Справа № 160/13272/20
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 листопада 2020 року Справа № 160/13272/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турова О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Софіївської селищної ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Софіївської селищної ради, в якій позивач просить:

- визнати неправомірним розпорядження Софіївського селищного голови Софіївської селищної ради № 44-к/тр від 22.02.2019 "Про призначення на посаду ОСОБА_1 " щодо присвоєння ОСОБА_1 , провідному спеціалісту відділу комунальної власності та правового забезпечення виконавчого комітету Софіївської селищної ради 14 (чотирнадцятого) ранг посадової особи органу місцевого самоврядування;

- зобов`язати Софіївського селищного голову внести зміни у п.1 розпорядження Софіївського селищного голови № 44-к/тр від 22.02.2019 "Про призначення на посаду ОСОБА_1 " та присвоїти ОСОБА_1 , провідному спеціалісту відділу комунальної власності та правового забезпечення виконавчого комітету Софіївської селищної ради, восьмий ранг посадової особи органу місцевого самоврядування;

- зобов`язати Виконавчий комітет Софіївської селищної ради здійснити перерахунок заробітної плати з урахуванням присвоєння восьмого рангу посадової особи органу місцевого самоврядування з 22.02.2019 р, та виплатили її в повному обсязі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2020 року зазначена вище справа розподілена судді Туровій О.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: належним чином завірених копій документів, що додані до позовної заяви, для суду та для відповідача; заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.

18 листопада 2020 року до канцелярії суду від позивача на виконання вимог ухвали суду від 26.10.2020р. надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено належним чином завірені копії документів, що додані до позовної заяви, для суду та для відповідача, а також заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

В заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду, як і у позові, позивач наголошує, що про порушення своїх прав вона дізналася саме 01 вересня 2020 року, при цьому, через правову необізнаність вона вважала, що строк звернення до суду відповідно до ч.2 ст.122 КАС України становить шість місяців з дати, коли їй стало відомо про порушення її прав, і лише з ухвали суду від 26.10.2020р. вона дізналася, що такий строк у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби становить місяць згідно з ч.5 ст.122 КАС України. Зважаючи на наведене, а також посилаючись на те, що, на її думку, пропуск строку звернення до суду є незначним, ОСОБА_1 просить суд поновити такий строк.

Відповідно до п.8 ст.171 КАС України питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.

Дослідивши надані позивачем документи на усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 26 жовтня 2020 року, суд повторно наголошує, що відповідно до ч.1, абз.1 ч. 2, ч.3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з п.17 ч.1 ст.4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Законодавче обмеження строку, протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Необхідно зазначити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі №809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі №815/91/18.

Крім того, слід зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

З поданої позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що позивач просить визнати неправомірним розпорядження відповідача в частині присвоєння позивачеві чотирнадцятого рангу посадової особи органу місцевого самоврядування та зобов`язати відповідача внести зміни у п.1 цього розпорядження та присвоїти їй восьмий ранг посадової особи органу місцевого самоврядування, а також здійснити перерахунок заробітної плати з урахуванням присвоєння восьмого рангу посадової особи органу місцевого самоврядування з 22.02.2019р., та виплатили її в повному обсязі.

При цьому, як самостійно зазначається позивачем у позовній заяві та у заяві про поновлення строку звернення до суду, саме з 01 вересня 2020 року (з дати отримання виконавчим комітетом Софіївської селищної ради листа Національного агентства України з питань державної служби від 01.09.2020р., вхідний номер 2464) із відповідними роз`ясненнями, ОСОБА_1 стало відомо, що їй невірно присвоєно ранг посадової особи органу місцевого самоврядування.

Водночас, з цією позовною заявою ОСОБА_1 звернулась до суду лише 13.10.2020р, що підтверджується поштовою накладною, розміщеної на конверті, в якому позов надійшов до суду, тобто з порушенням встановленого ч.5 ст.122 КАС України місячного строку звернення до суду з позовною заявою такої категорії.

При цьому, як разом із позовною заявою, так і з заявою про поновлення строку звернення до суду, жодних доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом позивачем надано не було.

Посилання позивача на правову необізнаність в частині строків звернення до суду з позовною заявою у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби, встановлених ч.5 ст.122 КАС України, та оманливе переконання в тому, що до справ такої категорії також застосовується загальний строк позовної давності (шість місяців), встановлений ч.2 ст.122 КАС України, не можуть свідчити про поважність причин пропуску ОСОБА_1 строків звернення до суду, тим більше, що останній була відома норма закону (ст.122 КАС України), яка встановлює строки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, адже, на неї позивач посилався у позовній заяві, зазначаючи про дотримання строків звернення до суду, проте, як виявилося, остання, неповно ознайомилася зі змістом вказаної норми закону та помилково застосувала у даному випадку лише частину другу цієї статті.

Водночас, суд також звертає увагу, що позовна заява подана позивачем до суду лише 13.10.2020 року, тобто після спливу тривалого часу з дня виникнення підстав такого звернення, проте позивачем жодним чином не обґрунтовується які саме обставини, що не залежали від волі позивача, унеможливили збирання письмових матеріалів та готування позовної заяви для звернення до суду у встановлений законом строк.

При вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду, суд також звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами (Постанова Верховного Суду від 17.07.2018 року у справі №521/21851/16-а).

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування об`єктивних та поважних причин, які зумовили несвоєчасне звернення до суду, а тому не визнає поважними підстави для поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

В силу частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пунктів 1, 9 частини 4 статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, вона повертається позивачеві та у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовну заяву ОСОБА_1 і додані до неї документи слід повернути позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160-161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Софіївської селищної ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Турова