Справа № 161/15263/20
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/387/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Борсук К.П.,

представника позивача Тишко Л.Є.,

представника відповідача - Добродій А.Р.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним висновку та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2020 року позивач звернувся з даним позовом до суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12 березня 2019 року сталася ДТП за участю позивача та ОСОБА_2 , за яким проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні. В подальшому, кримінальне провадження було закрито, а стосовно позивача були складені адміністративні матеріали за ст.124 КУпАП. Постановою судді його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, але позивач вважає, що у даному ДТП є вина і ОСОБА_2 з приводу чого він звертався із заявою до Луцького ВП ГУНП у Волинській області, яке відмовилося скласти адміністративні матеріали на останнього.

Вважаючи вказані дії неправомірними позивач просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність Луцького ВП ГУНП у Волинській області у частині не притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, не складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП;

2) визнати протиправним висновок Луцького ВП ГУНП у Волинській області по заяві позивача від 28 лютого 2020 року та зобов`язати Луцький ВП ГУНП у Волинській області скласти протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач у письмовому відзиві просить суд відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову..

Заслухавши присутню представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області Чернюка І.В. від 09 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення №127/12120/19, визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У вказаній постанові зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 317421 від 26.04.2019 вбачається, що 12.03.2019 року о 13 год. 20 хв. в м. Луцьк по вулиці Потебні на перехресті з вулицею Львівській біля будинку 49, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_1 не надав автомобілю марки «AUDI A 6» д.н.з. НОМЕР_2 перевагу в русі виїжджаючи з другорядної дороги на головну. Внаслідок чого, допустив зіткнення, що призвело до ДТП та механічних пошкоджень транспортних засобів. Тобто, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3. (б), 16.11 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.05.2019 у справі було призначено комплексну транспортно - трасологічну та автотехнічну експертизу, проведення якої було доручено експертам Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз.

11.12.2019 на адресу Вінницького міського суду Вінницької області надійшли висновки експертів № 2810 та № 2811 за результатами проведення вищевказаних експертиз.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - адвокат Варцаба С.А. вину ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного правопорушення визнали частково, а саме суду пояснили, що в даній дорожньо-транпортній пригоді також наявна вина іншого учасника дорожнього руху, який керував автомобілем марки «AUDI A 6» д.н.з. НОМЕР_2 .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується зібраними у справі доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 317421 від 26.04.2019;

-рапортом поліцейська поліції

-постановою старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Трачука С.С. про закриття кримінального провадження від 23.03.2019 та іншими матеріалами справи.

Крім того, суддя звернув увагу на те, що з висновку № 2811 Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз від 02.12.2019 вбачається, що при тих вихідних даних про обставини ДТП, які містяться у наданих судом матеріалах (як адміністративної справи №127/12120/19, так і кримінального провадження №00000907), безпосередньо перед зіткненням швидкість руху автомобіля «Ауді-Аб», реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_2 , могла складати біля 60...61 км/год, а швидкість руху автомобіля «Рено-Дастер», реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_1 , могла складати біля 36...37 км/год.

У даній дорожній ситуації водій ОСОБА_1 повинен був, керуватися вимогами 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу»; «небезпека для руху» ); 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 16.3 та 16.11 ПДР України, а також розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР України (в частині вимог знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу»), у відповідності до яких вказаний водій, маючи намір своїм автомобілем «Рено-Дастер», реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_1 , на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг із вул. Потебні (другорядної дороги) переїхати через вул.Львівську (головну дорогу), повинен був дати дорогу автомобілю «Ауді-Аб» («АІЮІ А6»), реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , не виїжджаючи своїм автомобілем «Рено» на проїзну частину вул. Львівської.

У даній дорожній ситуації водій ОСОБА_2 повинен був, з технічної точки зору, керуватися вимогами п.п. 1.2; 1.5; 1.10 (в частині значення терміну небезпека для руху); 2.3 (підпунктів «б» і «д»); 12.3; 12.4 та 12.9 (підпункту «б») ПДР України, у відповідності до яких вказаний водій повинен був вести свій автомобіль «Ауді-А6», реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_2 , правою стороною проїзної частини вул. Львівської зі швидкістю не більше 50 км/год., а із моменту, коли на проїзну частину вказаної вулиці (яка була головною дорогою) із другорядної дороги (вул. Потебні) почав виїжджати автомобіль «Рено-Дастер», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , - водій ОСОБА_2 не повинен був відвертати ліворуч та виїдхати на зустрічну сторону проїзної частини вул. Львівської, а повинен був своєчасно застосувати гальмування у межах своєї сторони проїзної частини вул. Львівської.

У даній дорожній ситуації водій ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути скоєння даної ДТП, і полягала ця технічна можливість у належному виконанні вказаним водієм вимог п.п. 1.5; 1.10 (в частині значення термінів «дати дорогу»; «небезпека для руху» ); 2.3 (підпунктів «б» та «д»); 16.3 та 16.11 ПДР України, а також розділу 33 «Дорожні знаки» ПДР України (в частині вимог знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу»). Іншими словами, для уникнення даної ДТП водієві ОСОБА_1 необхідно (і достатньо) було дати дорогу вказаному вище автомобілеві «Ауді-А6», реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Якщо б водій ОСОБА_2 вів свій автомобіль «Ауді-А6», реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_2 , своєю, правою, стороною проїзної частини вул. Львівської зі швидкістю не більше 50 км/год. (тобто максимально допустимою при русі у населених пунктах), а із моменту, коли на вказану проїзну частину (яка була головною дорогою) із другорядної дороги (вул. Потебні) почав виїжджати автомобіль «Рено-Дастер», реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_1 , - водій ОСОБА_2 не змінював би напрямку руху і не повертав би ліворуч, то контакту між вказаними вище автомобілями не було б, і вказаний автомобіль «Рено» встиг би повністю виїхати за межі смуги руху вказаного автомобіля «Ауді».

Тому дана експертиза має підстави зробити висновки про те, що у даній дорожній ситуації водій ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути скоєння даної ДТП, і полягала ця технічна можливість у належному виконанні водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 1.2; 1.5; 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»); 2.3 (підпунктів «б» і «д»); 12.3; 12.4 та 12.9 (підпункту «б») ПДР України.

При тих вихідних даних про обставини даної ДТП, які містяться у наданих судом як у матеріалах адміністративної справи №127/12120/19, так і матеріалах кримінального провадження № 00000907, причинами настання даної ДТП, з технічної точки-зору, є наступні обставини: 1) водій ОСОБА_1 виїжджаючи своїм автомобілем «Рено-Дастер», реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_1 , із другорядної дороги (вул.Потебні) на головну дорогу (вул. Львівську), не надав дорогу автомобілеві «Ауді-А6», реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_2 , який під керуванням водія ОСОБА_2 рухався через нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг по головній дорозі (вул. Львівській); 2) водій ОСОБА_2 , рухаючись своїм автомобілем «Ауді- А6», реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_2 , по вул. Львівській (головній дорозі), перевищив швидкість руху, а із моменту, коли на проїзну частину цієї головної дороги із другорядної дороги (вул.Потебні) почав виїжджати автомобіль «Рено-Дастер», реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_1 , - він (водій ОСОБА_2 ) відвернув ліворуч і виїхав своїм автомобілем «Ауді» на смугу зустрічного руху (хоча такої технічної необхідності не було).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП доведена повністю зібраними у справі доказами.

Частиною шостою статті 78 КАС України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, обставини встановлені у постанові судді Вінницького міського суду Вінницької області Чернюка І.В. від 09 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення №127/12120/19 відносно ОСОБА_1 є обов`язковими для суду під час вирішення цієї адміністративної справи.

В подальшому, після винесення вказаної постанови судді, ОСОБА_1 не погодився з тим, що лише він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та 14 березня 2020 року звернувся до Луцького ВП ГУНП у Волинській області із заявою з проханням скласти адміністративні матеріали відноcно іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , на яку листом від 18 березня 2020 року №3/811 отримав відповідь із роз`ясненням, що скласти адміністративні матеріали є неможливим у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП. Здійснюючи адміністративне оскарження такого діяння Луцького ВП до ГУНП у Волинській області, позивач отримав аналогічну за змістом відповідь.

Надаючи свою правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

В першу чергу суд вважає за необхідним наголосити сторонам, що у даному випадку суд вирішує суто публічно-правовий спір між ними, без встановлення, підтвердження чи аналізу суті ДТП, а також винності чи невинуватості певних осіб у ньому, адже такі обставини підлягають до встановлення в порядку, визначеному КУпАП, або в порядку цивільного судочинства в межах спору про відшкодування шкоди завданої ДТП.

Тому подальші висновки суду про обґрунтованість позовних вимог не можуть розглядатися в контексті ступеню винності кожного з учасників спірного ДТП.

По суті позовних вимог суд звертає увагу сторін на вимоги п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, в якому визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

З аналізу вищенаведеного положень процесуального закону слідує, що закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП не тільки є підставою для закриття вже порушеної справи про адміністративне правопорушення, але є підставою для відмови у порушенні відповідного провадження, яке не може бути розпочате зі спливом відповідних строків.

Будь-які подальші дії посадової особи по порушенню справи про адміністративне правопорушення, за наявності обставин, передбачених п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, будуть завідомо незаконні та можуть за собою тягнути відповідну юридичну відповідальність.

В розглядуваному ж випадку, як слідує з матеріалів справи, спірне ДТП сталося 12 березня 2019 року, а позивач звернувся до відповідача із проханням скласти адміністративні матеріали на іншого учасника ДТП лише у березні 2020 року, тобто вже після закінчення строків передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Аналогічно, постанова слідчого про закриття кримінального провадження за фактом ДТП винесена 23 березня 2019 року, тобто закінчилися і строк, визначені у ч.6 ст.38 КУпАП.

Тому у відповідача обґрунтовано, станом на березень 2020 року не було законних підстав розпочинати провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , у зв`язку з наявність обставин, передбачених п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Суд також звертає увагу на те, що у відповідача були відсутні законні підстави розпочинати провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 у березні 2019 року після винесення постанови слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки у п.5 цієї постанови вказано про направлення матеріалів для складання адміністративних матеріалів лише стосовно ОСОБА_1 , а стосовно ОСОБА_2 слідчий не дійшов висновку про наявність ознак вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вказану постанову слідчого у встановленому законом порядку ОСОБА_1 не оскаржував до слідчого судді, з чого слід зробити висновок, що він погодився з таким висновком слідчого та таким порядком провадження з боку правоохоронних органів. Позивач звернувся до органу поліції з вимогою притягнути іншого учасника ДТП до адміністративної відповідальності лише через рік після ДТП і після того, як сам був визнаний винний судом у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, чим допустив суперечливу поведінку.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що відповідач правомірно та обґрунтовано не розпочинав провадження у справі про адміністративне правопорушення за заявою позивача, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Суд зазначає, що саме лише по собі бажання позивача довести наявність обопільної вини обох водіїв у спірному ДТП не може бути підставою для суду ухвалювати рішення, яким фактично зобов`язувати вчиняти явно незаконні дії відповідача у вигляді порушення провадження у справі про адміністративне правопорушення всупереч вимогам п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

В такому випадку позивач не позбавлений права доводити наявні, на його переконання, обставини винності обох водіїв під час розгляду цивільного спору про відшкодування шкоди завданої ДТП в загальному порядку, тобто на підставі ст.ст.1166, 1187, 1188 ЦК України та іншими доказами, аніж постанова уповноваженого органу про визнання винним водія у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову всі судові витрати позивача залишаються за ним.

Керуючись ст.250 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним висновку та зобов`язання вчинити дії,

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідачем у справі є Головне управління Національної поліції у Волинській області, м. Луцьк, вул. Винниченка, 11, .

Повний текст судового рішення складений та підписаний 23 листопада 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк