Справа № 120/2120/20-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 листопада 2020 р. Справа № 120/2120/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області (далі відповідач) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 28.04.2020 звернувся до Виконавчого комітету Вінницької міської ради із запитом про надання публічної інформації, в якому просив надати йому інформацію про наявність на території м. Хмільник вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову житлового будинку, господарських будівель і спору з місцями (орієнтирами) розташування. Вказаний запит отримано відповідачем 04.05.2020. Однак, відповідач не надав відповіді на запит позивача впродовж 5 робочих днів з дня отримання запиту.

Позивач, вважаючи, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, що відображається у не наданні запитуваної інформації, чим порушено права позивача на отримання інформації, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 01.06.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 10-денний строк для усунення недоліків.

У встановлений судом строк позивач подав до суду заяву з додатками, відповідно до якої недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначив, що положення ЗУ "Про доступ до публічної інформації" регулюють, зокрема, правовідносини з приводу забезпечення отримання громадянами або іншими особами інформації, що створюється та виникає в процесі функціонування суб`єктів владних повноважень та виконання покладених на них завдань.

Згідно з положеннями статті 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом, серед іншого, надання інформації за запитами на інформацію.

На запит про отримання публічної інформації від 28.04.2020, отриманий відповідачем 04.05.2020, виконавчий комітет Хмільницької міської ради надав відповідь листом від 07.05.2020 № 07-18/39, де вказано, що на території Хмільницької ОТГ, станом на сьогоднішній день, відсутні вільні земельні ділянки (враховуючи вимоги ст. 79, 79-1 ЗК України), що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд.

При цьому, запитувану інформацію позивач просив надіслати за зазначеною в запиті поштовою адресою у визначений законодавством строк.

Крім того, у відзиві зазначено, що з 12 березня до 22 травня 2020 р. на усій території України установлено карантин (постанова Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» від 11.03.2020 р. № 211( із змінами та доповненнями).

У зв`язку із підставами наведеними вище, Міська комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій м. Хмільника вирішила: Починаючи з 18 березня 2020 року тимчасово зупинити роботу таких об`єктів загального користування, незалежно від форм власності та підпорядкування, розташованих на території Хмільницької міської об`єднаної територіальної громади до скасування обмежувальних заходів: Центру надання адміністративних послуг у м. Хмільнику.

Враховуючи волевиявлення запитувача даної інформації лист-відповідь Виконавчого комітету Хмільницької міської ради було надіслано поштовим зв`язком за адресою вказаною у запиті на отримання публічної інформації, одразу після послаблення карантинних обмежувальних заходів.

Додатково повідомили, що порушення строків, передбачених Законом України «Про доступ до публічної інформації», було спричинено настанням обставин непереборної сили, оскільки поширення пандемії коронавірусу є обставинами непереборної сили, та окрім самого факту її поширення існували підстави наведені вище, тому інформація не могла бути відправлена у строки (копія фіскального чеку про відправку та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення додається).

На підставі викладеного відповідач просить відмовити в задоволенні заявленого позову.

Суд, з"ясувавши доводи сторін, викладені в заявах по суті справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 28.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до Виконавчого комітету Хмільницької міської ради із запитом про надання публічної інформації, в якому просив надати йому інформацію про наявність на території м. Хмільник вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову житлового будинку, господарських будівель і спору з місцями (орієнтирами) розташування.

Запит відповідачем отримано 04.05.2020.

У зв`язку з ненаданням відповіді на запит протягом п`яти робочих днів з дня його отримання відповідачем, вважаючи, що цим порушено право позивача на отримання інформації, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон №2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

В силу частин 1-2 Закону №2939-VI метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (пункт 1 статті 3 Закону №2939-VI).

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про інформацію" встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

За приписами положень статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Письмовий запит подається в довільній формі.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (частина 4 статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

Статтею 22 вищевказаного закону визначено підстави для відмови та відстрочки в задоволенні запиту на інформацію.

Крім того, статтею 23 ЗУ "Про доступ до публічної інформації" визначено право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації.

Як встановлено судом та зазначено вище, 28.04.2020 позивач звернувся до Виконавчого комітету Хмільницької міської ради із запитом про надання публічної інформації, в якому просив надати йому інформацію про наявність на території м. Хмільник вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову житлового будинку, господарських будівель і спору з місцями (орієнтирами) розташування.

Відповідачем із відзивом надано до матеріалів справи копію відповіді від 07.05.2020 №07-18/39 на запит гр. ОСОБА_1 від 28.04.2020, який отримано виконавчим комітетом 04.05.2020 (вх. №39/07-18).

В матеріалах адміністративної справи міститься копія рекомендованого поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором №213 та копія фіскального чеку АТ "Укрпошта" ЦВПЗ Хмільник ПН 55, що свідчать про направлення кореспонденції на адресу гр. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 20.05.2020. Вказаний лист вручено за довіреністю 26.05.2020.

Таким чином, суд зауважує, що в межах спірних правовідносин суд констатує факт надання відповідачем відповіді на інформаційний запит позивача поза межами строку, встановленого ч. 1 статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" ( не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту).

Разом з тим, у відзиві в спростування позиції позивача відповідач зазначив, що невчасне надання відповіді на інформаційний запит спричинено дією на території України з 12 березня до 22 травня 2020 р. карантину (постанова Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» від 11.03.2020 р. № 211 (із змінами та доповненнями) та тимчасовим зупиненням роботи Центру надання адміністративних послугу м. Хмільнику (рішення Міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій м. Хмільника №8/9 від 17.03.2020).

З наявного в матеріалах справи Положення про Центр надання адміністративних послуг у м. Хмільнику, затвердженого рішенням 28 сесії 7 скликання Хмільницької міської ради від 26.12.2016 №656, зокрема пункту 5, вбачається, що Центр здійснює прийняття декларацій та скарг, надання консультацій, прийняття та видачу документів, що не пов`язані з наданням адміністративних послуг, проте розгляд яких віднесено до повноважень виконавчих органів міської ради.

Надаючи оцінку зазначеним доводам відповідача, суд зауважує, що останнім не надано достатніх та допустимих доказів щодо повноважень надання відповіді на запит про інформацію (направлення поштової кореспонденції) саме Центром надання адміністративних послуг у м. Хмільнику, діяльність якого, відповідно до вказаного вище Положення, зокрема стосується прийняття декларацій та скарг, надання консультацій, прийняття та видачу документів, що не пов`язані з наданням адміністративних послуг, проте розгляд яких віднесено до повноважень виконавчих органів міської ради.

Тобто, до повноважень Центру відноситься саме видача документів, що не пов`язані з наданням адміністративних послуг, проте розгляд яких віднесено до повноважень виконавчих органів міської ради. В свою чергу поняття "видача документів", на переконання суду, стосується безпосередньої видачі документів громадянину особисто.

Варто зауважити, що незважаючи на встановлення карантинних заходів на території України згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» від 11.03.2020, строк надання відповіді на запит про інформацію, визначений частиною 1 статті 20 ЗУ "Про доступ до публічної інформації", жодним законом не продовжувався.

Відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Виконавчого комітету Хмільницької міської ради щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 від 28.04.2020 у строк встановлений Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Проте, суд зауважує, що на час вирішення адміністративної справи у матеріалах справи наявні докази надання 20.05.2020 року відповідачем відповіді на інформаційний запит позивача ( відповідь від 07.05.2020 №07-18/39), та отримання вказаної відповіді позивачем 26.05.2020.

З огляду на вище викладене, суд вважає, що відповідачем усунуто порушення, що слугували підставою для пред`явлення позову в частині зобов`язання відповідача розглянути запит від 28.04.2020 про надання публічної інформації, а тому позов в цій частині та в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання публічної інформації за запитом від 28.04.2020 задоволенню не підлягає.

Також суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача щодо визнання вчинення відповідачем стосовно ОСОБА_1 порушення ч. 1 ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з огляду на таке.

Положеннями ч. 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, ч. 1 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 2 ст. 5 КАС України).

В даному ж випадку, обраний позивачем спосіб захисту його порушених прав, зокрема, шляхом визнання вчинення відповідачем стосовно ОСОБА_1 порушення ч. 1 ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не відповідає вимогам ч. 1 ст. 5 КАС України.

В той же час, обґрунтовуючи необхідність застосування такого способу захисту його прав позивач лише цитує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.01.2018 в справі №127/13908/13-а.

Однак, жодних висновків щодо обраного позивачем способу захисту порушених прав, постанова Верховного Суду від 31.01.2018 не містить.

При цьому, як слідує із змісту позовної заяви ОСОБА_1 , ним не наведено будь-яких інших обґрунтувань заявленої вимоги, які б дали змогу дійти до висновку про необхідність захисту його прав саме у визначений ним спосіб.

Суд зауважує, що частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом зазначеним в пунктах 1-6 ч. 1 ст. 5 КАС України.

Згідно з частиною 2 ст. 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим, суд наголошує, що спосіб захисту порушених прав, про який просить позивач, суперечить вищенаведеним нормам КАС України та не узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справи, які визначені ст. 245 КАС України.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про наявність підстав для частково задоволення даного адміністративного позову відповідно до вищенаведених мотивів.

В той же час, надаючи оцінку вимогам позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат пов`язаних із розглядом справи в сумі 17,00 грн., то суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача відповідних коштів, адже матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про понесення позивачем судових витрат, види яких встановлені ст. 132 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Хмільницької міської ради щодо ненадання відповіді на запит ОСОБА_1 від 28.04.2020 у строк встановлений Законом України "Про доступ до публічної інформації".

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 );

Відповідач: Виконавчий комітет Хмільницької міської ради (вул. Столярчука, 10, м. Вінниця, ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна