Справа № 320/5394/20
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року № 320/5394/20

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лисенко В.І., при секретарі судового засідання Дмитренко К.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Анапріюка А.С.,

представника третьої особи - Ярошинської І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварської районної ради Київської області, Броварської міської ради Київської області, третя особа: директор Комунального некомерційного підприємства "Броварська багатопрофільна клінічна лікарня" Броварської районної ради Київської області та Броварської міської ради Київської області ОСОБА_2, про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) з позовом до Броварської районної ради Київської області (далі - відповідач-1), Броварської міської ради Київської області (далі - відповідач-2), третя особа: директор Комунального некомерційного підприємства "Броварська багатопрофільна клінічна лікарня" Броварської районної ради Київської області та Броварської міської ради Київської області ОСОБА_2 (далі - третя особа, ОСОБА_2 ), у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Броварської районної ради Київської області та Броварської міської ради Київської області щодо непроведення конкурсу на посаду директора Комунального некомерційного підприємства «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» Броварської районної ради Київської області та Броварської міської ради Київської області;

- зобов`язати Броварську районну раду Київської області та Броварську міську раду Київської області провести конкурс на посаду директора Комунального некомерційного підприємства «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» Броварської районної ради Київської області та Броварської міської ради Київської області у відповідності до вимог чинного законодавства;

- визнати протиправними дії Броварської районної ради Київської області та Броварської міської ради Київської області щодо укладання контракту з ОСОБА_2 , як з директором Комунального некомерційного підприємства «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» Броварської районної ради Київської області та Броварської міської ради Київської області.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідачами, всупереч вимогам Основ законодавства України про охорону здоров`я та Порядку від 27.12.2017 № 1094, без проведення конкурсу призначено на посаду керівника КНП "Броварська багатопрофільна клінічна лікарня" ОСОБА_2 , шляхом укладення між відповідачами та ОСОБА_2 контракту від 12.07.2018. Пояснила, що такі дії відповідачів позбавили позивачку права на участь у конкурсі на зайняття вказаної посади. Зауважила, що з 27.12.2017 керівники державних, комунальних закладів охорони здоров`я призначаються на посади виключно на конкурсних засадах, однак відповідачами конкурс не було проведено.

Відповідач-1 з позовними вимогами не погодився, надав до суду письмовий відзив, у якому пояснено, що факт реорганізації закладу охорони здоров`я не може бути підставою для звільнення її керівника. А тому, у зв`язку із реорганізацією Броварської ЦРЛ на КНП "Броварська багатопрофільна клінічна лікарня", трудові відносини із ОСОБА_2 було продовжено шляхом укладення трудового контракту від 12.07.2018. Наголосив, що підстави для проведення конкурсу відсутні, оскільки посада керівника не була вакантною.

Відповідач-2 проти позову заперечував, у відзиві на позовну заяву зазначив, що згідно рішення ради від 23.07.2009 №1171-66-06 ОСОБА_2 призначено на посаду головного лікаря Броварської центральної районної лікарні шляхом укладення із ним безстрокового трудового договору. Будь-яких підстав для звільнення ОСОБА_2 із займаної посади не було, а тому, керуючись нормами ст. 36 КЗпП України та Методичними рекомендаціями з питань перетворення закладів охорони здоров`я з бюджетних установ у комунальні некомерційні підприємства, із третьою особою було продовжено трудові відносини після реорганізації закладу охорони здоров`я шляхом укладення із ним контракту від 12.07.2018 строком на 5 років відповідно до вимог ст. 16 Основ законодавства України про охорону здоров`я.

Третьою особою - ОСОБА_2 , надано письмові пояснення, в яких заперечує проти задоволення позовних вимог з тих же підстав, що й відповідачі.

Позивачкою надано відповідь на відзиви відповідачів та пояснення третьої особи, в якій зазначає, що на її думку, трудовий договір, укладений з головним лікарем ОСОБА_2 у 2009 році, припинив свою дію з моменту укладання контракту від 12.07.2018, а тому трудові відносини між відповідачами та третьою особою не можна вважати продовженими, оскільки з ним укладено новий контракт від 12.07.2018. Стверджує, що у разі реорганізації підприємства та за умови наміру продовження дії трудового договору, до нього за взаємною згодою сторін вносяться відповідні зміни шляхом укладення додаткової угоди. Натомість, між відповідачами та третьою особою укладено новий договір - трудовий контракт. На думку позивачки, укладення нового контракту можливе лише за умови проведення конкурсу, а тому, дії відповідачів є протиправними, та порушують її законні права та інтереси.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - директора КНП "Броварська багатопрофільна клінічна лікарня" Броварської районної ради Київської області та Броварської міської ради Київської області ОСОБА_2 .

Протокольною ухвалою суду від 27.08.2020 продовжено процесуальний строк підготовчого судового засідання до 21.09.2020.

Протокольною ухвалою суду від 21.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 10.11.2020, прибули позивачка, представники позивача та третьої особи. Від відповідачів надійшли письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Позивачка та її представник під час судового засідання позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити, представник третьої особи з адміністративним позовом не погодився, наполягав на відмові у його задоволенні.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно із розпорядженням голови Броварської районної ради Київської області Кушніренка Ю.І. №81 від 23.07.2009, витягом з розпорядження виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 134-ОС від 23.07.2009 та на підставі рішень сесії Броварської міської ради від 23.07.2009 №1171-66-05, сесії Броварської районної ради від 21.07.2009 №388-28 ОСОБА_2 було призначено на посаду головного лікаря Броварської центральної районної лікарні (а.с. 63-64, 124).

Кандидатуру ОСОБА_2 на посаду головного лікаря Броварської ЦРЛ було також погоджено Головним управлінням охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації, що підтверджується листом 1-36-1493 від 26.06.2009 (а.с. 74).

Згідно витягу з наказу Броварської РДА від 24.07.2009 №139-к ОСОБА_2 приступив до виконання обов`язків головного лікаря Броварської ЦРЛ на підставі розпорядження від 23.07.2009 №81 (а.с. 77).

27 жовтня 2009 року між головою Броварської районної ради Кушніренком Ю.І. , виконуючим обов`язки міського голови м. Бровари - секретарем Броварської міської ради Сапожко І.В. та ОСОБА_2 було укладено трудовий договір. Згідно пункту 8.1 розділу 8 вказаного договору, термін дії трудового договору - безстроковий (а.с. 203-208).

Рішеннями Броварської районні ради Київської області від 07.09.2017 №383-30.2-VII та Броварської міської ради Київської області від 21.12.2017 №816-36-07 "Про реорганізацію (перетворення) Комунального закладу «Броварська центральна районна лікарня» в Комунальне некомерційне підприємство «Броварська багатопрофільна лікарня» Броварської районної ради та Броварської міської ради", вирішено реорганізувати Комунальний заклад "Броварська центральна районна лікарня" шляхом перетворення його в Комунальне некомерційне підприємство «Броварська багатопрофільна лікарня» Броварської районної ради та Броварської міської ради" (далі по тексту - КНП "Броварська багатопрофільна лікарня" БРР та БМР) (а.с. 125-127, 170-171).

Вказаними рішеннями встановлено, що КНП "Броварська багатопрофільна лікарня" БРР та БМР є правонаступником майна, прав та обов`язків КЗ "Броварська ЦРЛ», та ухвалено утворити комісію з реорганізації КЗ "Броварська ЦРЛ» та затвердити її склад згідно із додатком №1. Згідно додатку №1, головою комісії з реорганізації КЗ "Броварська ЦРЛ» визначено ОСОБА_2 (а.с. 127).

12 липня 2018 року між Броварською районною радою Київської області в особі голови районної ради Гришка С.М., Броварською міською радою Київської області в особі міського голови Сапожка І.В. та ОСОБА_2 укладено трудовий контракт, згідно умов якого ОСОБА_2 призначається на посаду директора КНП "Броварська багатопрофільна лікарня" БРР та БМР на термін з 12.07.2018 по 12.07.2023 (а.с. 13-22).

Згідно витягу з наказу КНП "Броварська багатопрофільна лікарня" БРР та БМР від 13.07.2018 № 312-к ОСОБА_2 , головного лікаря Броварської ЦРЛ було переведено на посаду директора КНП "Броварська багатопрофільна лікарня" БРР та БМР з 12.07.2018 на підставі контракту від 12.07.2018 (а.с. 65).

Вважаючи, що укладення контракту з ОСОБА_2 як керівником КНП "Броварська багатопрофільна лікарня" БРР та БМР без проведення конкурсного відбору вчинено відповідачами протиправно, та таким чином позбавлено позивачку права на участь у такому конкурсі, ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В свою чергу, повноваження органів місцевого самоврядування у сфері освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, передбачені статтею 32 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", відповідно до якої до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, серед іншого, належать: власні (самоврядні) повноваження, зокрема, управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм.

Відповідно до пункту тридцятого частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Відповідно до пункту двадцятого частини першої статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях районними і обласними радами вирішуються в установленому законом порядку питання щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників.

У свою чергу, правові, організаційні, економічні та соціальні засади охорони здоров`я в Україні визначені Законом України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" (надалі по тексту також - Основи законодавства України про охорону здоров`я).

Згідно статті 3 Основ законодавства України про охорону здоров`я заклад охорони здоров`я - це юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Залежно від форми власності заклади охорони здоров`я утворюються та функціонують як державні, комунальні, приватні чи засновані на змішаній формі власності (частина 11 статті 16 Основ законодавства України про охорону здоров`я).

Правонаступником комунальної установи повинно бути визначено комунальне некомерційне підприємство та затверджений склад комісії з припинення установи.

У відповідності до положень частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

У відповідності до положень статті 108 Цивільного кодексу України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.

При цьому, до правонаступника переходять обов`язки не тільки в частині майнових прав, а й трудових відносин, в тому числі обов`язок щодо працевлаштування працівника (переведення працівника на іншу роботу).

Вказана правова позиція визначена у постанові Верховного суду від 21.03.2018 року у справі № 802/651/16-а, постанові Верховного суду України від 19.01.2016 по справі № 21-2225а15

Як убачається із матеріалів справи, рішеннями Броварської районної ради Київської області від 07.09.2017 №383-30.2-VII та Броварської міської ради Київської області від 21.12.2017 №816-36-07 21.12.2017 вирішено реорганізувати Комунальний заклад "Броварська центральна районна лікарня" шляхом перетворення його в Комунальне некомерційне підприємство «Броварська багатопрофільна лікарня» Броварської районної ради та Броварської міської ради.

Відповідно до Статуту, затвердженого рішенням Броварської міської ради Київської області від 28.04.2020 №1849-74-07, комунальне некомерційне підприємство «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» Броварської районної ради Київської області та Броварської міської ради Київської області є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним підприємством, що надає послуги вторинної/спеціалізованої медичної допомоги населенню в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим статутом. Підприємство є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків комунального закладу охорони здоров`я «Броварська центральна районна лікарня».

Пунктом 1.1 Статуту передбачено, що засновниками та власниками підприємства є територіальні громади Броварського району Київської області та територіальна громада міста Бровари Київської області в особі Броварської районної ради Київської області та Броварської міської ради Київської області.

Як свідчать матеріали справи, розпорядженнями Броварської міської ради від 23.07.2009 №134-ОС та Броварської районної ради від 23.07.2009 №81, ОСОБА_2 призначено на посаду головного лікаря Броварської ЦРЛ шляхом укладення із ним трудового договору на невизначений строк від 21.10.2009.

Водночас, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення законодавства з питань діяльності закладів охорони здоров`я" від 06 квітня 2017 року №2002-VIII внесено зміни до ст. 16 Основ законодавства України про охорону здоров`я, якою передбачено, що керівники державних та комунальних закладів охорони здоров`я призначаються на посаду уповноваженим виконавчим органом управління власника закладу охорони здоров`я на конкурсній основі шляхом укладання з ними контракту на строк від трьох до п`яти років. Порядок проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я та порядок укладання контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров`я, а також типова форма такого контракту затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно прикінцевих положень вказаного Закону від 06 квітня 2017 року №2002-VIII, до 31 грудня 2018 року звільнення працівників закладів, що реорганізуються відповідно до пункту 2 цього розділу допускається лише у разі, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу.

14 лютого 2018 року робочою групою з питань реформи фінансування сфери охорони здоров`я України схвалено Методичні рекомендацій з питань перетворення закладів охорони здоров`я з бюджетних установ на комунальні некомерційні підприємства.

Відповідно до пункту 1.4.6 Методичних рекомендацій з питань перетворення закладів охорони здоров`я з бюджетних установ на комунальні некомерційні підприємства, факт реорганізації закладів охорони здоров`я ? бюджетної установи не є підставою для звільнення керівника та припинення укладеного з ним контракту, якщо сторони не домовляться про його дострокове припинення за угодою сторін або він не буде звільнений на підставах, визначених контрактом. У разі призначення головою Комісії з перетворення керівника закладів охорони здоров`я ? бюджетної установи трудові відносини з ним продовжуються. У такому разі в рішенні відповідної ради про створення закладу охорони здоров`я - комунального некомерційного підприємства може бути зазначено про призначення керівником закладу охорони здоров`я - комунального некомерційного підприємства головного лікаря, продовживши з ним трудові відносини на підставі контракту.

Поряд з цим, метою розробки цих методичних рекомендацій є надання методичної допомоги органам місцевого самоврядування, керівникам місцевих органів управління охорони здоров`я та закладів охорони здоров`я, а також депутатам місцевих рад, відповідальним за підготовку та прийняття рішень щодо зміни господарсько-правового статусу комунальних закладів охорони здоров`я шляхом їх реорганізації (перетворення) з бюджетних установ у комунальні некомерційні підприємства в межах чинного законодавства України (Преамбула рекомендацій).

Відповідно до частини першої, третьої статті 21 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Виходячи з аналізу цих двох норм, можна дійти висновку, що контракт є формою трудового договору, яка за виключенням особливих умов, встановлених угодою сторін контракту, являє собою документ, що регулює ті самі трудові правовідносини.

Аналогічна позиція висловлена у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Частиною третьою ст. 36 КЗпП України передбачено, що у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

З аналізу наведених норм убачається, що припинення трудового договору, укладеного на невизначений строк з ініціативи власника у разі змін в організації виробництва і праці підприємства допускається лише за сукупності таких умов:

- якщо посаду, на якій особа перебувала було скорочено;

- якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

У ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_2 із 2009 року працював на посаді головного лікаря Броварської ЦРЛ на підставі трудового договору, укладеного на невизначений строк від 27 жовтня 2009 року (а.с. 203-208).

У подальшому, ОСОБА_2 призначено головою комісії з перетворення КЗ "БЦРЛ" у КНП "ББКЛ", а наказом від 13.07.2018 ОСОБА_2 було переведено на посаду директора КНП "Броварська багатопрофільна клінічна лікарня", шляхом укладення із ним трудового контракту від 12.07.2018.

Відтак, дія трудового договору головного лікаря установи продовжилася, а трудові відносини між сторонами є такими, що не припинилися у відповідності до вимог частин третьої та четвертої статті 36 КЗпП України.

В обґрунтування підстав позовних вимог позивачка стверджує, що укладення із ОСОБА_2 контракту від 12.07.2018, стало підставою для припинення трудових відносин із ОСОБА_2 на підставі трудового договору від 27.10.2009. На думку позивачки, з метою продовження трудових відносин відповідачам необхідно було внести зміни до діючого на той час трудового договору від 27.10.2009 .

Суд вважає помилковими такі доводи позивачки з огляду на те, що рішення про припинення трудового договору із ОСОБА_2 у процесі реорганізації закладу охорони здоров`я відповідачами не приймалось, рішеннями відповідачів про реорганізацію КЗ "Броварська ЦРЛ" ОСОБА_2 визначено головою комісією з його реорганізації та вирішено продовжити з ним трудові відносини. У цьому контексті суд відзначає, що такі дії відповідачів повністю узгоджуються із нормами КЗпП України, Основ законодавства України про охорону здоров`я, та відповідають Методичним рекомендаціям з питань перетворення закладів охорони здоров`я з бюджетних установ у комунальні некомерційні підприємства.

Таким чином, суд вважає, що доводи позивачки про протиправність дій відповідачів щодо укладення контракту від 12.07.2018 із ОСОБА_2 без проведення конкурсу, не обґрунтовуються правовим чином та спростовуються встановленими судом обставинами, оскільки вказаний контракт було укладено в порядку переведення особи на посаду, а не в порядку її призначення.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо непроведення конкурсу на посаду директора Комунального некомерційного підприємства «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» та зобов`язання провести конкурс, суд зазначає наступне.

27 грудня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1094, якою затверджено Порядок проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я (далі - Порядок №1094).

Пунктом 4 Порядку №1094 встановлено, що підставою для проведення конкурсу є рішення органу управління, яке приймається протягом трьох робочих днів з моменту виникнення вакантної посади.

Разом із тим, як встановлено судом, посада головного лікаря не була вакантною, а відтак, у відповідача відсутні правові підстави для проведення конкурсу на вказану посаду, що свідчить про відсутність з боку відповідачів протиправної бездіяльності щодо не проведення конкурсу на посаду директора КНП "Броварська багатопрофільна клінічна лікарня" та, відповідно, обов`язку щодо його проведення.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Частиною першою статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати у зв`язку із відмовою у задоволенні позову не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення- 20 листопада 2020 р.