Справа № 367/8670/19
Суддя: Карабаза Н. Ф.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №367/8670/19
Провадження № 2-а/367/193/2020
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі
судді Карабаза Н.Ф.,
за участю секретаря Стародубець О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради про оскарження рішення (постанови) суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

в с т а н о в и в:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище адміністративний позов, який позивач мотивує тим, що 22 жовтня 2019 року, звернулась до центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ірпінської міської ради з приводу реєстрації її місця проживання та місця проживання її малолітньої доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 та, відповідно, зняття її з реєстрації за попередньою адресою проживання: АДРЕСА_2 , за якою вона була зареєстрована з 21.06.2006 року. У зв`язку з її зверненням адміністратору ЦНАП були надані всі документи передбаченні чинним законодавством для проведення вищенаведених реєстраційних дій. Надання адміністративної послуги здійснювалось адміністратором ОСОБА_3 . Під час надання послуги додатково було повідомлено адміністратору, що її малолітня донька - ОСОБА_2 , має статус внутрішньо-переміщеної особи, а безпосередня реєстрація її місця проживання здійснюється вперше. Стосовно обставин відсутності реєстрації доньки раніше, зауважила, що здійснити таку реєстрацію було неможливо через те, що донька була народжена у м. Бердянськ 19 липня 2014 року (дата реєстрації народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ) вже після початку АТО (розпочатого 14.04.2014 року), коли місцеві органи самоврядування у м. Донецьк фактично припинили виконання своїх функції та знаходились (і знаходяться на поточний момент) під контролем незаконних збройних формувань, через що вона та її чоловік - ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично були позбавлені можливості реалізувати свій обов`язок з реєстрації місця проживання дитини за зареєстрованим місцем проживання її батьків, а отже у їх діях відсутня вина у формі умислу або необережності, як необхідна складова наявності складу адміністративного правопорушення, зокрема, передбаченого ч. 1 ст. 197 Кодексу України по адміністративні правопорушення. В подальшому, того ж дня, тим же адміністратором ЦНАП була розглянута справа про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.197 КУпАП та, не зважаючи на наведені нею пояснення, прийнято рішення про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді попередження за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 197 КУпАП у зв`язку з проживанням без реєстрації її доньки - ОСОБА_2 , про що складено відповідну постанову №1469 від 22 жовтня 2019 року. Законодавством передбачено обов`язок батьків зареєструвати місце проживання дитини (за зареєстрованим місцем проживання одного з них) протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження, не виконання такого обов`язку призводить до проживання дитини без реєстрації місця її проживання, що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 197 КУпАП. Склад адміністративного правопорушення в діях чи бездіяльності особи може мати місце лише за умови її вини вираженої у формі умислу або необережності, яка повинна бути встановлена органом, що розглядає справу про відповідне адміністративне правопорушення. Вина особи у формі умислу або необережності є однією з ключових складових поняття адміністративного правопорушення, а відсутність вини в діях особи - виключає наявність в діях або бездіяльності особи складу адміністративного правопорушення, навіть за наявності інших формальних ознак передбачених відповідною нормою статті «Особливої частини» КУпАП. Як відомо, 14 квітня 2014 року, Указом виконуючого обов`язки президента, голови Верховної ради України № 405/2014, було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», чим було розпочато так звану Антитерористичну операцію (АТО, наразі - операція об`єднаних сил). Зазначеному рішенню передували загальновідомі факти захоплення незаконними збройними формуваннями державних установ та установ органів місцевого самоврядування у Донецькій та Луганській областях, зокрема у м. Донецьку (яке триває на поточний час), в наслідок чого зазначені установи фактично припинили виконання своїх функцій покладених на них Конституцією та законами України. У зв`язку з вищенаведеними обставинами, відсутністю правопорядку, можливості захисту своїх прав та загрозами для особистої безпеки, вона та її чоловік були вимушені залишити м. Донецьк в червні 2014 року. 19 липня 2014 року (через три місяці після настання вищенаведених обставин/подій) народилась донька - ОСОБА_2 . Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , державна реєстрація народження дитини проведена 29 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайоного управління юстиції у Запорізькій області. Під час розгляду вищенаведеної справи про адміністративне правопорушення адміністратором ЦНАП не було взято до уваги наведені пояснення стосовно того, що відповідно до положень чинного законодавства, для реєстрації місця проживання дитини батьки повинні звернутись виключно до відповідного органу місцевого самоврядування на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці за місцем своєї реєстрації, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради (тобто до міської ради у м. Донецьк), проте через вищенаведені обставини пов`язані з захопленням установ державних органів та органів місцевого самоврядування у місті Донецьку (які, як загальновідомо, тривають на поточний час) вона та її чоловік фактично були позбавлені можливості здійснити свої обов`язки з реєстрації місця проживання дитини з незалежних від них причин, а отже в її діях відсутня вина (умисел або необережність), оскільки вона такої можливості була позбавлена за відсутності власної волі, а законодавство на той та на поточний момент не передбачає альтернативних способів реєстрації місця проживання у м. Донецьку шляхом звернення до відповідного органу іншої адміністративно-територіальної одиниці. На зазначені пояснення адміністратор ЦНАП зауважила, що норма ч. 1 ст. 197 КУпАП не передбачає звільнення від відповідальності в залежності від наявності в особи об`єктивної можливості виконання покладених на неї зобов`язань, а на її питання: «на яких правових підставах зараз або на той час могла би зареєструвати місце проживання її малолітньої дитини у м. Донецьк?» відповіла, що: «їй це не відомо...» З огляду на вищенаведене вважає, що розгляд вищенаведеної адміністративної справи щодо неї було проведено з порушенням вимог ст. 245 та 247 КУпАП, а наведена адміністративна справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення через відсутність з її боку вини (умислу/необережності). Відповідно до довідки від 28.10.2014 року № , виданого УСЗН у Дарницькому районі м. Києва, її донька, у передбачений законом спосіб, була зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_4 , а отже реєстрація її місця проживання була здійснена у визначений законом спосіб до спливу строку для реєстрації місця проживання дитини. Зауважує, що жодним нормативним актом України не передбачено обов`язок громадян переселитись з окупованих територій Донецької та Луганської областей, зокрема для їх реєстрації як ВПО або отримання відповідних виплат. Просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 1469 від 22.10.2019 року, винесену адміністратором Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ірпінської міської ради ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адміністративного стягнення у вигляді попередження за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 КпАП України та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , судові витрати (за їх наявності) покласти на відповідача.
Позивач в судове засідання не з`явилась, її представник подав заяву про слухання справи за їх відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у його відсутність. У матеріалах справи містяться пояснення у яких зазначено що виконавчий комітет Ірпінської міської ради вважає позов необґрунтованим, не вбачає порушення чинного законодавства. Вказує, що в ході проведення реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що державна реєстрація дитини була проведена 29.07.2014 року, станом на момент звернення до відділу ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Ірпінської міської ради (22.10.2019 року) малолітня ОСОБА_2 проживала без реєстрації місця проживання, тобто протягом останніх п`яти років. Вважає, що адміністратор центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ірпінської міської ради діяла в межах чинного законодавства з дотриманням норм КУпАП, просив відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено, що 22.10.2019 року адміністратором Управління надання адміністративних послуг та по роботі зі зверненнями громадян «Прозорий офіс» (Центр надання адміністративних послуг) виконавчого комітету Ірпінської міської ради Бугайчук Ольгою Василівною в приміщенні ЦНАПу було винесено постанову №1469 у справі про адміністративне правопорушення щодо проживання без реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 винесено стягнення у вигляді попередження за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 КУпАП.

Згідно паспортних даних позивача ОСОБА_1 , остання з 21.06.2006 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , 22.10.2019 року виконавчим комітетом Ірпінської міської ради знято з реєстрації місце проживання та зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Бердянськ, її батьками є: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Згідно паспортних даних батька ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 10.02.2007 року.

Згідно довідки від 28.10.2014 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання ОСОБА_2 з 15.09.2014 року є: АДРЕСА_5 , з 25.04.2015 року місце перебування зареєстровано за адресою: АДРЕСА_6 , про що свідчить відмітка Дарницького РВ ГУДМС України в м. Києві.

Положеннями ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Частиною 1 статті 197 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за проживання громадян, зобов`язаних мати паспорт громадянина України, без паспорта громадянина України або за недійсним паспортом громадянина України, а також проживання громадян без реєстрації місця проживання.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п.п. 4, 6 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженого Постановою КМУ № 207 від 02.03.2016 року, громадянин України зобов`язаний протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.
Статтею 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

В мотивувальній частині рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015, Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністратором Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ірпінської міської ради Бугайчук О.В. протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 197 КУпАП відносно ОСОБА_1 не складався, при цьому остання оспорювала вказане порушення та не погоджувалась на адміністративне стягнення, яке на неї було накладено.

Отже, особа була не згодна з допущеним порушенням і адміністративним стягненням, що на неї накладається, не було встановлено, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують, а також не з`ясовані інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.

Якщо в дії чи бездіяльності особи відсутній хоч один елемент складу адміністративного правопорушення, то дія чи бездіяльність не є адміністративним правопорушенням.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний, стан особи. До ознак, властивих суб`єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Тобто, необхідними елементами адміністративного правопорушення є доведення факту протиправності дій чи бездіяльності особи та її вини.

Відповідно до п. 18 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02 березня 2016 року, для реєстрації місця проживання особа або її представник подає: 1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8; 2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами; 3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу); 4) документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників); право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи за формою згідно з додатком 9, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджується Мінсоцполітики (для осіб, які перебувають на обліку у цих установах або закладах); проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини за формою згідно з додатком 10 (для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби); 5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку); 6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання). У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами). Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання особи інші документи.

Позивачем у встановлений законом строк зареєструвати новонароджену дитину з дня державної реєстрації її народження за місцем проживання одного з батьків не представлялось можливим у зв`язку із обставинами, які від неї не залежали, оскільки разом із чоловіком були зареєстровані у місті Донецьку, де на той та по теперішній час незаконними збройними формуваннями було захоплено державні установи та установи органів місцевого самоврядування, у зв`язку із чим Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким зобов`язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв.
За таких обставин суд вважає, що у позивача був відсутній умисел на нездійснення реєстрації місця проживання новонародженої дитини, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, в тому числі вини, мотиву, мети.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довів правомірність винесення оскаржуваної постанови в справі про адміністративні правопорушення, а рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття.

З огляду на вищевикладене, оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП.

З огляду на що, керуючись ст. 293 КУпАП, постанова №1469 від 22.10.2019 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 77, 120, 139, 229, 241-246, 250, 268-271, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради про оскарження рішення (постанови) суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.
Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 1469 від 22.10.2019 року, винесену адміністратором Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Ірпінської міської ради Бугайчук Ольгою Василівною про застосування до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 адміністративного стягнення у вигляді попередження за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 КпАП України та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.Ф. Карабаза