Справа № 300/3339/20
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2020-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про забезпечення позову
"20" листопада 2020 р. Справа № 300/3339/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за її позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкови Марії Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» про визнання протиправною та скасування постанови від 12.10.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП №63270165,-
ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкови Марії Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» про визнання протиправною та скасування постанови від 12.10.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП №63270165.
Заява про забезпечення позову мотивована тим, що 11.11.2020 по місцю роботи позивача - ТОВ «ПАС Україна», надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Малкової М.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка винесена 15.10.2020 у виконавчому провадженні ВП №63270165. ОСОБА_1 18.11.2020 подано позов про скасування постанови 12.10.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП №63270165. Зазначила, що у разі проведення виконавчих дій, з позивача буде безпідставно стягнута сума заборгованості, тому є необхідність забезпечення позову .
Розглянувши подану заяву про забезпечення адміністративного позову, дослідивши і оцінивши подані докази, в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Тобто, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Згідно з частиною 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
В розумінні наведеної норми закону, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.
Аналіз змісту вказаних норм свідчить, що суд може забезпечити позов лише за наявності хоча б однієї з підстав: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
З наведеного випливає, що забезпечення адміністративного позову дає можливість суду до прийняття рішення у справі вжити заходів щодо забезпечення позовних вимог, якщо існує небезпека неспіврозмірного заподіяння шкоди інтересам позивача, або якщо внаслідок невжиття цих заходів захист прав особи стане утрудненим або неможливим, в тому числі унеможливить у зв`язку з цим виконання рішення суду. Існування такої небезпеки повинно бути реальним і доведене належними доказами. Рішення суду про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях чи змодельованих позивачем ймовірних ситуаціях.
Згідно з ч. 1 ст. 151 Кодексу позов може бути забезпечено шляхом:1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Позивач, заходом забезпечення позову визначила зупинення стягнення, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою М.В. у виконавчому провадженні ВП №63270165 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса.
Вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовує тим, що, в межах відкрито виконавчого провадження згідно постанови приватного виконавця від 12.10.2020, виконавцем винесено постанову від 15.10.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Заявником вказано, що приватним виконавцем у розумінні статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» протиправно відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса, оскільки виконавчим округом приватного виконавця Малкової М.В. визначено м.Київ, в той час, як позивач зареєстрована та проживає на території Івано-Франківської області.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій в разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Суд зазначає, що такі заходи забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату є співмірними із негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття таких заходів і такими, що відповідають правам та інтересам, за захистом яких ОСОБА_1 звернувся до суду. Отже, суд дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в повному обсязі.
Водночас суд зазначає, що вжиття такого заходу жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
Тому, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника не скасовує чинність останньої чи в цілому спірноної постанови про відкриття виконавчого провадження, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених таким актом заходів до вирішення спору по суті.
Відповідно до частини 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала з питань забезпечення адміністративного позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
В статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням. Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позову, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини другої статті 153 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі.
На підставі наведеного, керуючись статтями 150-154, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.
Зупинити стягнення на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 15.10.2020 ВП №63270165 до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.
Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.