Справа № 160/5879/20
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2020 року Справа № 160/5879/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСидоренко Д.В.
за участі секретаря судового засіданняКручини Ю.Д.
позивача представника позивача представника відповідача ОСОБА_1 Шрамка О.Ю. Кравченка М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про скасування вимоги зі сплати боргу (недоїмки) №Ф-6892-57У від 06.06.2019 року, -
Позовні вимоги обґрунтовані незаконністю оскаржуваної вимоги з огляду на те, що оскаржувана вимога не має посилання на акт документальної перевірки та рішення про нарахування пені, а також на те, що заступником начальника Криворізького північного управління Макшановою І. внесені завідомо неправдиві відомості, а саме щодо направлення вимоги як платнику податку, набрання вимогою чинності та підпису вимоги не маючи відповідних повноважень.
Ухвалою суду від 15.06.2020 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
20.07.2020 року від відповідача надійшов відзив на позов згідно якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю посилаючись на те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується, у тому числі, на підставі даних інформаційної системи фіскального органу, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.
22.07.2020р. до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої позивач зазначає, що даючи відзив на позовну заяву відповідач не заперечує проти обставин на які посилається позивач. Крім того зазначає, що інтегрована картка платника не входить до переліку підстав для винесення вимоги.
Ухвалою суду від 08.09.2020 року адміністративну справу №160/5879/20 призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, з проведенням підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 20.10.2020 року поновлено пропущений строк звернення до суду, та відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про залишення позовної заяви без розгляду.
Ухвалою суду від 19.11.2020 року за клопотанням сторін, закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті у той самий день.
В судовому засіданні позивач та представники сторін підтримали свої правові позиції в повному обсязі.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши позивача та представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
В подальшому, контролюючим органом направлено до органів ДВС узгоджену вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 06.06.2019р. №Ф-6892-57 У на загальну суму 200925,09 грн. за підписом заступника начальника управління - начальника відділу податків і зборів з юридичних осіб Криворізького північного управління ГУ ДПС у Дніпропетровській області Макшановою І.В. із зазначенням дати набрання чинності.
Постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.11.2019р. у ВП №60513882 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимоги №ф-6892-57у від 06.06.2019р. Також у постанові зазначено, що документ вступив у законну силу (набрав чинності): 10.10.2019р.
Перевіряючи правомірність прийнятої податковим органом оскаржуваної вимоги, в межах предмету спору та його обґрунтування, суд виходить з наступного.
Правові і організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України від 08.07.2010р. №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464).
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2464 дія цього поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
За приписами ч.4 ст.8 Закону №2464 порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Згідно з п.3 ч.1 ст.14 Закону №2464 на органи доходів і зборів покладено обов`язок здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.
Як визначено ч.1 ст.3 Закону №2464, збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами, зокрема, обов`язковості сплати; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Абзацом 1 ч.4 ст.25 №2464 визначено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Інструкція №449), затвердженою наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015р.
Відповідно до п.3 розд.VI Інструкції №449, фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) якщо:
- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами;
- якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;
- якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.
Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.
За вимогами пункту 4 розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу.
При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера «У» (узгоджена вимога).
Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.
Відповідно до ст.71 Податкового кодексу України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), визначено Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Положення), затвердженим наказом Міністерство фінансів України №422 від 07.04.2016р.
Пунктом 2 Порядку визначено, що інформаційна система органів ДФС це інтегрована структура, що складається з одного чи більшої кількості процесів, компонентів апаратного та програмного забезпечення, засобів та персоналу, що забезпечує можливість задоволення встановленої потреби або цільової функції.
Інтегрована картка платника (далі - ІКП) це форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.
Відповідно до п.1 ч.1 «Порядок ведення інтегрованої картки платника» розд. ІI. «Інтегрована картка платника» Порядку, з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.
З системного аналізу наведених норм слідує, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних Інтегрованої картки платника щодо розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.
Згідно наданої відповідачем Інтегрованої картки платника (податковий номер НОМЕР_1 ) вбачається наступне:
Крім того, в картці наявний запис про те, що станом на 31.05.2019р. загальна сума боргу становить 200925,09 грн.
Відповідно до положень пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 ПК України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб), надані контролюючими органами податкові консультації.
Підпунктом 14.1.7 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що оскарженням рішень контролюючих органів є оскарження платником податку податкового повідомлення - рішення про визначення сум грошового зобов`язання платника податків або будь-якого рішення контролюючого органу в порядку і строки, які встановлені цим Кодексом за процедурами адміністративного оскарження, або в судовому порядку.
У пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 ПК України зазначено, що платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб), у тому числі надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію, яка йому надана, а також узагальнюючу податкову консультацію.
З аналізу наведених норм слідує право платника податків, у разі якщо вважає, що контролюючим органом прийнято рішення, або вчинена дія (бездіяльність), які суперечать законодавству чи виходить за межі повноважень контролюючого органу, звернутися до податкового органу вищого рівня або до суду з їх оскарженням. Разом з тим, рішення (дія чи бездіяльність) контролюючого органу, як суб`єкта владних повноважень, повинні вважатися правомірними, поки інше не установлено уповноваженим суб`єкт у результаті розгляду та вирішення справи.
В даному випадку, жодних доказів оскарження і скасування дій контролюючого органу щодо включення 20.11.2018р. та поновлення 29.05.2019р. в Інтегрованій картці платника (податковий номер НОМЕР_1 ) сум застосовуваної штрафної санкції та донарахованого єдиного внеску, матеріали справи не містять.
Отже, матеріали справи не містять доказів недостовірності відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників необхідних для характеристики процесів адміністрування єдиного внеску, у зв`язку з чим, відповідачем правомірно винесено вимогу від 06.06.2019р. №Ф-6892-57 на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника.
Крім того, згідно пунктами 4-5 розділу VI Інструкції № 449 в третій частині літера "У" (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання: платнику узгодженої вимоги внаслідок процедури оскарження та вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції. Орган доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності):
- вносить вимогу про сплату недоїмки до Єдиного державного реєстру виконавчих документів та пред`являє її до виконання в порядку, встановленому законом (після початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів);
- надсилає її в порядку, встановленому законом, до органу державної виконавчої служби (до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів);
- надсилає її в порядку, встановленому Законом, до органу Казначейства - відповідно до частини другої статті 6 Закону України "Про виконавче провадження", якщо платник єдиного внеску є бюджетною установою, державним органом, одержувачем бюджетних коштів, а також підприємством, установою або організацією, рахунки якої відкриті в Казначействі.
З аналізу наведених норм слідує, що протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності) формується вимога, із зазначенням в третій частині літери "У", яка і направляється до органу державної виконавчої служби.
Додатком 7 до Інструкції встановлено форму вимоги про сплату боргу (недоїмки) для платника фізичної особи із якої вбачається, що вимога про сплату боргу (недоїмки) підлягає підписанню керівником, його заступником або уповноваженою особою.
Згідно з пп. 14.1.137-1 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) уповноважена особа контролюючого органу - посадова (службова) особа контролюючого органу, уповноважена керівником такого органу на виконання певних його функцій в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до абз.1 п. 20.4 ст. 20 ПК України, керівник контролюючого органу має право надавати посадовим (службовим) особам такого органу повноваження на виконання певних функцій, передбачених цим Кодексом, законодавством з питань сплати єдиного внеску, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за погодженням з керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.
У пп. 21.1.8 п. 21.1 ст.21 ПК України встановлено, що посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані оприлюднювати на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, перелік уповноважених осіб контролюючого органу та переданих таким особам функцій у випадках, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст.9 КАС України передбачено, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до положень ч.1-2 ст.159 та ч.1 ст.160 КАС України, при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
При цьому, під предметом позову слід вважати певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, а під підставами позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Так, зокрема, принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України що є одночасно і орієнтиром при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури.
Враховуючи встановлені обставини відповідності спірного рішення вищенаведеним принципам прийняття рішення, суд приходить до висновку про необґрунтованість підстав позову, та як наслідок необхідність відмови в задоволенні позову.
Зважаючи на те, що у задоволенні позовної заяви відмовлено, судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду із цим позовом, не відшкодовуються.
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 24.11.2020 року.

Суддя Д.В. Сидоренко