Справа № 826/9341/18
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

18 листопада 2020 року

м. Київ

справа №826/9341/18

провадження №К/9901/28165/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Берназюка Я.О., Кравчука В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2020 у справі № 826/9341/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просив:

визнати за позивачем право на проведення перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру грошового зобов`язання відповідних категорій військовослужбовців;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 100 % підвищення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням проведених виплат, починаючи з 01 січня 2018 року.

Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 24.10.2018 відмовив ОСОБА_1 в позові.

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 29.01.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково, внаслідок чого суд:

Скасував рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2018 в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо врахування при перерахунку пенсії додаткових видів грошового забезпечення.

Ухвалив в указаній частині нове рішення, відповідно до якого:

Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо неврахування додаткових видів грошового забезпечення при визначенні основного розміру пенсії ОСОБА_1 при здійсненні перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21 лютого 2018 року «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 70 % грошового забезпечення, з урахуванням усіх видів додаткового грошового забезпечення, які були враховані при призначенні пенсії ОСОБА_1 з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2018 залишив без змін.

24.07.2020 позивач звернувся до апеляційного суду із заявою про роз`яснення судового рішення, в якій просив роз`яснити постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019 стосовно того, «які саме додаткові види грошового забезпечення повинні бути враховані при перерахунку пенсії на виконання вищевказаної постанови».

Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 28.09.2020 відмовив ОСОБА_1 в задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення у справі № 826/9341/18.

Не погодившись з таким судовим рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2020 про відмову в задоволенні його заяви про роз`яснення судового рішення й ухвалити нове судове рішення про задоволення відповідної заяви.

Дослідивши зміст касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.

Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України, у редакції, чинній з 08.02.2020), згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо вони не погоджуються, зокрема з ухвалою суду апеляційної інстанції про відмову у роз`ясненні рішення, можуть реалізувати право на її оскарження у касаційному порядку.

За змістом абзацу другого пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (абзац четвертий пункту 4 частини другої статті 330 КАС України).

Заявник мотивує вимоги своєї касаційної скарги тим, що суд апеляційної інстанції під час постановлення оскарженої ухвали порушив норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, з-поміж іншого, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Аналіз аргументів касаційної скарги в їхньому логічному взаємозв`язку з висвітленими в судовому рішенні суду апеляційної інстанції обставинами справи вказує на наявність у цій ситуації обставин, наведених у абзаці другому пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, які є підставою для відкриття касаційного провадження.

Керуючись положеннями абзацу другого пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2020 у справі № 826/9341/18.

2. Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва справу № 826/9341/18.

3. Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.

4. Установити десятиденний строк з моменту отримання учасниками справи цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя В.М. Кравчук