Справа № 120/5959/20-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2020-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

20 листопада 2020 р. Справа № 120/5959/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши в порядку письмового провадження питання щодо прийняття до розгляду заяви позивача про зміну предмету позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 27.10.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні).

16.11.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач вказує, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 12.11.2020 року № 2-16366/15-20-СГ ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на підставі ч.7 ст.118 Земельного кодексу України (далі ЗК України) у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. З огляду на зазначене, на думку представника відповідача, позовна вимога стосовно бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо неприйняття рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою є безпідставною, адже відповідачем було вчинено активну дію у формі прийняття наказу від 12.11.2020 року № 2-16366/15-20-СГ.

18.11.2020 року в порядку статті 47 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) позивачем було подано заяву (вх. № 37995/20) від 17.11.2020 року про зміну предмету позову, у якій останній просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-16366/15-20-СГ від 12.11.2020 року, яким відмовлено у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва із земель державної власності сільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 0,1 га., яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області; зобов`язати відповідача надати ОСОБА_1 відповідний дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття заяви позивача про зміну предмету позову суд враховує таке.

Згідно з ч. 1 ст. 47 КАС України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

В контексті зазначеної норми, предметом позову слід вважати ту його частину, яка характеризує матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення, тобто спосіб судового захисту (ч. 1-3 ст. 5 КАС України). Вона опосередковується спірними правовідносинами - правом і обов`язком позивача і відповідача.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Ними будуть: юридичні факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення; доказові факти, тобто ті, що тісно пов`язані з фактами матеріально-правового характеру і на підставі яких можна зробити висновок про їх наявність чи відсутність.

Так, із аналізу ч. 1 ст. 47 КАС України суд приходить до висновку, що законодавець у зазначеній нормі чітко визначив, що зміна може стосуватися лише предмета або підстави позову. При цьому, зміна позивачем одночасно як предмета так і підстави позову є недопустимою з огляду на те, що така зміна фактично свідчить про появу нового позову, а не про зміну того, що перебуває на розгляді у суді.

Як вбачається із матеріалів справи предметом первинних позовних вимог є:

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо не прийняття по суті рішення у формі розпорядчого документу за результатами розгляду клопотання позивача від 03.06.2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації для індивідуального садівництва із земель державної власності сільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 0,1 га., яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області;

- зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 03.06.2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації для індивідуального садівництва із земель державної власності сільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 0,1 га., яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області та прийняти мотивоване рішення у формі розпорядчого документу.

Дані позовні вимоги мотивовані тим, що 04.06.2020 року ОСОБА_1 було подано до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області клопотання від 03.06.2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, проте, станом на момент подання позову до суду (22.10.2020 року) відповідачем не було прийнято жодного рішення щодо вказаного клопотання. Тому 03.07.2020 року представником позивача було подано адвокатський запит №1/07-20 від 03.07.2020 року про надання інформації та її документального підтвердження. У відповідь на вказаний запит, 09.07.2020 року Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області вказало, що подану ОСОБА_1 заяву було зареєстровано тільки 01.07.2020 року. У подальшому, 01.09.2020 року представником позивача було подано повторний адвокатський запит №1/09-20 стосовно бездіяльності відповідача щодо розгляду клопотання від 04.06.2020 року. У свою чергу, відповідач у відповіді від 08.09.2020 року повідомив про унеможливлення здійснення реєстрації наказів у зв`язку із блокуванням доступу. На переконання сторони позивача, відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо розгляду клопотання від 03.06.2020, адже відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

У свою чергу у заяві про зміну позовних вимог від 18.11.2020 року, позивач заявляє вимоги про:

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-16366/15-20-СГ від 12.11.2020 року, яким відмовлено у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва із земель державної власності сільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 0,1 га., яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області;

- зобов`язати відповідача надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації для індивідуального садівництва із земель державної власності сільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 0,1 га., яка розташована на території Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області та прийняти мотивоване рішення у формі розпорядчого документу.

Обґрунтовуючи подану заяву позивач зазначає, що оскільки Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області прийнято відповідне рішення у формі наказу про відмову у наданні дозволу із відсутністю таких підстав для відмови, які передбачені законом, належним способом захисту прав буде саме скасування такого наказу та зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою.

Щодо зазначених тверджень позивача, суд звертає увагу останнього на те, що заявляючи у заяві про зміну предмету позову від 18.11.2020 року вимоги щодо визнання протиправним та скасування наказу відповідача № 2-16366/15-20-СГ від 12.11.2020 року та зобов`язання надати ОСОБА_1 відповідний дозвіл, позивач фактично змінює не лише предмет позову, а й його підстави.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що новий предмет позову обумовлений новими фактами та обставинами, які виникли після подачі первинної позовної заяви до суду у жовтні 2020 року.

Зокрема, в первинній редакції позовних вимог предмет позову зводився до визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не прийняття по суті рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 , а також зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання від 04.06.2020 року та прийняти мотивоване рішення у формі розпорядчого документу.

Проте, як було встановлено судом, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області розглянуло клопотання позивача від 03.06.2020 року та прийняло відповідне рішення у формі наказу № 2-16366/15-20-СГ від 12.11.2020 року про відмову у наданні дозволу на розробку документації.

У свою чергу нові позовні вимоги стосуються фактів та обставин, які на момент подачі первинного позову взагалі не існували, а тому не могли слугувати підставою для звернення до суду позивача з даним адміністративним позовом.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, про те, що подана позивачем заява про зміну предмету позову розцінюється судом як заява, у якій позивач просить змінити як підставу так і предмет позову у справі, що нормою ч. 1 ст. 47 КАС України не допускається, оскільки свідчить про виникнення нового адміністративного позову, який має свій індивідуальний предмет та підстави, що є відмінними від предмету та підстав, визначених стороною позивача при зверненні до суду з первинним адміністративним позовом.

Відтак, суд доходить висновку про неможливість прийняття заяви позивача про зміну позовних вимог від 18.11.2020 року (вх. № 37995/20).

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він не позбавлений права звернутися до суду з окремою позовною заявою щодо нового предмета спору з урахування викладених нових мотивів (підстав) адміністративного позову у загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 5, 47, 248, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви ОСОБА_1 про зміну позовних вимог від 18.11.2020 року вх. № 37995/20 - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович