовні вимоги:

визнав протиправним та скасував рішення Уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ «Юніон Стандард Банк» Білої І.В. від 10.12.2015 №3-ТА в частині визнання нікчемним правочину (операції), проведеного ОСОБА_1 із одночасним застосуванням наслідків нікчемності, а саме - проведення сторнування банківських операцій з перерахування коштів з рахунку ОСОБА_1 та відображення сторнованих коштів на рахунку їх первісного власника;

визнав протиправними дії Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Юніон Стандард Банк» Кічука О.І. щодо застосування наслідків нікчемності правочину у вигляді невключення ОСОБА_1 до Переліку вкладників ПАТ «Юніон Стандард Банк», що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду;

зобов`язав Уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Юніон Стандард Банк» повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо включення її до Переліку вкладників ПАТ «Юніон Стандард Банк», що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду відповідно до залишку на її поточному рахунку № НОМЕР_1 станом на 03.10.2015 з одночасним поданням відповідних відомостей до Фонду;

в інший частині позовних вимог - відмовив.

4. 08.10.2017 Уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ «Юніон Стандард Банк» звернулася до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2017, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 07.03.2017 - залишити в силі.

5. Вищий адміністративний суд України ухвалою від 09.10.2017 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

6. 15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03.10.2017 «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

7. Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

8. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 КАС України).

9. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 19.06.2019 №768/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл цієї судової справи між суддями у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Гриціва М.І. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20.05.2019 №13), що унеможливлює його участь у розгляді даної справи.

10. Протоколом розподілу справи від 19.06.2019 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: Рибачук А.І.- головуючий суддя, судді: Бучик А.Ю., Стеценко С.Г.

11. Ухвалою судді Верховного Суду від 20.06.2019 прийнято зазначену справу до провадження.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Судами встановлено, що 13.08.2014 ОСОБА_1 було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ «Юніон Стандард Банк».

Правлінням Національного банку України (далі - НБУ) 24.09.2015 була прийнята постанова № 631/БТ «Про віднесення ПАТ «Юніон Стандард Банк» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку».

Відповідно до положень пункту 2 постанови Правління НБУ від 24.09.2015 № 631/БТ із дня прийняття постанови для ПАТ «Юніон Стандард Банк» були встановлені обмеження в його діяльності, а саме: не допускати проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, крім договорів, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

25.09.2015 року ОСОБА_1 на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ «Юніон Стандард Банк», через касу банку було внесено готівкою грошові кошти в розмірі 45000, 00 гривень.

Згідно із випискою по особовому рахунку позивача за період з 30.09.2015 по 10.03.2016 в ПАТ «Юніон Стандард Банк» було проведено операцію по перерахуванню на рахунок ОСОБА_1 коштів в сумі 675 000,00 грн на підставі договору про надання поворотної фінансової допомоги від 30.09.2015 № 50, укладеного між позивачем та ОСОБА_2 .

Із вказаної виписки також видно, що ОСОБА_1 01.10.2015 через відділення «Одеське регіональне управління» ПАТ «Юніон Стандард Банк» зняла з свого поточного рахунку № НОМЕР_1 кошти в сумі 299 000, 00 грн, а 02.10.2015 через відділення «Київське регіональне управління» ПАТ «Юніон Стандард Банк» зняла з свого поточного рахунку № НОМЕР_1 кошти в розмірі 51 030, 00 грн.

02.10.2015 прийнято постанову Правління НБУ № 665/БТ «Про віднесення ПАТ «Юніон Стандард Банк» до категорії неплатоспроможних», на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.10.2015 №182 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Юніон Стандард Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Юніон Стандард Банк» запроваджено строком на 3 місяці з 03.10.2015 по 03.01.2016 включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 24.12.2015 № 939 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Юніон Стандард Банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 28.12.2015 № 241 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Юніон Стандард Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Юніон Стандард Банк» з 28.12.2015 до 27.12.2017 включно, призначено уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Юніон Стандард Банк» та делеговано їй всі повноваження ліквідатора ПАТ «Юніон Стандард Банк», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI), юрисконсульту І категорії відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кічуку О.І. на два роки з 28.12.2015 до 27.12.2017 включно.

Відповідно до повідомлення, розміщеного 29.12.2015 на офіційному сайті банку, у зв`язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду рішення від 28.12.2015 № 241 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Юніон Стандард Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», Фонд з 30.12.2015 розпочав виплати коштів вкладникам даного банку.

Для отримання коштів вкладники ПАТ «Юніон Стандард Банк» з 30.12.2015 до 10.02.2016 включно могли звертатись до установ банку-агенту Фонду АТ «ОТП БАНК».

В подальшому позивач звернулася до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Юніон Стандард Банк» з заявою від 27.01.2016, в якій просила включити її до переліку вкладників ПАТ «Юніон Стандард Банк», що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також просила невідкладно виплатити їй грошові кошти у розмірі 45000, 00 грн, що належать їй та знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 .

За результатами розгляду даної заяви Уповноважена особа Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Юніон Стандард Банк» надіслала позивачу повідомлення від 25.02.2016 № 1714 про нікчемність правочину, у якому зазначила, зокрема, що в результаті проведеної перевірки вкладів фізичних осіб у ПАТ «Юніон Стандард Банк» було встановлено, що в період до моменту запровадження тимчасової адміністрації за участі ОСОБА_1 в установі ПАТ «Юніон Стандард Банк» було проведено ряд операцій, наслідком яких стало виникнення у ОСОБА_1 права на грошові кошти, що за висновками Комісії містять ознаки нікчемності та підпадають під критерії нікчемності, передбачені пунктом 9 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, а нетиповий характер вчинення вказаних операцій - може свідчити про здійснення спроб за штучно створених підстав отримати задоволення своїх вимог з коштів Фонду та/або заволодіння майном Банку.

Також позивача повідомлено, що на підставі висновків Комісії рішенням Уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ «Юніон Стандард Банк» від 10.12.2015 № 3-ТА проведені за участі ОСОБА_1 правочини було віднесено до категорії нікчемних.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки постанова НБУ від 24.09.2015 № 631/БТ є розпорядчим актом організаційно-розпорядчого характеру, що містить інформацію з обмеженим доступом, вона набрала чинності 24.09.2015, у ПАТ «Юніон Стандард Банк» 30.09.2015 були відсутні належні повноваження для здійснення правочину з перерахування коштів у сумі675 000, 00 грн на підставі договору про надання поворотної фінансової допомоги від 30.09.2015 за № 50, укладеного між позивачем та ОСОБА_2 . З огляду на те, що перерахування коштів на рахунок позивача в сумі 675 000, 00 грн було здійснено під час дії заборони щодо проведення будь-яких операцій за договорами, за якими збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб, з підстав віднесення банку до проблемних постановою НБУ, яка була обов`язкова до виконання, то рішення відповідача від 10.12.2015 № 3-ТА в частині визнання нікчемним правочину (операції), проведеної по рахунку ОСОБА_1 , є обґрунтованим.

При цьому суд першої інстанції вказав на те, що оскільки на рахунок ОСОБА_1 з рахунку ОСОБА_2 , розміщеного в ПАТ «Юніон Стандард Банк», перераховано кошти, як поворотну фінансову допомогу, то перераховані кошти на рахунок позивача не є його власними коштами та не є вкладом в розумінні Закону № 4452-VI, оскільки грошові кошти мають надійти (для вкладника) до банку, через касу банку або з іншої фінансової установи, тим самим збільшуючи ліквідність.

14. Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив із того, що для отримання відшкодування за вкладом фізичної особи, за рахунок Фонду мають бути наявні дві умови, а саме: особа має бути вкладником та повинна мати вклад. А оскільки позивачем не надано оригіналу квитанції від 25.09.2015 № 985_7, відповідно до якої позивач поклала на свій рахунок суму в розмірі 45 000, 00 грн, то суд апеляційної інстанції здійснив захист порушеного права позивача шляхом зобов`язання Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Юніон Стандарт Банк» повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо включення її до Переліку вкладників ПАТ «Юніон Стандарт Банк», що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду відповідно до залишку на її поточному рахунку № НОМЕР_1 станом на 03.10.2015 з одночасним поданням відповідних відомостей до Фонду.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

15. Касаційна скарга мотивована, зокрема тим, що ОСОБА_1 дійсно не подавала заяву на отримання коштів 01.10.2015 до Київського регіонального управління ПАТ «Юніон Стандарт Банк», проте таку заяву вона подавала до Одеського регіонального управління ПАТ «Юніон Стандарт Банк» де й отримала кошти. А 02.10.2015 ОСОБА_1 зверталась до Київського регіонального управління ПАТ «Юніон Стандарт Банк» із відповідною заявою, яка також була задоволена. Тобто судом апеляційної інстанції неправильно встановлені обставини у справі в цій частині.

При цьому, відповідач вказує на те, що операцію по перерахуванню коштів на рахунок позивача було проведено в той час, коли з 24.09.2015 ПАТ «Юніон Стандарт Банк» був визнаний проблемним на підставі постанови НБУ від 24.09.2015 № 631/БТ, якою були встановлені обмеження для ПАТ «Юніон Стандарт Банк», а саме: не допускати проведення будь-яких операцій за договорами, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб за рахунок Фонду. Відтак, такий правочин (операцію) було визнано нікчемним із застосуванням відповідних наслідків його нікчемності.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги позивача, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України [далі - КАС України; в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справі»; (далі - Закон № 460-IX)], колегія суддів виходить із такого.

17. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема Законом № 4452-VI.

18. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом №4452-VI.

19. Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

20. Згідно із частиною першою статті 4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

21. Так, за змістом частин першої та другої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

22. Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

23. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

24. Відповідно до частини першої статті 34 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

25. Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до пункту 16 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI, є тимчасовою адміністрацією.

26. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

27. Нормами статті 27 Закону № 4452-VI встановлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, а саме:

уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку;

уповноважена особа Фонду формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню;

виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;

уповноважена особа Фонду формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом.

28. Відповідно до частин першої та третьої статті 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

29. Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

30. Відповідно до положень статей 37, 38 Закону №4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

31. Відповідно до частини другої статті 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

32. За правилами частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

33. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (частина перша статті 236 ЦК України).

34. Частина третя статті 38 Закону № 4452-VI визначає підстави, з яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.

35. Відповідно до частини четвертої статті 38 Закону № 4452-VI Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

36. З аналізу вищенаведеного слідує, що уповноважена особа Фонду дійсно наділена правом перевірки вчинених (укладених) банком правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо невключення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.

37. Застосовуючи частину третю статті 38 Закону № 4452-VI, Фонд або його уповноважена особа зобов`язані дотримуватися положень частини другої статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

38. При цьому Верховний Суд зазначає, що при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не на підставі рішення уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини 2 статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і прийняте відповідне рішення. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Водночас перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 ЦК України не можуть бути застосовані уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону №4452-VI.

39. Відтак, оскільки таке рішення є внутрішнім документом банку, який прийнято особою, що здійснює повноваження органу управління банку, воно не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), жодні права яких не можуть порушуватися унаслідок прийняття цього рішення. Тобто права позивачки в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи.

40. Отже, встановлена правова природа такого рішення унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним, а тому позовні вимоги про визнання протиправними дій (рішень) уповноваженої особи щодо застосування наслідків нікчемності правочинів не можуть розглядатися в судах (у тому числі адміністративних, цивільних, господарських).

41. З огляду на викладене в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію ПАТ «Юніон Стандард Банк» Білої І.В. від 10.12.2015 №3-ТА в частині визнання нікчемним правочину (операції), проведеного ОСОБА_1 із одночасним застосуванням наслідків нікчемності, а саме - проведення сторнування банківських операцій з перерахування коштів з рахунку ОСОБА_1 та відображення сторнованих коштів на рахунку їх первісного власника, провадження у справі слід закрити.

42. Відповідна правова позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 (справа № 910/12294/16), від 16.05.2018 (справа №910/24198/16), від 02.04.2019 (справа № 816/4666/15).

43. Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Юніон Стандард Банк» щодо невключення ОСОБА_1 до Переліку вкладників ПАТ «Юніон Стандард Банк», що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо включення її до зазначеного Переліку вкладників з одночасним поданням відповідних відомостей до Фонду, то колегія суддів виходить із такого.

44. Щодо посилання уповноваженої особи Фонду на пункт 9 частини третьої статті 38 №4452-VI, відповідно до якого правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства, Верховний Суд зазначає таке.

45. Вказана підстава для віднесення правочину до числа нікчемних введена у дію 12.08.2015 одночасно з набранням чинності Законом України від 16.07.2015 № 629-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку».

46. За приписами пункту 9 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI нікчемність договорів (правочинів) банку за цим пунктом пов`язана з такими умовами:

1) здійснення операції у період віднесення банку до категорії проблемних;

2) укладення (переоформлення) договору призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку;

3) банківську операцію (укладення або переоформлення договору) здійснено з порушенням норм законодавства. Остання умова є обов`язковою для визнання договору (правочину) банківського вкладу (рахунку) або транзакцій, здійснених на підставі такого договору, нікчемними за пунктом 9 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI.

47. Проте в межах спірних правовідносин суди не встановили, а відповідачем не доведено, що такі банківські операції здійснені з порушенням норм законодавства.

48. За наслідками розгляду справи №816/378/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла наступних висновків.

«…ні Законом України "Про банки і банківську діяльність", ні Положенням про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженим постановою Правління НБУ від 17.08.2012р. №346, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.09.2012 за №1590/21902, не встановлено заборони банку після визнання його проблемним укладати договори, відкривати поточні рахунки та зараховувати на рахунок кошти.

Водночас постанова НБУ про віднесення банку до числа проблемних згідно зі статтею 75 Закону України "Про банки і банківську діяльність" є банківською таємницею, доказів обізнаності позивачки про встановлені для банку обмеження відповідач не надав, а суди попередніх інстанцій таких обставин не встановили. При цьому невиконання посадовими особами Банку наведених у постанові НБУ приписів про його віднесення до категорії проблемних саме по собі не може бути підставою для висновку про нікчемність або недійсність правочинів Банку.

Згідно з постановою НБУ про віднесення банку до числа проблемних, Банк було віднесено до категорії проблемних. Разом із цим віднесення Банку до категорії проблемних не передбачало введення до нього тимчасової адміністрації, але обмежувало певні види діяльності Банку, наведені в цій постанові.

Зазначений правовий акт НБУ, зважаючи на його юридичну силу та властивості, є правовим актом індивідуальної дії, має чітко виражений організаційно-розпорядчий, персоніфікований характер, чинність та юридична сила якого спрямовані передусім на особу, якій він адресований, і породжує конкретні правовідносини, обумовлені ним, зокрема спрямований на реалізацію заходів впливу щодо конкретного проблемного банку…, а не стосовно невизначеного кола осіб, та дія його вичерпується одноразовим застосуванням.

Отже, така постанова НБУ з огляду на її правову природу не є актом цивільного законодавства в розумінні положень статті 4 ЦК України, у зв`язку з чим підстав для застосування норм статей 203, 215 ЦК України до спірного правочину як акта законодавства в контексті невідповідності його зазначеній постанові НБУ немає.

Також у постанові НБУ про віднесення банку до числа проблемних не передбачено заборони на перерахування (списання) грошових коштів з поточних рахунків фізичних осіб, відкритих у такому банку.»

49. Такі висновки Великої Палати Верховного Суду підтримано у постановах Верховного Суду від 06.08.2020 у справі №826/18684/16 та від 13.08.2020 у справі №826/1897/16.

50. Водночас, колегія суддів зазначає, що за визначенням статті 2 Закону № 4452-VI вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;

вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

51. Як було зазначено вище гарантії за вкладом регламентовані статтею 26 Закону № 4452-VI. При цьому частиною четвертою статі 26 вказаного Закону визначені підстави, за яких Фонд не відшкодовує кошти, а саме:

1) передані банку в довірче управління;

2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень;

3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника;

4) розміщені на вклад у банку особою, яка є пов`язаною з банком особою або була такою особою протягом року до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом року до дня прийняття такого рішення);

5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, оцінювач, у разі якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - один рік до дня прийняття такого рішення);

6) розміщені на вклад власником істотної участі банку;

7) за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку;

8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань;

9) за вкладами у філіях іноземних банків;

10) за вкладами у банківських металах;

11) розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

52. Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 Закону № 4452-VI (частина шоста статті 27 Закону № 4452-VI).

53. Гарантії Фонду є формою участі держави у системі гарантування вкладів фізичних осіб, передбаченою Законом № 4452-VI; для виконання Фондом відповідних зобов`язань можуть залучатися бюджетні кошти; рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодування сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків (статті 2, 25 Закону № 4452-VI ).

54. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200 000, 00 грн.

55. Отже, Закон № 4452-VI пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

56. Підсумовуючи наведене, колегія суддів зазначає, що під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI підпадають особи, які є вкладниками у розумінні приписів статті 2 Закону №4452-VI, вклади яких розміщено на рахунку у відповідному банку до запровадження у ньому тимчасової адміністрації.

57. Верховний Суд звертає увагу, що кошти на поточний рахунок позивачки надійшли до запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Юніон Стандард Банк».

58. За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що позивачка є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону №4452-VI, вклад розміщено на рахунку в ПАТ «Юніон Стандард Банк» до запровадження тимчасової адміністрації (до 03.10.2015), а тому ОСОБА_1 підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-V, оскільки як видно з матеріалів справи на поточному рахунку позивачки залишились кошти, які підпадають під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI.

59. При цьому уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивачки до Переліку вкладників ПАТ «Юніон Стандард Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів названого вище Закону.

60. Відтак колегія суддів погоджується із висновками суду апеляційної інстанції в межах яких здійснюється касаційний перегляд постанови суду апеляційної інстанції про визнання протиправними дії Уповноваженої особи Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Юніон Стандард Банк» щодо невключення ОСОБА_1 до Переліку вкладників ПАТ «Юніон Стандард Банк», що мають право на отримання гарантованого відшкодування за вкладом за рахунок Фонду.

61. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

62. Згідно пункту 1 частини першої статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтею 238 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 341, 343, 350, 354, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Юніон Стандард Банк» задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2017 скасувати в частині визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Юніон Стандард Банк» від 10.12.2015 №3-ТА в частині визнання нікчемним правочину (операції), проведеного ОСОБА_1 із одночасним застосуванням наслідків нікчемності, а саме - проведення сторнування банківських операцій з перерахування коштів з рахунку ОСОБА_1 та відображення сторнованих коштів на рахунку їх первісного власника. У цій частині провадження у справі №815/4201/16 - закрити.

В іншій частині Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2017 у справі №815/4201/16 - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіА.І. Рибачук А.Ю. Бучик С.Г. Стеценко