Справа № 640/9595/20
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9595/20 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року м. Київ

/Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2020 року (розглянута у порядку спрощеного провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до Державної екологічної інспекції України про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування припису, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2020 року, Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної екологічної інспекції України (далі - відповідач), в якому просить: визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції України з проведення позапланової перевірки Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» у період з 06 лютого 2020 року по 19 лютого 2020 року; визнати протиправним та скасувати припис від 25 лютого 2020 року № 2/4-1; стягнути судові витрати з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що Державною екологічною інспекцією України у період з 06 лютого 2020 року по 19 лютого 2020 року проведено позапланову перевірку Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» за відсутності законодавчо визначених підстав, оскільки відсутні фактичні дані щодо виявлення у Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» системних порушень природоохоронного законодавства та/або настання в результаті його господарської діяльності події, яка призвела до значних негативних наслідків для людей, навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким позов задоволити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог та приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню, а постанова суду -скасуванню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що Державною екологічною інспекцією України відповідно до статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та доручення Прем`єр-міністра України від 29 січня 2020 року №2777/1/1-20 до листа Держекоінспекції від 23 січня 2020 року №484/3.1/2-3-20 щодо здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів відповідних суб`єктів господарювання, наказу Державної екологічної інспекції України від 05 лютого 2020 року №19 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання (Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал») вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатом якого складений акт від 06 лютого 2020 року №2/4-1 (далі - акт перевірки).

На підставі акту перевірки Державною екологічною інспекцією України прийнято припис від 25 лютого 2020 року №2/4-1, яким позивача зобов`язано усунути такі порушення:

- розробити план організаційно-технічних заходів з усунення виявлених порушень вимог законодавства;

- надати копії наказу та плану організаційно-технічних заходів Державній екологічній інспекції України та Державній екологічній інспекції Столичного округу;

- діючі Правила приймання стічних вод привести у відповідність до Правил приймання стічних вод до системи централізованого водовідведення, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01 грудня 2017 року №316, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 січня 2018 року за №56/31508;

- плани заходів з охорони навколишнього природного середовища на 2020 рік погодити з уповноваженим органом у встановленому порядку. Заходи передбачені планами виконувати згідно з встановленими термінами та обсягами;

- оформити та зареєструвати в установленому порядку право користування земельними ділянками;

- отримати документи дозвільного характеру - висновки оцінки впливу на довкілля на провадження планової господарської діяльності, пов`язаної із: реконструкцією хлорного господарства Деснянської водопровідної станції на проспекті Алішера Навої, 1 у Дніпровському районі м. Києва, реконструкцією Дніпровської водопровідної станції з впровадженням технології знезараження питної води діоксидом хлору, вул. Дніпровська, 1а в м. Києві, реконструкція насосних станцій 1-го підйому Дніпровської водопровідної станції з впровадженням енергозберігаючого обладнання та частотного регулювання з водозабірними спорудами;

- обладнати у повному обсязі місця для відбору проб та проведення інструментальних вимірювань викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів;

- забезпечити проведення технічного навчання і перевірку знань з правил технічної експлуатації установок очистки газу;

- скоригувати матеріали інвентаризації та обґрунтовуючи матеріали викидів забруднюючих речовин з урахуванням фактичного стану щодо кількості джерел викидів: Деснянська водопровідна станція (12 неврахованих джерел: дільниця Видаткова - 2; Цех очисних водопровідних споруд (ОВС 1,2,3) -4; Центральна лабораторія по вул. Овруцька, 25-6), санаторій-профілакторій «Хвиля» (12 неврахованих джерел);

- забезпечити проведення контролю за станом атмосферного повітря в районі розташування мулових полів №№1, 2 та 3 (додаткові) (Бортницька станція аерації);

- забезпечити виконання вимог пункту 2.1.5 розділу 2 Дозволу на викиди в атмосферне повітря №-001 (Бортницька станція аерації);

- отримати спеціальний дозвіл на користування надрами (підземні води);

- місця та періодичність відбору проб вод, перелік контрольованих показників погодити з уповноваженим органом у встановленому порядку;

- забезпечити проведення контролю за станом підземних вод навколо мулових полів №1,2 та 3 (додаткові) (Бортницька станція аерації);

- забезпечити достовірне ведення державного обліку водокористування та подання в установленому порядку Звіту про використання води за формою № ТП-водогосп (річна);

- забезпечити дотримання умов дозволу на спеціальне водокористування, зокрема проводити виробничий контроль за дотриманням гранично допустимого рівня токсичності зворотних вод;

- вжити заходів щодо недопущення нераціонального використання водних ресурсів внаслідок втрат води в системі водопостачання;

- при підготовці документів для отримання нового дозволу на спеціальне водокористування врахувати: аварійний випуск від Правобережної каналізаційної станції (Бортницька станція аерації), скид умовно чистих вод від резервуару №3 в штучну водойму (Дніпровська водопровідна станція), скид зворотних вод у Русанівську протоку здійснюється по двом випускам (деснянська водопровідна станція), артезіанська свердловина №30 (резервна) (Управління експлуатації артезіанських свердловин та насосних водопровідних станцій);

- забезпечити здійснення засобами вимірювальної техніки, у тому числі автоматизованими, облік забору та використання вод, зокрема що збираються з обвідного каналу ТЕЦ-5 на технічні потреби (Бортницька станція аерації);

- забезпечити дотримання встановлених у дозволі на спеціальне водокористування нормативів гранично допустимих скидів забруднюючих речовин із зворотними водами: на скиді у р. Дніпро (Канівське водосховище) з випуску №5 - точка повного змішування (магістральний канал) (Бортницька станція аерації), на скиді у р. Дніпро (Канівське водосховище) з випусків №1 (без очистки, фільтри) та №2 (без очистки, відстійники) (Дніпровська водопровідна станція), у Русанівську протоку (Канівське водосховище - з випуску №3 (Деснянська водопровідна станція);

- забезпечити дотримання умов дозволу на спеціальне водокористування, зокрема утримувати в належному стані прибережну захисну смугу в районі скиду зворотних вод у Русанівську протоку на території Деснянської водопровідної станції;

- внести зміни до Паспорту артезіанської свердловини №362 з урахуванням адреси її фактичного розташування по вул. Маяковського, 3а, м. Київ (Управління експлуатації артезіанських свердловин та насосних станцій);

- вжити заходи щодо розроблення та затвердження проектів зон санітарної охорони артсвердловини;

- не допускати змішування відходів, якщо це не передбачено існуючою технологією та ускладнює поводження з відходами, або не доведено, що така дія відповідає вимогам підвищення екологічної безпеки;

- не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об`єктах;

- забезпечити ведення первинного поточного обліку кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, та подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку (Санаторій-профілакторій «Хвиля»);

- надати інформацію щодо: ведення журналів обліку водоспоживання (водовідведення) водовимірювальними приладами та пристроями з артезіанських свердловин, паспортів на водовимірювальні прилади, пристрої та їх повірку; результатів перевірки контролю якості води з артезіанських свердловин та р. Десна (питна вода) на відповідність ДСаНПіН 2.2.4-171-10;

- надати довідку за підписом керівництва про середньорічні (за період з 02 червня 2017 року по 13 лютого 2020 року) фонові концентрації забруднюючих речовин (за переліком встановленим у Дозволі на спеціальне водокористування від 02 червня 2017 року №УКР-618-Кіє) ур. Дніпро (Канівське водосховище) та Русанівській протоці (Канівське водосховище) випусків №1, 2, 3, та 5 та концентрації забруднюючих речовин у створах нижче зазначених випусків;

- надати довідку за підписом керівника, завірену печаткою, про обсяги самовільно забраних підземних вод без спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) за період з 29 жовтня 2019 року по 19 лютого 2020 року з урахуванням вимог статті 23 Кодексу України про надра.

Незгода позивача із діями щодо проведення позапланової перевірки Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» та приписом від 25 лютого 2020 року №2/4-1 зумовила звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін колегія суддів звертає увагу на наступне.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, у частині 2 та 3 статті 16 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що державне управління в галузі охорони навколишнього природного середовища здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві ради та виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, державні органи по охороні навколишнього природного середовища і використанню природних ресурсів та інші державні органи відповідно до законодавства України.

Державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій.

До компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, законодавства про оцінку впливу на довкілля, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин (пункт «в» частини 1 статті 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

У відповідності до статті 3 Закону про Держнагляд одним з основних принципів державного нагляду (контролю) є здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом.

Приписами статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) / сфері господарської діяльності» визначено вичерпний перелік підстав для проведення позапланових перевірок.

Підпунктом 6 частини 1, частиною 2 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставами для здійснення позапланових заходів є: доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною 4 статті 2 цього Закону.

З системного аналізу викладеного вбачається, що в даному випадку підставою для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) може бути доручення Прем`єр-міністра України у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

З матеріалів справи вбачається, що Державна екологічна інспекція України листом від 23 січня 2020 року №484/3.1/2-3-20 звернулась до Прем`єр-міністра України про те, що деякі суб`єкти господарювання багаторазово не допускають Держекоінспекцію до перевірки. У окремих галузях недопуски носять системний характер, зокрема, під час перевірок водоканалів, з огляду на що Державною екологічною інспекцією України складено перелік суб`єктів господарювання, які створюють найбільший перепон у здійсненні заходів державного нагляду (контролю) Держекоінспекцією та її територіальними органами та міжрегіональними органами, які входять до переліку потенційно небезпечних об`єктів, і на діяльність яких надходить найбільше скарг.

До листа Державної екологічної інспекції України від 23 січня 2020 року №484/3.1/2-3-20 Прем`єр-міністром України надано доручення від 29 січня 2020 року №2777/1/1-20 про забезпечення в установленому порядку здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів відповідних суб`єктів господарювання та у разі необхідності вжити заходів реагування.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що ні у дорученні Прем`єр-міністра України від 29 січня 2020 року №2777/1/1-20, ні Державною екологічною інспекцією України у листі ід 23 січня 2020 року №484/3.1/2-3-20 не наведено фактів вчинення, зокрема, позивачем системних порушень та/або настання події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

Не надано відповідачем й під час розгляду справи у суді доказів наявності обставин, визначених статтею 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для призначення позапланової перевірки позивача.

Крім того, як вказано вище, статтею 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Колегія суддів наголошує, що у дорученні Прем`єр-міністра України від 29 січня 2020 року №2777/1/1-20 не зазначено питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення позапланової перевірки.

З урахуванням наведеного, приходить до висновку про протиправність дій Державної екологічної інспекції України з проведення позапланової перевірки Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» у період з 06 лютого 2020 року по 19 лютого 2020 року.

Не зазначено таких питань й у направленні про проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» від 05 лютого 2020 року №3 (предмет перевірки - дотримання вимог природоохоронного законодавства Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал»).

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, проте звертає увагу на те, що при прийняті рішення судом першої інстанції помилково враховано рішення Верховного Суду від 15.07.2019 року у справі №820/11047/15 та не враховано правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 19.10.2018 у справі № 805/3137/17-а та постанові від 04.02.2020 у справі № 826 14805/15 відповідно до якої суд дійшов висновку про неправомірність припису, виданого за наслідками незаконно проведеної перевірки, та необхідність його скасування.

Так, Верховний Суд при розгляді справи № 805/3137/17-а зазначив що «Враховуючи незаконність проведення позапланової перевірки, припис виданий на підставі такої перевірки також є незаконним та мас бути скасований.».

При розгляді справи № 826/14805/15 Верховним Судом надано правову оцінку діям Державної екологічної інспекції в м. Києві щодо призначення і проведення перевірки та зазначено що «...дії відповідача щодо призначення, відтак і проведення позапланової перевірки позивача на підставі постанови слідчого є незаконними, що у підсумку дає підстави стверджувати про неправомірність припису, прийнятого за наслідками цієї перевірка.».

Таким чином, розпорядчі документи, складені за результатами протиправно проведеної перевірки, також є протиправними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів звертає увагу на доктрину «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВРта вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржувані рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Щодо стягнення судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Розподіл судових витрат здійснено у відповідності до ст. 139 КАС України.

Згідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесено витрати, а саме за подання позовної до суду першої інстанції та апеляційної скарги, у розмірі 4 204, 00 грн. та 6 306, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №№ 1806, 4206 від 28.04.2020 року та 24.09.2020 року.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що понесені судові витрати у розмірі 10 510, 00 грн. підлягають відшкодуванню Приватному акціонерному товариству «Акціонерна компанія «Київводоканал» за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції України, відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового рішення.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції не повно встановив обставини у справі, його висновки не відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, тому рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 веесня 2020 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» - задоволити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 веесня 2020 року - скасувати.

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до Державної екологічної інспекції України про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування припису - задоволити.

Визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції України з проведення позапланової перевірки Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» у період з 06 лютого 2020 року по 19 лютого 2020 року.

Визнати протиправним та скасувати припис від 25 лютого 2020 року № 2/4-1.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції України (адреса: 01042, м. Київ, Новопечерський провулок, 3, корпус 2, ) судові витрати на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (адреса: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1 а, ), у розмірі 10 510 (десяти тисяч п`ятиста десяти) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль