Справа № 140/7964/20
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року ЛуцькСправа № 140/7964/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Філімоновій О.В.,

за участю представників позивача Подоляка С.М., Чорнія Р.Ю.,

представника відповідача Сахарчука А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хан-Електробау Україна» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хан-Електробау Україна» (далі - ТзОВ «Хан-Електробау Україна») звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 10.03.2020 року №, та №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що працівниками ГУ ДПС у Волинській області проводилась планова виїзна документальна перевірка ТзОВ «Хан-Електробау Україна» за період з 01.01.2017 року по 30.09.2019 року. За результатами перевірки складено акт перевірки від 12.02.2020 року №2559/05-01/32578653. На підставі цього акту ГУ ДПС у Волинській області винесено податкові повідомлення - рішення від 10.03.2020 року № та №, якими товариству визначено грошові зобов`язання з податку на прибуток юридичних осіб - нерезидентів, штрафні санкції за його несвоєчасну сплату, а також з податку на прибуток українських підприємств.

Позивач вважає оскаржувані рішення протиправними та просить їх скасувати, оскільки вони прийняті з порушенням норм законодавства України. З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що працівниками ГУ ДПС у Волинській області проводилась планова виїзна документальна перевірка ТзОВ «Хан-Електробау Україна» за період з 01.01.2017 року по 30.09.2019 року. За результатами перевірки складено акт перевірки від 12.02.2020 року №2559/05-01/32578653.

Перевіркою встановлено порушення:

1) пп. 14.1.13 п.п.14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п.44.1, п.44.2 ст. 44, п. 134.1 ст.134, п.135.1 ст. 135, п.п.139.1.1, п.п. 139.2.1 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, ст. 1, п. 2 ст. 3, ст. 4, п. 1 п. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п. 1.1 п. 1, п.п. 1.2 п. 1, п. 2.1, 2.4, 2.15, 2.16 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Мінфіну України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованим у Мін`юсті України 05.06.1995 за №168/704, МСБО 32 «Фінансові інструменти: подання», МСБО 39 «Фінансові інструменти: визнання та оцінка», МСФЗ 7 «Фінансові інструменти: розкриття інформації», МСФЗ 9 «Фінансові інструменти», МСФЗ 13 «Оцінка справедливої вартості», МСБО 18 «Дохід» внаслідок чого занижено податок на прибуток всього в сумі 1 727 515 грн. в тому числі:

за 3 квартал 2018 року в сумі 268 239 грн. за 4 квартал 2018 року в сумі 854 924 грн. за 1 квартал 2019 року в сумі 583 509 грн. за 2 квартал 2019 року в сумі 15 299 грн. за 3 квартал 2019 року в сумі 5 544 грн.

2) п. 103.4 ст. 103 та п.п. 141.4.1, 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 ПК України - ТзОВ «Хан-Електробау Україна» в періоді з 01.01.2018 по 30.09.2019 неутримано та несплачено податок з доходів нерезидента «HAHN GMBH & Co.KG» із джерелом його походження з України в частині 10 відсотків з суми виплат 1 984 709,70 грн., що становить 198 470,97 грн.

3) пп. 141.4.2 п. 141.4 ст. 141 ПК України - ТзОВ «Хан-Електробау Україна» несвоєчасно утримано та сплачено податок на прибуток іноземних юридичних осіб в сумі 313 569 грн, із доходу в сумі 2 090 459,11 грн. виплаченого у 2017 році, із джерелом його походження з України. У відповідності до ст. 127.1 Податкового Кодексу не перерахування податку під час виплати доходу на користь нерезидента, тягне за собою накладення суми штрафу, що підлягає сплаті до бюджету.

4) п. 250.2 ст. 250 ПК України - ТзОВ «Хан-Електробау Україна» встановлено несвоєчасне подання ТзОВ «Хан-Електробау Україна» декларації з екологічного податку, зокрема за 2 квартал 2017 року.

5) підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 розділу IV ПК України, за 3 квартал 2019 року з невірною ознакою відображено виплачений та нарахований дохід фізичній особі - нерезиденту.

За результатами розгляду акта перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення:

- від 10.03.2020 року № про сплату 198 471 грн. податку на прибуток іноземних юридичних осіб та 49 617,75 грн. штрафних санкцій.

- № про сплату 1 727 515 грн. податку на прибуток та 431 878,75 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Надаючи правову оцінку оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, суд приходить до таких висновків.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень ПК України.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За умовою п. 44.2 ст. 44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

У ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено, що ТзОВ «Хан-Електробау Україна» по бухгалтерському обліку не здійснено дисконтування довгострокової заборгованості по договору позики №10 від 15.04.2016 року.

Між ТзОВ «Хан-Електробау Україна» та нерезидентом «Hahn Gesellschaft mit begrenzter Haftung & Kommanditgesellschaft» (Німеччина) укладений договір позики №10 від 15.04.2016 року з метою поповнення обігових коштів.

Загальна вартість позики становить 1 000 000 євро. Відсоткова ставка 5% річних. Згідно з графіком погашення - кредит повинен бути повернутий нерезиденту до 31.12.2026 року.

У ході перевірки визначено теперішню (дисконтовану) суму майбутніх платежів по договору позики №10 від 15.04.2016 року, укладеному між ТзОВ «Хан-Електробау Україна та нерезидентом «Hahn Gesellschaft mit begrenzter Haftung & Kommanditgesellschaft» (Німеччина) - довгострокової заборгованості, яка згідно з даними бухгалтерського обліку станом на 01.01.2017 року обліковувалась на рахунку 506 «Інші довгострокові позики в іноземній валюті» у сумі 850 000 євро (починаючи з першого дня, що підлягав перевірці, а саме - з 01.01.2017 року і до дати повернення згідно з графіком повернення кредитних коштів), та отриману позику в сумі 150 000 євро з дати отримання 03.02.2017 року і до дати повернення згідно з графіком повернення кредитних коштів, термін повернення якої становить більше 365 днів.

Також перевіркою ТзОВ «Хан-Електробау Україна», проведеною за період з 01.01.2017 року по 30.09.2019 року, встановлено здійснення виплат доходів на користь нерезидента з джерелом їх походження з України у вигляді відсотків за користування кредитними коштами по договору процентної позики №10 від 15.04.2016 року з командитним товариством «Hahn Gesellschaft mit begrenzter Haftung & Kommanditgesellschaft».

Перевіркою встановлено, що у періоді, який перевірявся, ТзОВ «Хан-Електробау Україна» здійснювало виплати у вигляді процентів за користування кредитними коштами в сумі 134 329,05 євро (еквівалентно 4 075 168,8 грн).

Контролюючим органом вказано, що ТзОВ «Хан-Електробау Україна» не визначено первісну - справедливу вартість фінансових зобов`язань та не проведено дисконтування заборгованості згідно переважаючої ринкової ставки відсотка на подібний інструмент (подібний за валютою, строком, типом ставки відсотка та іншими подібними ознаками) по договору позики №10 від 15.04.2016 року в результаті чого занижено доходи на загальну суму 9 196 644,40 грн. за 1 квартал 2017 року. Такий висновок не відповідає дійсності з наступних підстав.

В обґрунтування своїх висновків, в акті перевірки зроблено посилання на те, що згідно з наказом про облікову політику фінансові зобов`язання, що відносяться до сфери регулювання МСБО 39, підприємство класифікує як фінансові зобов`язання за справедливою вартістю з відображенням результатів переоцінки як прибутку або збитку та інші фінансові зобов`язання, які оцінюються за амортизованою собівартістю за методом ефективної ставки відсотка. Після первісного визнання кредити та позики оцінюються підприємством за амортизованою собівартістю із застосуванням методу ефективного відсотка. У випадку відхилення ефективної ставки відсотка за кредитними ресурсами, які можуть бути залученими, менше ніж на 1% від ставки за довгостроковим кредитним договором, вважати, що оцінка зобов`язання за позикою відповідає дисконтова ній вартості чистих грошових потоків за ставкою, визначеною в договорі. Ефективним відсотком слід вважати відсоток, що сплачується згідно умов договору позики. Компанія визначає ефективну ставку відсотка на основі переважаючої ринкової ставки на подібний фінансовий інструмент. «

Як зазначено в акті перевірки, відповідно до параграфу 5.4.2 МСФЗ 9 «Фінансові інструменти» кращим свідченням справедливої вартості є ціни котирування на активному РИНКУ. При цьому, в описовій частині акту неодноразово згадується та обставина, що порівняння фактичної і ринкової вартості фінансового інструменту здійснюється за критерієм подібності умов (в т.ч. подібності за валютою, строками, типом ставки, іншими ознаками).

Однак, висновок акту перевірки щодо необхідності дисконтування заборгованості за договором зроблено ревізорами без врахування того факту, що ТзОВ «Хан-Електробау Україна» отримало кредит від резидента ФРН «Hahn Gesellschaft mit begrenzter Haftung & Kommanditgesellschaft».

Оскільки кредит по договору отримано не від резидента України, а від резидента ФРН, то кредитна операція має зовнішньоекономічний характер. Відповідно, при оцінці фінансового зобов`язання за основу повинні братися ринкові ціни країни одержання фінансового кредиту, а не внутрішній ринок України. Тобто, переважаюча ринкова ставка відсотка на подібний інструмент (подібний за валютою, строком, типом ставки відсотка та іншими подібними ознаками) за договором позики №10 від 15.04.2016 року повинна порівнюватися з банківською ставкою кредитування Німеччини. Це підтверджує також і Національний банк України в листі від 17.01.2019 року №Р/25-0006/2831, вказуючи, що «Під час здійснення аналізу в частині оцінки відповідності вартості зовнішнього залучення ринковим умовам банк має враховувати дві складові:

- базову складову, яка оцінюватиме поточну вартість залучень у відповідній валюті на світовому (місцевому) ринку капіталу (як приклад, LIBOR/облікова ставка центрального банку певної країни тощо);

- додаткову різницю, що враховувала би інтегровану оцінку суверенного ризику України (як країни залучення коштів) та індивідуального ризику, пов`язаного з приватним позичальником.»

Також у листі наведено приклад здійснення аналізу:

«Приклад 2.

Кредит у турецьких лірах на 1 рік під 30 процентів річних надається позичальнику - резиденту кредитором-нерезидентом, який не є пов`язаною особою та зареєстрований в європейській країні. Облікова ставка центрального банку цієї європейської країни складає 24 процента річних.

Висновок: можна вважати, що вартість зовнішнього залучення відповідає ринковим умовам, оскільки процентна ставка відрізняється від облікової ставки лише на розмір маржі кредитора для покриття кредитних ризиків».

Таким чином, у випадку визначення ринкового рівня ставки за зовнішньоекономічним кредитом необхідно застосовувати інформацію про рівень кредитних ставок у країні надання кредиту, а не у країні її одержання.

Згідно з даними офіційного сайту Європейського центробанку (https://www.ecb.europa.eu/stats/policv and exchange rates/kev ecb interest rates/html/index.en.html.l його облікова ставка протягом 2016-2019 років склала 0%.

Банківська кредитна ставка Німеччини за цей період становила від 1,9% до 2,5% (Система СЕІС: дані класифікуються за глобальним економічним моніторингом World Trend Plus - Таблиця: Ставка банківського кредитування: щомісяця: Європа та Центральна Азія. Deutsche Bundesbank надає щомісячну ставку банківського кредитування (https://www.ceicdata.com/en/indicator /ееплапу/ bank-lending-ratel. '

З урахуванням процентних ставок, сформованих на ринку послуг кредитування ФРН, визначення розміру ставки за позикою здійснює сам позикодавець. Таким чином, визначена резидентом ФРН «HAHN GMBH&Co.KG» за договором позики №10 від 15.04.2016 року процентна ставка у розмірі 5% відповідає ринковим умовам та заборгованість за позикою не потребує дисконтування.

Перевіряючими ж при визначенні переважаючої ринкові ставки використано процентні ставки згідно даних форми №31 ОД «Звіт про суми і вартість кредитів (у процентах річних)», які стосуються операцій на території України. Даний звіт є статистичною звітністю, що подається до Національного банку України з метою отримання відповідних даних від територіальних управлінь і установ Національного банку України, банків України та філій іноземних банків в Україні (далі - банки), інших фінансових установ, національного оператора поштового зв`язку України, яким надано генеральну ліцензію Національного банку України на здійснення валютних операцій, та підприємств (що мають рахунки в іноземних банках), для складання грошової і банківської статистики, статистики платіжного балансу і з міжнародної інвестиційної позиції, та для забезпечення виконання Національним банком України регулятивних та наглядових функцій відповідно до законодавства України.

Інформація, наведена в даному звіті, є статистичною та не відповідає критерію «переважаюча ринкова ставка відсотка на подібний інструмент (подібний за валютою, строком, типом ставки відсотка та іншими подібними ознаками!». Як приклад: за отриманим 04.08.2016 року траншем у сумі 150 000 Євро ревізорами згідно звіту застосовано ставку 8,2%. При цьому, згідно даного звіту ставка відсотка на 05.08.2016 року становить 11,8%, а на 09.08.2016 року - 0,4%. Твердження відповідача, що протягом 5 днів переважаюча ринкова ставка може бути 0,4%, а може бути і 11,8% є абсолютно помилковим.

Як встановлено судом, громадянину Німеччини ОСОБА_1 належить 99% статутного капіталу ТзОВ «Хан-Електробау Україна» (позичальник) і 60% статутного капіталу «HAHN GMBH&Co.KG» (позикодавець).

Відповідно до ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» одним з основних принципів бухгалтерського обліку і звітності є перевага змісту господарської операції над її формою. Тому, незважаючи на те, що за формально позика надана ТзОВ «Хан Елеюгробау Україна» не безпосередньо його власником, а опосередковано (через інше підприємство, яке він контролює), за змістом операції позика за договором №10 від 15.04.2016 року фактично надана підприємству його власником і підлягає відображенню в обліку відповідно до цієї обставини.

Відповідно до Параграфу 7 МСБО 1 «Подання фінансової звітності» власники - це ті, хто утримують інструменти, класифіковані як власний капітал. Загальний сукупний прибуток це зміна у власному капіталі протягом періоду внаслідок операцій та інших подій, окрім тих змін, що виникли внаслідок операцій з власниками, які діють згідно з їх повноваженнями власників.

Згідно з Параграфом 109 МСБО 1 «Подання фінансової звітності» зміни у власному капіталі суб`єкта господарювання за період між початком та кінцем звітного періоду відображає збільшення чи зменшення чистих активів протягом періоду. За винятком змін, які є наслідком операцій з власниками, що діють згідно з їхніми повноваженнями власників (таких як внески до власного капіталу, повторні придбання власних інструментів капіталу суб`єкта господарювання і дивіденди), а також витрат на операції,, прямо пов`язаних з такими операціями, загальна зміна у власному капіталі протягом періоду відображає загальну зміну доходу та витрат, включаючи прибутки та збитки, отримані в результаті діяльності суб`єкта господарювання .протягом періоду.

Параграфом 4.25 Концептуальної основи фінансової звітності передбачено, що дохід - це збільшення економічних вигід протягом облікового періоду у вигляді надходження чи збільшення корисності активів або у вигляді зменшення зобов`язань, результатом чого є збільшення власного капіталу, за винятком збільшену пов`язаного з внесками учасників.

Аналогічне визначення наведено в Параграфі 7 МСБО 18 «Дохід»: дохід- це валове надходження економічних вигід протягом періоду, що виникає в ході звичайної діяльності суб`єкта господарювання, коли власний капітал зростає в результаті цього надходження, а не в результаті внесків учасників власного капіталу.

Таким чином, згідно законодавства зміни у власному капіталі, які є наслідком операцій з власниками, не призводять змін у доходах, витратах, прибутках та збитках підприємства.

Беручи до уваги наведене, дисконт за довгостроковою позикою від власника повинен визнаватися у власному капіталі, а не в доходах і відповідно ні фінансового результату, ні податку на прибуток не збільшує.

Параграфом 9 МСБО 39 «Фінансові інструменти»: визнання та оцінка визначено, що амортизована собівартість фінансового активу або фінансового зобов`язання - це сума, за якою фінансовий актив чи зобов`язання оцінюється при первісному визнанні мінус виплати основної суми, плюс (або мінус) накопичена амортизація будь-якої різниці між цією первісною сумою та сумою погашення із застосуванням методу ефективного відсотка та мінус будь-яке зменшення (прямо чи через застосування рахунку резервів) унаслідок зменшення корисності або неможливості отримання.

Кредитні кошти у сумі 850 000 Євро були отримані підприємством у 2016 році. Відповідно, первісне визнання з врахуванням накопиченої амортизації із застосуванням методу ефективного відсотка за необхідності повинно було бути здійснене в 2016 році. Всупереч параграфу 9 МСБО 39 в акті перевірки доходи підприємства збільшено не за 2016 рік (який уже органами ДПС було перевірено і не встановлено порушень у цій сфері), а за 2017 рік.

Безпідставно нарахований станом на 01.01.2017 року дисконт за отриманими у 2016 році кредитними коштами ревізори включили до складу доходів 1 кварталу 2017 року, чим порушили вимоги МСФЗ, а саме МСБО 8 «Облікові політики, зміни в облікових оцінках та помилки», пунктом 46 якого визначено, що виправлення помилки попереднього періоду виключається з прибутку або збитку за період, у якому виявлено помилку. Отже впливу на фінансовий результат діяльності підприємства за 2017 рік не мати не може.

Окрім того, при здійсненні розрахунку дисконту у додатку №16 до акту останньої перевірки контролюючим органом не враховано ставку відсотків, передбачену договором позики №10 від 15.04.2016 року.

Також у цьому розрахунку відповідачем не врахувовано у періоді 2017 рік - 9 місяців 2019 року фінансові витрати від амортизації дисконту, чим порушили наступні вимоги МСФЗ:

Параграф 9 МСБО 39, де вказано, що метод ефективного відсотка - це метод обчислення амортизованої собівартості фінансового активу або фінансового зобов`язання (або групи фінансових активів чи фінансових зобов`язань) та розподілу доходу чи витрат від відсотків на відповідний період;

Параграф К36 МСБО 39, де вказано, що при застосуванні методу ефективного відсотка суб`єкт господарювання, як правило, амортизує будь-які витрати на комісійні, сплачені чи отримані "пункти", витрати на операцію та будь-які інші премії або дисконти, включені в обчислення ефективної ставки відсотка протягом очікуваного строку інструмента.

Принципи МСФЗ витікають з теорії вартості грошей. Сума коштів, що повинна бути сплачена в майбутньому, коштує менше, ніж та ж сума, отримана в поточному періоді (через інфляцію, ризики, тощо).

Дисконтування - це приведення вартості майбутніх платежів за зобов`язанням до вартості цього зобов`язання на теперішній момент.

Параграф 4.2.1 МСФЗ 9: Суб`єкт господарювання класифікує всі фінансові зобов`язання як такі, що у подальшому оцінюються за амортизованою собівартістю, користуючись методом ефективного відсотка.

Параграф 5.1.1 МСФЗ 9: під час первісного визнання фінансового активу або фінансового зобов`язання суб`єкт господарювання оцінює їх за їхньою справедливою вартістю (див. параграфи 5.4.1-5.4.3 та Б5.4.1- Б5.4.17).

Параграф Б5.1.1 МСФЗ 9: справедливою вартістю фінансового інструмента при первісному визнанні є, як правило, ціна операції (тобто справедлива вартість наданої або отриманої компенсації, див. також параграф Б5.4.8). Проте, якщо частина компенсації надана або отримана не за фінансовий інструмент, а за щось інше, то справедливу вартість фінансового інструмента оцінюють, застосовуючи відповідний метод оцінювання (див. параграфи Б5.4.6 - Б5.4.12). Наприклад, справедливу вартість довгострокової позики або дебіторської заборгованості, за якими не нараховуються відсотки, можна оцінити як теперішню вартість усіх майбутніх надходжень грошових коштів, дисконтованих із застосуванням переважної ринкової ставки (переважних ринкових ставок) відсотка на подібний інструмент (подібний за валютою, строком, типом ставки відсотка та іншими ознаками) з подібним показником кредитного рейтингу.

Параграф 5.3.1 МСФЗ 9: після первісного визнання суб`єкт господарювання оцінює фінансове зобов язання відповідно до параграфів 4.2.1 - 4.2.2.

Параграф 9 МСБО 39: амортизована собівартість фінансового активу або фінансового зобов`язання - це сума, за якою фінансовий актив чи зобов`язання оцінюється при первісному визнанні, мінус виплати основної суми, плюс (або мінус) накопичена амортизація будь-якої різниці між цією первісною сумою та сумою погашення із застосуванням методу ефективного відсотка та мінус будь-яке зменшення (прямо чи через застосування рахунку резервів) унаслідок зменшення корисності або неможливості отримання.

Параграф 9 МСБО 39: метод ефективного відсотка - це метод обчислення амортизованої собівартості фінансового активу або фінансового зобов`язання та розподілу доходу чи витрат від відсотків на відповідний період.

Параграф К36 МСБО 39 При застосуванні методу ефективного відсотка суб`єкт господарювання, як правило, амортизує будь-які витрати на комісійні, сплачені чи отримані "пункти", витрати на операцію та будь-які інші премії або дисконти, включені в обчислення ефективної ставки відсотка протягом очікуваного строку інструмента.

Коментар: при застосуванні методу ефективного відсотка суб`єкт господарювання амортизує попередньо визнаний дисконт протягом очікуваного строку дії фінансового інструмента.

Параграф 9 МСБО 39: ефективна ставка відсотка - це ставка, яка точно дисконтує попередньо оцінені майбутні платежі або надходження грошових коштів протягом очікуваного строку дії фінансового інструмента та, якщо доцільно, протягом коротшого періоду до чистої балансової вартості фінансового активу чи фінансового зобов`язання.

У якості ставки дисконтування параграф Б5.1.1 МСФЗ 9 пропонує використовувати ринкову ставку відсотка на подібний інструмент (подібний за валютою, строком, типом ставки відсотка та іншими ознаками) з подібним показником кредитного рейтингу.

Як правило, на практиці застосовують максимально близький ринковий аналог, тобто ставку, за якою підприємство могло б отримати позикові кошти на аналогічних умовах.

Таким чином, контролюючим органом порушено вимоги МСФЗ не визнавши у періоді 2017 року - 9 місяців 2019 року фінансові витрати від амортизації дисконту. Відповідно до пункту К36 МСБО 39 «Фінансові інструменти: визнання та оцінка», при застосуванні методу ефективного відсотка суб`єкт господарювання амортизує дисконти, включені в обчислення ефективної ставки відсотка протягом очікуваного строку інструмента.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що підприємством не було порушено наведених в акті перевірки норм МСФЗ та МСБО і, як наслідок, ТзОВ «Хан Електробау Україна» не занизило фінансовий результат та відповідно податок на прибуток за квартал 2017 року.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що висновки відповідача про заниження об`єкта оподаткування з податку на прибуток у загальній сумі 9 196 644,40 грн за 1 квартал 2017 року та заниження податку на прибуток іноземних юридичних осіб на загальну суму 198 471 грн, у т.ч.: за 2018 рік - 118 105 грн та за 9 місяців 2019 року - 80 366 грн., не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Тому податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області від 10.03.2020 року №, та № в частині визначення грошового зобов`язання на суму 1 655 395 грн. та штрафних санкцій на суму 413 848,75 грн. є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо заниження об`єкта оподаткування з податку на прибуток у загальній сумі 400 665 грн. повзаємовідносинах з ФОП ОСОБА_2 .

Як встановлено судом проведеною перевіркою встановлено, що ТзОВ «Хан-Електробау Україна» за період з 01.01.2017 року по 30.09.2019 року відображало у своєму бухгалтерському обліку операції з придбання послуг з перевезення працівників позивача у ФОП ОСОБА_2 на суму 400 665 грн.

Під час проведення перевірки, ТзОВ «Хан-Електробау Україна» надавався запит від 22.01.2020 року про надання пояснення та їх документальне підтвердження (завірені копії документів) стосовно взаємовідносин з ФОП ОСОБА_2 .

У відповідь надано лише договори та акти здачі-приймання робіт, у яких не вказано, яким транспортним засобом та ким надавались дані транспортні послуги.

Між ФОП ОСОБА_2 та ТзОВ «Хан-Електробау Україна» за період з 01.01.2017 року по 30.09.2019 року складені та підписані акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) на загальну суму 400 665 грн.

Згідно з базами даних АІС «Податковий блок», історії ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України, встановлено, що ФОП ОСОБА_2 зареєстрована виконавчим комітетом Нововолинської міської ради 10.05.2016, орган ДПС основної реєстрації - Нововолинське управління ТУ ДПС у Волинській області, код 319, юридична адреса: Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Щорс, буд.19, основний вид діяльності - 47.82 «Роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям», стан платника 11 - припинено але не знято з обліку (КОР не пусті), дата зміни стану 23.01.2020, кількість найманих працівників: 2017 - 0, 2018 - 0, 2019 - 0. Звітність за формою №1-ДФ не подавалась, система оподаткування - з 01.01.2017 по 30.06.2017 платник Єдиного податку 2 групи, з 01.07.2017 платник Єдиного податку 3 групи, тобто були відсутні наймані працівники.

Згідно з історією ТЗ по «НАІС ДДАІ» МВС України, на запит суду, встановлено, що у ФОП ОСОБА_2 відсутні водійські права та у власності перебував транспортний засіб Mercedes-Benz, 112 СВ НОМЕР_1 , який проданий 29.06.2019 року.

Виходячи з викладеного, операції з придбання транспортно-експедиторських послуг ТзОВ «Хан-Електробау Україна» по операціях із ФОП ОСОБА_2 перевіркою визнані, як такі, що містять ознаки нереальності, та платник податків не мав права відображати такі операції, як операції з придбання послуг у складі витрат.

Таким чином, податковим органом вірно збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток податковим повідомленням-рішенням від 10.03.2020 року № на суму 72 120 грн. та застосовані штрафні санкції на суму 18 030 грн.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 10.03.2020 року №, та № в частині визначення грошового зобов`язання на суму 1 655 395 грн. та штрафних санкцій на суму 413 848,75 грн. діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та без дотримання принципу верховенства права, що призвело до безпідставного збільшення податкового навантаження на підприємство.

Отже, беручи до уваги досліджені в судовому засіданні обставини та письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про безпідставність податкових повідомлень-рішень від 10.03.2020 року №, та № в частині визначення грошового зобов`язання на суму 1 655 395 грн. та штрафних санкцій на суму 413 848,75 грн., які слід визнати протиправними та скасувати в цих частинах, а в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки в іншій частині вищевказане рішення прийняте правомірно.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи, що суд задовольняє позов частково на загальну суму грошових зобов`язань, визначених позивачу в оскаржуваних рішеннях в розмірі 2 317 332,50 грн., тому на користь позивача необхідно стягнути пропорційно до задоволення позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 20 233,85 грн. (96,26% від задоволених вимог), сплачений згідно з платіжного доручення №5298 від 02.06.2020 року в розмірі 21 020 грн.

Керуючись статтями 242, 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 10.03.2020 року №, та № в частині визначення грошового зобов`язання на суму 1 655 395 грн. та штрафних санкцій на суму 413 848,75 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хан-Електробау Україна`судові витрати в розмірі 20 233,85 грн. (двадцять тисяч двісті тридцять три гривні 85 копійок).

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Хан-Електробау Україна» (45400, Волинська область, місто Нововолинськ, вулиця Шахтарська, будинок 39а, ідентифікаційний код 32578653).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич

Повне рішення суду складено 23.11.2020 року.