Справа № 160/13148/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
24 грудня 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, у якій позивач просить визнати протиправною та скасувати, прийняту першим заступником начальника головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим І.М., постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на фізичну особу підприємця ОСОБА_1 № ДН2457/260/НП/АВ/ СПТД -ФС/77 від 29.01.2019 року у розмірі 417 300,00 грн.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що посадовими особами головного управління Держпраці у Дніпропетровській області помилково зроблено висновок, що позивач здійснює підприємницьку діяльність по утриманню автомийки за адресою : АДРЕСА_2 , оскільки з 10.09.2018 року постійно працює на посаді водія в ПТ «Ломбард ПП «Златоінресурс і Л». Крім того, фактично з 2015 року припинив підприємницьку діяльність, як фізична особа-підприємець, але не здійснив реєстрацію припинення та не проводив оплату з податку на доходи фізичних осіб, не сплачував єдиний внесок у зв`язку з тим, що не займався підприємницькою діяльністю.
Також зазначено, що за адресою: АДРЕСА_3 , на яку відповідач надсилав документи перевірки, позивач не проживає та не зареєстрований, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання, та був позбавлений можливості надати для цього підтверджуючі документи.
Позивач не був повідомлений про проведення інспекційного відвідування , не отримував акт про неможливість інспекційного відвідування, вимогу про надання документів та будь-яку іншу інформацію чи пояснення стосовно проведеної перевірки, тому вважає, що інспекційне відвідування, проведене відповідачем, є незаконним, оскаржувана постанова про накладення штрафу № ДН2457/260/НП/АВ/ СПТД -ФС/77 від 29.01.2019 року у розмірі 417 300,00 грн. підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2019 року позивачем надано заяву на усунення недоліків та акт про не проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 від 22.01.2010 року.
Ухвалою суду від 31.01.2020 року продовжено позивачу процесуальний строк для усунення недоліків, для надання до суду копії паспорта позивача з відміткою про реєстрацію місця проживання та довідку про реєстрацію місця проживання з 20.11.2015 року по 2019 рік включно, яка повинна бути видана виконавчим комітетом Тернівської районної в місті ради встановленого зразка (аналогічна довідці, яка наявна в додатках до позовної заяви від 30.08.2019 року № 9951).
На виконання умов Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.01.2020 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 20 березня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано надати відзив на позовні заяву.
В наданому до суду відзиві відповідачем зазначено, що в ході інспекційного відвідування встановлене свідоме створення перешкод у проведенні інспектором праці інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , а саме відсутності суб`єкта відвідування або уповноважених ним осіб за зазначеною адресою у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань та за фактичною адресою, відсутності зв`язку за зазначеним номером телефону.
Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області направило рішення про розгляд справи про накладення штрафу №ДН2457/260/НП/АВ/СПТД з урахуванням нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, що дає реальну змогу позивачу отримати зазначене повідомлення вчасно до початку розгляду справи про накладення штрафу, яке відбулося 29 січня 2019 року. Жодним пунктом Порядку №509 не встановлений обов`язок головного управління контролювати час отримання позивачем рішення про розгляд справи про накладення штрафу, і як наслідок, відстрочувати розгляд справи про накладення штрафу, оскільки законодавством лише передбачене можливе перенесення розгляду справи про накладення штрафу, але виключно на підставі обґрунтованого клопотання позивача щодо такого перенесення.
У задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду витребувано від ОСОБА_1 , головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, Укрпошти, головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області додаткові докази.
Суд, розглянувши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставинами, на яких ґрунтуються позов та відзив на позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
21 грудня 2018 року розпочато фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за адресою: АДРЕСА_4 .
Під час відвідування працівниками головного управління Держпраці у Дніпропетровській області адреси: АДРЕСА_4 , інспекторами встановлено, що за цією адресою знаходиться автомийка та кафе, після спілкування з працівником закладу ОСОБА_2 , який назвався представником ОСОБА_1 , посадовим особам запропоновано покинути приміщення, про що складено акт від 21.12.2018 року, копія якого наявна в матеріалах справи.
22 грудня 2018 року ФОП ОСОБА_1 направлено запит про надання документів, а саме:
- заяви та накази про прийом (звільнення) працівників;
- особові картки працівників (форма П-2);
- табелі обліку робочого часу;
- графіки робочого часу;
- відомості нарахування заробтіної плати;
- реєстраційні документи;
- повідомлення до ДФС (квитанції);
- трудові договори (за наявності).
В подальшому документи надані не були, про що головним управленням Держпраці у Дніпропетровській області складено акт від 22.12.2018 року № ДН2457/260/НП/АВ та вимога про надання документів від 22.12.2018 року № ДН2457/260 ПД, які направлені на адресу ОСОБА_1 .
Наказом від 04.01.2019 року № 6 поновлено інспекційне відвідування зі здійснення державного контролю за додержання законодавства ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_5 , місце здійснення діяльності: АДРЕСА_4 .
08.01.2019 року головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДН2457/260/НП/АВ з підстав ненадання керівником (його уповноваженим представником)/ працівниками об`єкта відвідування усних то/або письмових пояснень з питань, що стосуються законодавства про працю, який направлено на адресу АДРЕСА_6 .
17.01.2018 року перший заступник начальника головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Осадчий І.М. розглянувши акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 08.01.2019 року, прийняв рішення щодо розгляду справи по накладення штрафу № ДН2457/260/НП/АВ/СПТД, яким призначено розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю на 29.01.2019 року на 09:00 год, яке направлено на адресу ОСОБА_1
29.01.2019 року перший заступник начальника головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Осадчий І.М. розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акту від 08.01.2019 року № ДН2457/260/НП/АВ щодо порушень ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю, керуючись статтею 259 Кодексу законів про працю України, статтею 53 Закону України «Про зайнятість населення, ч. 3 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п. 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України та на підставі абз. 7 ч. 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України вирішив накласти на фізичну особу -підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 417300,00 грн.
Постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 29.01.2019 року № ДН2457/260/НП/АВ/СПТД-ФС/77 направлена на адресу позивача на адресу: АДРЕСА_3 .

Вважаючи, що перевірку проведено за відсутності правових підстав, а вказані вище постанови про накладення штрафу винесені безпідставно, незаконно та необґрунтовано, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, відзив, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд виходить з наступних міркувань.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до ч.4 ст.2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Статтею 259 Кодексу законів про працю України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі - КЗпП України) встановлено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 259 КЗпП України Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який був чинний на момент проведення перевірки (далі - Порядок №295), пунктом 2 якого встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

В свою ж чергу, інспекційне відвідування є формою заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю запровадженою Порядком №295, яка відрізняється від перевірки об`єкта нагляду за підстави та порядком проведення. Порядок проведення інспекційного відвідування регламентується виключно Порядком №295, яким не здійснено розподіл заходів контролю на планові чи позапланові та який не передбачає необхідності отримання погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері на проведення інспекційних відвідувань.

Згідно з підпунктом 3 пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за інформацією ДФС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень; факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом; роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника.

З матеріалів справи вбачається, що головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області отримано лист головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 03.12.2018 року № 73967/10/04-36-13-06-19 про надання інформації, в якому зазначено, що головне управління ДФС у Дніпроптеровській області надає інформацію для подальшого розгляду та вжиття заходів переліки юридичних осіб ті фізичних осіб підприємців, які протягом 3 кварталу 2018 року мають обсяги виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) понад 10 млн грн, нараховують найманим працівникам середньомісячну заробітну плату нижче мінімального рівня та у яких кількість працівників не відповідає обсягам виробництва.

Відповідно до листа від 03.12.2018 року № 73967/10/04-36-13-06-19 ОСОБА_1 здійснює роздрібну торгівлю одягом у спеціалізованих магазинах, яких зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 .

Пунктами 8-10 Порядку №295 встановлено, що про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі. Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Тривалість інспекційного відвідування, невиїзного інспектування не може перевищувати 10 робочих днів, для суб`єктів мікропідприємництва та малого підприємництва - двох робочих днів.

Відповідно до частини 1 статті 259 КЗпП України постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №295), пунктом 2 якого встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до ч.5 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Вказаній нормі кореспондують положення ст.10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно з якою суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону.

У період з 21.12.2018 року по 22.12.2018 року на підставі наказу від 17.12.2018 року № 1156-І та направлення на проведення інспекційного відвідування від 18.12.2-18 року № 308 посадовими особами головного управління Держпраці у Дніпропетровській області здійснено інспекційне відвідування в кафе Автомийка за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Травнева, 75, тобто за місцем здійснення діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Проте як зазначається із матеріалів справи, що відповідно до листа від 03.12.2018 року № 73967/10/04-36-13-06-19 ОСОБА_1 здійснює роздрібну торгівлю одягом у спеціалізованих магазинах, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року витребувано, зокрема, від головного управління Держпраці у Дніпропетровській області надати до суду пояснення стосовно проведення інспекційного відвідування за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадянських формувань адреса позивача зазначена: АДРЕСА_5 та докази на підтвердження наданих пояснень.

Станом на час розгляду судом справи вищезазначених пояснень відповідачем до суду не надано.

На виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року головним управління ДПС у Дніпропетровській області надано до суду інформація, де зазначено, що ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) перебуває на обліку в Криворізькій північній ДПІ Криворізького північного управління головного управління у Дніпропетровській області. Дата державної реєстрації 30.01.2002 року, основний вид діяльності з 13.05.2014 року є: 47.71 роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах, та зазначено, що згідно даних інформаційних систем ДПС України, відносно ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) відсутня інформація щодо місць здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 15-18 Порядку №295 за рішенням керівника органу контролю або його заступника, погодженим з об`єктом відвідування, інспектори праці за наявності підстав, визначених підпунктами 1, 4-7 пункту 5 цього Порядку, можуть проводити невиїзні інспектування у приміщенні відповідного органу контролю на підставі документів та пояснень, наданих об`єктом відвідування.

У разі створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку), відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування), відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, складається акт про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування із зазначенням відповідних причин, який за можливості підписується керівником об`єкта відвідування або іншою уповноваженою особою.

Копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

У разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Згідно з пп. 17-18 Порядку № 295 копія акта, зазначеного у пункті 16 цього Порядку, надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

У разі відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, об`єкту відвідування надсилається копія акта про неможливість проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування та письмова вимога із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Позивач зазначає, що не перешкоджав проведенню інспекційного відвідування, оскільки не займається підприємницькою діяльністю за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 володіє Ѕ спільної частки житлового будинку з надворними спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .

01.01.2018 року ОСОБА_1 передав у безоплатне користування ОСОБА_3 нерухоме майно (позички) Ѕ частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованими за адресою: буд. АДРЕСА_2 , що підтверджується актом приймання-передачі Ѕ частки житлового будинку від 01.01.2018 року. Доказів на спростування зазначеного відповідачем до суду не надано.

Дані факти під час перевірки повноваженою особою відповідача не досліджувались.

Стосовно наявності підстав для накладення штрафу на позивача, а, відтак, і стосовно правомірності винесення спірної постанови, суд зазначає таке.

Відповідно до п.19 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Згідно з п.27 Порядку № 295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності

Відповідальність у вигляді штрафу за порушення законодавства про працю встановлена ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України. Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509, (далі - Порядок № 509).

Пунктом 2 Порядку № 509 встановлено, що штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Пунктами 3-6 Порядку № 509 визначено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

У разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

В той же час, як передбачено п. 27 Порядку № 295, у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

В пункті 28 Порядку № 295 зазначено, що у разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування (п. 29 Порядку № 295).

Суд, розглядаючи справу по суті, може надати оцінку доказам, що містяться в матеріалах справи, зазначити чи являються копії документів належними доказами у справі, чи надано до суду на підтвердження копій документів оригінали та інше.

Відповідачем на підтвердження належного повідомлення позивача про проведення перевірки, про отримання позивачем вимоги про надання додаткових документів, про отримання акта про неможливість проведення інспекційного відвідування надано копії фіскальних чеків АТ «Укрпошта», які не відстежуються на сервісі АТ «Укрпошти», оскільки ці відправлення не зареєстровані в системі, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, відповідачем ні в відзиві на позов, ні під час витребування судом додаткових доказів від відповідача, не надано доказів та не наведено доводів стосовно спростування належного повідомлення позивача про інспекційне відвідування його за адресою, яка наявна у листі головного управління ДФС у Дніпроптеровській області, а саме: АДРЕСА_7 .

Крім того, відповідно до наказу № 34-К від 07.09.2018 року ОСОБА_1 прийнято на роботу в ПТ «Ломбард ПП Златофінресурс і К» з 10.09.2018 року на посаду водія, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_3 , яка наявна в матеріалах справи.

За приписами частини 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99у справі за конституційним зверненням Національного банку України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) надано офіційного тлумачення цього положення та наголошено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти як таку, що починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події чи факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Дія закону чи іншого нормативно-правового акта поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності. Це є однією з найважливіших гарантій правової стабільності, впевненості суб`єктів права в тому, що їх правове становище не погіршиться з прийняттям нового закону чи іншого нормативно-правового акта.

Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», оскільки Конституція України, як зазначено в її ст. 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

У відповідності до частини другої статті 6 Конституції України органи виконавчої влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституції межах і відповідно до законів України.

Стаття 24 Конституції України гарантує рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

Враховуючи наведене, у правовідносинах не можуть бути застосовані положення Закону, які призводять до звуження існуючих прав і свобод.

Аналогічна правова позиція була висловлена також Верховним Судом України у постановах від 10 грудня 2013 року (справа № 21-348а13) та від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13).

Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Верховний Суд у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 813/3415/18, зазначив що штраф, застосований на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 265 КзПП України, є суттєвим та співмірним з покараннями за злочини, відповідно - особі, до якої застосовуються такі суттєві санкції відповідальності, повинно бути забезпечена можливість реалізації права на захист.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (п. 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до положень пункту 3 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. У разі спору щодо правомірності рішення суб`єкт владних повноважень може посилатися тільки на ті обставини, які зазначені в рішенні як підстава його прийняття. Не зазначення в рішенні цих обставин тлумачиться на користь висновку про його неправомірність.Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Крім того, судом встановлено, що відповідачем порушено порядок проведення перевірки, зокрема, відсутні докази повідомлення позивача про проведення перевірки, про надання додаткових документів, про слухання справи щодо накладення штрафу, тощо. З наданих відповідачем доказів, (копії поштових відправлень зі штрихкодом) не можливо встановити що саме направляв відповідач позивачу.

Також, відповідачем не доведено, що позивач здійснює діяльність за адресою: м. Кривицй Ріг, вул. Травнева, 75 та, що номер телефону, за яким спілкувалась уповноважена особа відповідача під час перевірки, та, начебто повідомила позивача про проведення перевірки, належить саме позивачу, оскільки, з інформацією головного управління ДПС у Дніпропетровській області та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач зареєстрований та здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_5 . Вид діяльності: 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах. Матеріалами справи підтверджено, що Ѕ частка приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , яке перебуває у власності позивача, останнім за договором безоплатного користування передано іншій особі.

Таким чином, відповідач повинен був довести поза розумним сумнівом наявність підстав для застосування такого суттєвого розміру штрафу, врахувати відсутність правопорушення на момент проведення перевірки, встановити здійснення саме позивачем підприємницької діяльності за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Травнева, 75, встановити чи не є це надмірним тягарем для позивача, і чи є застосована сума штрафу співзмірна правопорушенню, чого останній не зробив.

За таких обставин, суд вважає, що викладені в позовній заяві доводи позивача підлягають задоволенню, а постанова про накладення штрафу від 29.01.2019 року № ДН2457/260/НП/АВ/СПТД-ФС/77 у розмірі 417 300,00 грн є необґрунтованою і такою, що прийнята без врахування всіх істотних обставин, за наслідками проведеної з порушеннями перевірки, тому підлягає скасуванню в повному обсязі.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При звернені до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4173,00 грн, що документально підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 18.12.2019 року.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 4173,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ( 49107, м. Дніпро, вул Казакова, 3, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на фізичну особу підприємця ОСОБА_1 № ДН2457/260/НП/АВ/ СПТД -ФС/77 від 29.01.2019 року у розмірі 417 300,00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Держпраці у Дніпропетровській області ( 49107, м. Дніпро, вул Казакова, 3, ) судові витрати у розмірі 4173,00 грн

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук