Справа № 380/6848/20
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/6848/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові за правилами загального спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання призначити та нарахувати пенсію за віком на пільгових умовах, -

в с т а н о в и ла :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ), в якій просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 30.01.2020 року № 45 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до підпункту 1 пункту 2 ст. 114 Закону № 1058;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію за віком 3 22.01.2020р. на пільгових умовах за Списком № 1 згідно з пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 № 213-VІІІ з урахуванням висновків Конституційного суду України, викладених у прийнятому 23.01.2020р. рішенні № 1-р/2020, як особі, яка працювала до 01.04.2015р. на посадах, визначених у вказаних нормах.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.01.2020 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до підпункту 1 пункту 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Рішенням відповідача від 30.01.2020 року №45 позивачу відмовлено у призначенні даного виду пенсії з підстав відсутності достатнього періоду пільгового трудового стажу, який необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Вважаючи у зв`язку із цим свої конституційні права та гарантії на належний соціальний захист порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернувся до суду з даним позовом. Просить позов задовольнити повністю.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що вимоги позивача є безпідставними та не ґрунтуються на чинному законодавстві, а дії Управління щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 згідно ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є правомірними та відповідають чинному законодавству. Вказує на те, що стаж роботи позивача з особливо важкими та шкідливими умовами праці за Списком №1 становить 6 років 9 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах у віці 50 років. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою судді від 31.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

22.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За результатами розгляду заяви та наданих позивачем документів відповідач прийняв рішення від 30.01.2020 року №45 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах. Вказане рішення мотивував наступним.

Як вбачається із записів трудової книжки ОСОБА_1 з 01.10.1991 по 05.12.1995 працював набирачем скломаси цеху сортового посуду №2, з 11.12.1995 по 31.10.1999 - пресувальником гарячого скла цеху сортового посуду №1, з 01.11.1999 по 19.12.2000 - видувальником скловиробів цеху сортового посуду №1 АТЗТ «Райдуга», з 19.12.2000 по 11.06.2003 - видувальником скловиробів ТзОВ «Кришталь України». Зазначене підтверджується також уточнюючими довідками №143 від 10.04.2003, виданої АТЗТ «Райдуга», №174 від 11.06.2003, виданою ТзОВ «Кришталь України».

Наказом про результати атестації робочого місця за умовами праці від 15.03.1995 в АТЗТ «Райдуга» підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 набирача скломаси, пресувальника гарячого скла та видувальника скловиробів. Наказом від 15.04.2002 №41 «Про проведення чергової атестації» робоче місце видувальника скловиробів у ТзОВ «Кришталь України» атестовано як таке, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1. Наказу про проведення попередньої атестації у ТзОВ «Кришталь України» заявником не подано, а відтак відсутні підстави для зарахування періоду роботи з 19.12.2000 по 14.04.2002 до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Для призначення пенсії, серед інших необхідних документів, заявником подану довідку №К-3582 від 09.12.2019, видану Державним архівом Львівсьої області про фактично відпрацьовані повні робочі дні у шкідливих умовах праці АТЗТ «Райдуга» за період з 01.01.1992 по 31.12.1999. Інформація про фактично відпрацьовані заявником повні дні у шкідливих умовах праці у 2000 в АТЗТ «Райдуга» в матеріалах справи відсутня, в тому числі, відсутні відомості про спеціальний стаж за 2000 згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, а відтак відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу роботи за Списком №1 періоду з 01.01.2000 по 19.12.2000.

Оскільки в матеріалах справи відсутня інформація про тривалість робочого тижня у АТЗТ «Райдуга», тривалість стажу роботи заявника зі шкідливими умовами праці за період з 01.01.1992 по 31.12.1999 обчислена при шестиденному робочому тижні.

З урахуванням зазначеного, стаж роботи заявника з особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці за Списком №1 становить 6 років 9 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах у віці 50 року.

Враховуючи викладене, відділом з питань призначення пенсій Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 114 Закону №1058.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що на переконання позивача вказане рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 є неправомірним та безпідставним, а стаж його роботи з особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці за Списком №1 становить більше 10 років.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

За вимогами абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Аналогічні норми передбачено ст. 114 Закону №1058-IV.

Проаналізувавши викладені норми законодавства України, суд зазначає, що на момент звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1 досяг 50 річного віку, та для призначення пенсії за п. "а" ст. 13 Закону №1788-ХІІ повинен був довести, що стаж його роботи складає не менше 22 років 6 місяців, при цьому стаж роботи із шкідливими і важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, - не менше 10 років.

Відомостями трудової книжки ОСОБА_1 підтверджується, що загальний стаж його роботи на момент звернення за призначенням пенсії складав більше 23 років.

Щодо стажу роботи ОСОБА_1 із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1, суд зазначає наступне.

За приписами ст. 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Поряду застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

До 01.01.1992 діяв "Список №1 производств, цехов, профессий и должностей, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных раз мерах", затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173.

У період з 10.03.1994 по 16.01.2003 діяв Список №1 виробництв, робіт, професій, посад, показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 та від 16.01.2003 №16.

Як встановлено судом, стаж роботи позивача з особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці за Списком №1, а саме 6 років 9 місяців, підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Щодо періоду роботи позивача з 19.12.2000 по 14.04.2002 суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку №383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Отже аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01 серпня 1992 року (далі - Порядок №442) та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України №41 від 01.08.1992 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Суд наголошує, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами 1, 2 ст. 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України від 14 жовтня 1992 року №2694-XII "Про охорону праці" працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Сукупність вищевказаних правових норм дозволяє дійти висновку, що атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту "а" статті 13 Закону №1788-XII - "за результатами атестації робочих місць" як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Суд вважає, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №1, відповідно до пункту "а" статті 13 Закону №1788-XII.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Підсумовуючи суд зазначає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника.

При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічний висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а.

Відтак, період роботи позивача з 19.12.2000 по 14.04.2002 підлягає зарахуванню до пільгового трудового стажу.

Щодо періоду роботи позивача з 01.01.1992 по 31.12.1999 суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки, виданої Акціонерним товариством закритого типу «Райдуга» від 10.04.2003 року №143 уточнююча особливий характер роботи, або умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, ОСОБА_1 працював повний робочий день, а саме, за період: з 01.10.1991 до 05.12.1995 (4 роки, 2 місяці 4 дні) на посаді набирача скломаси, що передбачено списком 1, розділ XV скляне і фарфоро-фаянсове виробництво, 1150101 а-14820; з 11.12.1995 до 01.11.1999 (З роки 10 місяців 20 днів) на посаді пресувальник гарячого скла, що передбачено списком 1 розділ XV скляне і фарфоро-фаянсове виробництво, 1150101а-16991; з 01.11.1999 до 19.12.2000 (1 рік 1 місяць 18 днів) на посаді видувальник скловиробів, що передбачено списком 1 розділ XV скляне і фарфоро-фаянсове виробництво, 1150101 а-11548.

Всі вищенаведені посади були атестовані відповідно до наказів Львівського товариства закритого типу «Райдуга» №11 від 15.03.1995 року, №62 18.11.1996 року.

Відповідно до довідки ТзОВ «Кришталь України» від 11.06.2003 №174 уточнююча особливий характер роботи, або умов праці необхідні для призначення пільгової пенсії гр. ОСОБА_1 в тому, що він повний робочий день працював: з 19.12.2000 до 11.06.2003 (2 роки 5 місяців 22 дні) на посаді видувальника скловиробів, що передбачено списком 1 розділ XV скляне і фарфоро-фаянсове виробництво, 1150101 а-11548.

Вказана посада була атестована наказом ТзОВ «Кришталь України» №41 від 15.04.2002 року.

Таким чином, зазначені довідки підтверджують те, що позивач працював повний робочий день у період з 01.01.1992 по 31.12.1999, а відтак відсутні підстави для обчислення вказаного періоду при шестиденному робочому тижні.

Згідно вимог ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо судових витрат, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такі відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 протиправним.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з дня звернення за призначенням пенсії, з 22.01.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 1 681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна