Справа № 480/4491/19
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 р. Справа № 480/4491/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.02.2020 року (головуючий суддя І інстанції: Л.М. Опімах) по справі № 480/4491/19

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації надати ОСОБА_1 довідку (за формою, затвердженою наказом Міністерства соціальної політики від 12.10.2012 р. № 644) про заробітну плату працівників за роботу, пов`язану з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, за період з 03.05.1986 р. по 08.05.1986 р. за місцем роботи в Краснопільському районному підприємстві "Агротехсервіс" по відомостях за травень 1986 року з урахуванням коефіцієнта 3 за 6 діб.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.02.2020 позов задоволено.

Департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації (далі - відповідач) не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправомірного висновку, просив скасувати рішення суду та провадження по справі закрити.

В обґрунтування вимог зазначає, що судом не враховано, що Департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації є неналежним відповідачем по справі, а тому не може відповідати за вказаним позовом.

ОСОБА_1 (далі - відповідач) не подав відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи, віднесений до категорії 1 громадян - учасників наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 3).

Позивач звертався до обласної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках щодо видачі довідки про заробітну плату в зоні відчуження в 1986-1990 роках. В підтвердження того, що працював у зоні відчуження в 1986 році, ОСОБА_1 надав наказ по відрядженню № 79 від 07.05.1986, довідки Краснопільського ремонтно-транспортного підприємства Краснопільського РАПО Сумської області про виплату йому заробітної плати за роботу в с. Ямпіль, с. Плютовище Чорнобильського району, м. Чорнобиль в період з 03.05.1986 по 08.05.1986, посвідчення про відрядження до м. Чорнобиль на шість днів, щляховий лист від 03.05.1986 (а.с. 9-13)

За результатами розгляду поданих позивачем документів, Обласною комісією з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках при Сумській обласній державній адміністрації прийнято рішення про видачу ОСОБА_1 довідки № 162 про заробітну плату в зоні відчуження в 1986-1990 роках з урахуванням коефіцієнта 3 за 2 дні (а.с. 17).

Не погоджуючись з вказаною довідкою, ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації про заміну довідки про заробітну плату в зоні відчуження в 1986-1990 роках з урахуванням 6 днів перебування в зоні відчуження.

17.07.2019 відповідач листом повідомив позивача, що йому вже видана довідка про заробітну плату за період в зоні відчуження. Також зазначено, що у разі незгоди щодо прийнятого рішення обласною комісією позивач має право подати до неї заяву з вимогою передати документ центральній комісії або звернутись до суду (а.с. 19).

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, відмовляючи у видачі нової довідки, діяв не в межах та не у спосіб встановлений законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України № 886 від 26 вересня 2012 року «Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986- 1990 роках» затверджено Типове положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках (далі - Положення № 886).

Відповідно до п. 1 Положення № 886 розгляд письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, здійснюється комісією Мінсоцполітики (центральна комісія) і комісіями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації(регіональна комісія) за поданням райдержадміністрацій.

Таким чином, в межах спірних правовідносин, саме обласні комісії при облдержадміністраціях наділені повноваженнями щодо розгляду заяв про видачу довідок про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Розпорядженням голови Сумської обласної державної адміністрації від 26.10.2012 № 438-ОД утворено обласну комісію з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 рр.

Організаційно - технічне забезпечення роботи Обласної комісії здійснює Департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації, а саме організовує засідання комісії, запрошує до участі у засіданні членів комісії, веде протоколи засідань комісії, готує проект довідки про заробітну плату для розгляду на засіданні комісії тощо.

Відповідно до Положення про Департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Сумської обласної державної адміністрації від 27.06.2019 № 371-ОД (зі змінами) Департамент є структурним підрозділом Сумської обласної державної адміністрації, що утворюється головою Сумської обласної державної адміністрації.

Згідно з п. 5 Положення Департамент забезпечує на території Сумської області реалізацію державної політики з питань соціальної підтримки та надання соціальних послуг вразливим верствам населення, зокрема громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Колегія суддів зазначає, що звернення ОСОБА_1 розглядалося Департаментом соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації за резолюцією заступника голови Сумської обласної державної адміністрації як структурним підрозділом, що наділений повноваженнями у частині надання соціальних послуг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Положення про Департамент.

Разом з тим, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною вимогою про зобов`язання Департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації видати довідку про заробітну плату за період в зоні відчуження.

Таким чином, враховуючи, що органами, які відповідають за видачу довідок про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках є, зокрема, обласні комісії при облдержадміністраціях, то саме на обласну комісію з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 рр при Сумській обласній державній адміністрації покладено обов`язок з розгляду заяви ОСОБА_1 та прийняття рішення про видачу або відмову у видачі довідки про заробітну плату працівників за роботу, пов`язану з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС .

Зазначене свідчить, що Департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації не є належним відповідачем за позовною вимогою про зобов`язання надати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату працівників за роботу, пов`язану з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, за період з 03.05.1986 по 08.05.1986.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з доводами відповідача, належним відповідачем по справі, що розглядається є обласна комісія з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 рр при Сумській обласній державній адміністрації.

Натомість, вирішуючи спір, суд першої інстанції вважав, що саме на Департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації покладено обов`язок з видачі довідок про заробітну плату в зоні відчуження, отже судом першої інстанції невірно встановлено обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до розгляду справи за участі неналежного відповідача.

Належним є відповідач, який є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Тобто, у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Зазначена норма права вказує на те, що питання про заміну первісного відповідача належним відповідачем або залучення особи до участі у справі в якості співвідповідача може бути вирішене судом першої інстанції до ухвалення рішення у справі.

Залучення до участі у справі належного відповідача на стадії апеляційного провадження Кодексом адміністративного судочинства України не передбачене.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання Департамент соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації надати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату працівників за роботу, пов`язану з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС заявлені до неналежного відповідача.

Разом з тим, оскільки суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями на залучення до участі у справі належного відповідача, колегія суддів вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог.

Під час розгляду і вирішення справи колегія суддів, керуючись ч. 5 ст. 242 КАС України, враховує також позицію Верховного Суду, що викладена у постанові 30.09.2019 у справі № 819/940/18 та зауважує, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє його права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.

Крім того, згідно письмових пояснень відповідача, вбачається, що позивач звертався до суду з позовом до обласної комісії з такими саме позовними вимогами, за наслідками розгляду яких рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 зобов`язано обласну комісію з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 рр при Сумській обласній державній адміністрації надати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату працівників за роботу, пов`язану з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.1,4 ч.ч. 1, 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення , є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до невірного вирішенням справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації - задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.02.2020 по справі № 480/4491/19 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій