Справа № 160/7047/20
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2020 року Справа № 160/7047/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ЕВРО СЕКОНД ГРУП до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю ЕВРО СЕКОНД ГРУП з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС (з урахуванням позовної заяви про збільшення позовної заяви від 01.10.2020), в якому просить суд:
1. Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпропетровської митниці ДФС:
-№UA110000/2020/000276/2 від 30.06.2020, №UA110000/2020/000277/2 від 30.06.2020, №UA110000/2020/000282/2 від 01.07.2020, №UA110000/2020/000283/2 від 02.07.2020, №UA110000/2020/000284/2 від 02.07.2020, №UA110000/2020/800005/1 від 07.07.2020, №UA110000/2020/800006/1 від 07.07.2020, №UA110000/2020/800009/1 від 08.07.2020, №UA110000/2020/800010/1 від 08.07.2020, №UA110000/2020/800008/1 від 08.07.2020, №UA110000/2020/800011/1 від 09.07.2020, №UA110000/2020/800007/1 від 10.07.2020, №UA110000/2020/800014/1 від 16.07.2020, №UA110000/2020/800013/1 від 16.07.2020, №UA110000/2020/800012/1 від 16.07.2020, №UA110000/2020/800015/1 від 20.07.2020, №UA110000/2020/800016/1 від 20.07.2020, №UA110000/2020/800017/1 від 23.07.2020, №UA110000/2020/800018/1 від 24.07.2020, №UA110000/2020/800019/1 від 27.07.2020, №UA110000/2020/800021/1 від 27.07.2020, №UA110000/2020/800020/1 від 28.07.2020, №UA110000/2020/800022/1 від 28.07.2020, №UA110000/2020/800023/1 від 28.07.2020, №UA110000/2020/800024/1 від 28.07.2020, №UA110000/2020/800025/1 від 28.07.2020, №UA110000/2020/800026/1 від 03.08.2020, №UA110000/2020/800028/1 від 04.08.2020, №UA110000/2020/800027/1 від 04.08.2020, №UA110000/2020/800029/1 від 05.08.2020, №UA110000/2020/800030/1 від 06.08.2020, №UA110000/2020/000298/1 від 06.08.2020, №UA110000/2020/800031/1 від 10.08.2020, №UA110000/2020/800032/1 від 10.08.2020, №UA110000/2020/800033/1 від 14.08.2020, №UA110000/2020/800034/1 від 17.08.2020, №UA110000/2020/800035/1 від 19.08.2020, №UA110000/2020/800036/1 від 19.08.2020, №UA110000/2020/800037/1 від 21.08.2020, №UA110000/2020/800038/1 від 25.08.2020, №UA110000/2020/800039/1 від 26.08.2020, №UA110000/2020/800040/1 від 31.08.2020,
2. Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпропетровської митниці ДФС:
В обгрунтування позовних вимог позивачем вказано, що основним видом діяльності TOB «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» є оптова торгівля одягом і взуттям. Так, між Sandikei Textilrecycling (As-Tex) та позивачем було укладено контракт купівлі-продажу №23/11/19/AS від 23.11.2019, №27/11/19/EU від 27.11.2019, №27/11/19/ESG від 27.11.2019, предметом яких погодили поставку товарів, перелік яких, разом із кодами КВЕД додатково, має зазначатися в інвойсах та/або специфікаціях до контракту. При цьому, в інвойсах та/або специфікація на підставі п. 4.1 Контракту зазначається також ціна, що підлягає сплаті на його умовах. Також, відповідна інформація встановлена відповідною судовою практикою. На виконання взятих на себе зобов`язань, Sandikei Textilrecycling (As-Tex), EUROCYCLE GMBH, DEVY GRANT LIMITED поставило товар, а позивач з метою розмитнення товару визначило за першим методом його митну вартість в порядку, передбаченому ч, 1. ст. 57 МК України, та подало до Дніпропетровської митниці ДФС оформлені у відповідності до вимог ч. 2 ст. 53 МК України декларацію та первинну документацію на підтвердження відповідної господарської операції.
Однак, визначена декларантом вартість товару Дніпропетровською митницею ДФС погоджена не була, на підставі чого у 2020 році Відповідачем було прийнято оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів. Позивач не погоджується з рішеннями Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів суперечить нормам митного законодавства, оскільки на підставі наданих декларантом документів митний орган мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого товариством, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків. Так, митний орган в оскаржуваних рішення та картці відмови посилається на наступне: в інвойсі та товаросупровідних документах відсутня інформація щодо виробника, що, на думку митного органу, може свідчити про наявність «ще однієї сторони даної поставки»; декларантом не долучено до декларації специфікації до Контракту; «митний орган не може впевнитись у повному вірному виконанні умов Контракту щодо строків відвантаження товару, оскільки Контрактом передбачений 10-денний термін відвантаження»; в графі 5 СМК «документи, що додаються» не вказані ідентифікаційні номери документів, що супроводжували вантаж, тому, на думку митного органу, не є можливим ідентифікувати наданий до митного оформлення товар; декларантом не надані документи, що засвідчують згоду сторін щодо умов сплати ціни за товар; в наданих товаросупровідних документах відсутні умови оплати товару.
Щодо відсутності в інвойсі даних про виробника, позивачем зазначено, що така інформація є одним із додаткових джерел інформації про оцінювані товари. Інвойс, з огляду на його призначення, є документом, що підтверджує митну вартість оцінюваного товару. Відтак відсутність в інвойсі даних про виробника не може бути достатньою підставою для висновку про неналежність цього документа, як і не може заперечувати вірогідності усіх інших товаросупровідних документів, які надано до митного оформлення. Відомості, що дають змогу ідентифікувати оцінюваний товар, містяться в інвойсах, прейскурантах, сертифікатах якості. До того ж, враховуючи, що контракт двосторонній, відсутність відомостей щодо виробника в товаросупровідних документах жодним чином не може свідчити про наявність «ще однієї сторони». Крім того, Контрактом, а саме п.1.1. передбачено, що специфікація не є обов`язковим документом, оскільки вартість та якісні ознаки товару можуть бути передбачені або специфікацією або інвойсом, який і було надано митному органу.
В свою чергу, неможливість визнання митним органом митної вартості на підставі погодженого сторонами в Контракті 10-денного строку відвантаження товару взагалі ніяк не пояснюється та не може бути причиною для прийняття рішення про коригування митної вартості, оскільки строк поставки до митної вартості товару взагалі відношення не має.
Крім того, твердження митного органу щодо відсутності ідентифікації документів взагалі не відповідає фактичним обставинам, оскільки в графі 5 документи, що додаються» кожного з СМК, поданого декларантом разом з декларацією, зазначені назви документів, що долучаються. Вимог щодо зазначення саме ідентифікаційних номерів документів не існує, та на норми, в порушення яких не вказані ідентифікаційні номери документів в СМК. митний орган не посилається.
Щодо відсутності в наданих декларантом товаросупровідних документах умов оплати товару, а також відсутність документів, що засвідчують згоду сторін щодо умов сплати ціни за товар, позивачем вказано, що оскільки умови оплати договору передбачені Контрактом, а всі інші дані щодо сплати коштів за товар наявні в поданих декларантом інвойсах. Порядок оплати за товар жодним чином не впливає на розрахунок митної вартості. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна та інші складові митної вартості товару. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Разом з тим, митний орган, встановивши вищевказані недоліки, жодним чином не обґрунтовує яким чином зазначені недоліки позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару, оскільки викладені обставини стосуються виключно порядку виконання умов контракту.
Тож, скоригована Відповідачем митна вартість товару є безпідставною, що свідчить про незаконність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Ухвалою суду від 01.07.2020 позовну заяву ТОВ ЕВРО СЕКОНД ГРУП було залишено без руху із встановленням позивачу десятиденного строку для усунення недоліків адміністративного позову з дня отримання (вручення) цієї ухвали.
Ухвалою суду від 16.07.2020 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 заяву представника позивача про збільшення позовних вимог було залишено без руху із встановленням позивачу десятиденного строк для усунення недоліків заяви про збільшення позовних вимог з дня отримання ухвали про залишення без руху, шляхом надання до суду: документу про сплату судового збору за позовні вимоги майнового характеру (квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення).
Ухвалою суду від 22.09.2020 було прийнято заяву про збільшення позовних вимог у справі №160/7047/20 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ЕВРО СЕКОНД ГРУП до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови.
Ухвалою суду від 02.10.2020 було прийнято заяву про збільшення позовних вимог у справі №160/7047/20 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ЕВРО СЕКОНД ГРУП до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови.
21.10.2020 до суду від представника відповідача надійшов відзив, в якому відповідач заперечував проти позову (в редакції від 01.10.2020) в повному обсязі. В обгрунтування своєї позиції вказав, що позивач звертався до Дніпровської митниці Держмитлужби з метою здійснення митного оформлення товарів: «Товар №1: Одяг та додаткові речі до одягу, чоловічий, жіночий, дитячий, що був у використанні, 3 категорії, ступінь зносу 29-30% в лантухах. Не сортований, має помітні ознаки використання (носіння), плями, потертості. Зібраний, дезинфікований та упакований в ЄС. Виробник - нема даних. Країна виробництва EU Європейський союз; Товар №2: Взуття чоловіче, дитяче, жіноче, що було у використанні, 3 категорії, ступінь зносу 29-30% в лантухах. Не сортоване, має помітні ознаки використання (носіння), плями, потертості. Зібране, дезинфіковане та упаковане в ЄС. Виробник - нема даних. Країна виробництва EU Європейський союз; Товар №3: Домашній текстиль та інші предмети обіходу, що був у використанні, 3 категорії, ступінь зносу 29-30% в лантухах. Не сортований, має помітні ознаки використання (носіння), плями, потертості. Зібраний, дезинфікований та упакований в ЄС. Виробник - нема даних. Країна EU Європейський союз».
Товари надійшли на адресу Позивача на підставі зовнішньоекономічних контрактів укладених між ТОВ «Евро Секонд Груп» із компанією Eurocycle GMBH від 27.11.2019 №27/11/19/EU, та із компанією DEVY GRANT LIMITED від 27.11.2019 №27/11/19/ESG, заявлені до митного оформлення шляхом електронного декларування.
За рішеннями про коригування митної вартості №UA110000/2020/000277/2, №UA110161/2020/000282/2, №UA110000/2020/000283/2 та №UA110000/2020/000284/2, то в цих випадках заявлено контракт укладений з компанією «DEVY GRANT LIMITED»), заявлено як угоду з виробником (код документу 4104). При цьому, заявлений товар - бувшого використання, а товаросупровідні документи не містять відомості про виробника товару та торгівельну марка. Декларантом у електронному інвойсі митної декларації у графі «виробник, торгівельна марка) зазначено - немає даних.
Згідно контракту компанія «DEVY GRANT LIMITED» є постачальником товару.
Відповідно до рахунку-інвойсу від 25.06.2020 № INV- 2020342 та автотранспортної накладної № 010508 відправником товару є компанія «Green World Recycling Limited». Документального підтвердження договірних відносин з компанією «Green World Recycling Limited» не надано.
Позивачем вказано у позові, що порядок оплати за товар жодним чином не впливає на розрахунок митної вартості.
В даному випадку порядок оплати впливає на достовірність заявлених даних і належним чином їх підтвердження.
Крім того, відповідачем вказано, що підставою витребування додаткових документів слугувало відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також розбіжності заявлених умов поставки в ЕМД і специфікаціях. В наданих ЕМД умови поставки зазначено EXW, а в Специфікаціях - СРТ Дніпро/Київ/ Харків. Під час митного оформлення транспортні витрати не були підтверджені документально, тому встановити яка сума витрат була понесена додатково не має можливості. На електронне повідомлення відповідача про проведення митних консультацій для обміну інформацією, декларантом направлено відповідь про відмову в наданні додаткових документів.
Стосовно вимоги про скасування Карток відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення зазначено, що вимога про скасування Картки відмови має наслідком завершення митного оформлення за заявленою декларантом митною вартістю. З урахуванням обставин справи, товар випущено у вільний обіг під гарантійні зобов`язання, тож митне оформлення вже завершено за іншою декларацією.
У випадку скасування рішення про коригування митної вартості товару, Позивач має право на повернення сум надмірно сплачених платежів у встановленому законодавством порядку.
У разі повернення сум надмірно сплачених платежів, митницею буде здійснено коригування саме декларацій, за якими товар випущено у вільний обіг, шляхом заповнення аркушів коригування.
Тож, задоволення вимоги про скасування Карток відмови у цьому випадку не буде мати жодних правових наслідків. Відповідно заявлення у позовній заяві таких вимог веде виключно до збільшення сум судового збору.
21.10.2020 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження по справі, обгрунтоване тим, що після отримання 07.10.2020 копії ухвали від 02.10.2020 про прийняття заяви про збільшення позовних вимог у справі №160/7047/20, в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати 42 рішення про коригування митної вартості та 42 картки відмови в прийнятті митної декларації, у митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийнятих Дніпровською митницею Держмитслужби в період з 30.06.2020 по 31.08.2020 зазначено рішення про коригування митної вартості з неіснуючими номерами, що не відповідає матеріалам справи, а тому, на думку, представника відповідача провадження у справі підлягає закриттю на підставі ст. 238 КАС України.
Ухвалою суду від 23.10.2020 було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі, оскільки представником позивача у клопотанні про збільшення позовних вимог від 01.10.2020 було допущено описку у зазначенні номерів рішень про коригування митної вартості товарів.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст. ст. 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» та A Sandikci Textilrecycling (As-Tex) (постачальник) від 23.11.2019 №23/11/19/AS, за умовами якого постачальник поставляє за даним Договором товари. Перелік поставлених товарів з кодами УКЗЕД зазначається в інвойсах та/або специфікаціях до даного договору. Поставка товарів має здійснюватись у повній відповідності із супровідними документами, виданими виробником, погодженим з імпортером.
За умовами даного Контракту:
п. 3.1 Умови поставки зазначаються в інвойсі та/або специфікації на кожну поставку товару. За основу беруться умови, зазначені в Інкотермс 2000.
п. 3.4 Погрузка товару імпортеру має здійснюватись не пізніше 10 (десяти) робочих днів від погодженої сторонами дати погрузки. Дата погрузки товару вважається дата проходження ним митниці в країні, із якої здійснюється поставка.
п. 3.7 всі витрати на території країни призначення несе Імпортер, крім випадків, коли встановлена поставка неякісного товару, в таких випадках Постачальник повертає всі витрати імпортеру, пов`язані з поставкою неякісного товару.
п. 4.1 ціни поставлених товарів мають бути погоджені сторонами. Вони вказуються в інвойсі та/або специфікації до даного Договору.
п. 5.1 Платежі по даному Договору мають здійснюватися імпортером на рахунок, та на умовах вказаних по даному Договор, інвойсі, та/або специфікації на кожну поставку товару.
Згідно з додаткової угоди №01/11 AS до контракту купівлі-продажу від 23.11.2019 №23/11/19/AS п.1.1 постачальник продає, а імпортер купує на умовах CPT м. Дніпро, м. Київ, м. Харків або на умовах , вказаних в інвойсах, згідно ІНКОТЕРМС-2012 товари в асортименті, за назвою, кількістю, якістю та цінам, зазначеним в даній додатковій угоді №01/11 AS до контракту купівлі-продажу від 23.11.2019 №23/11/19/AS.
27.11.2019 між EUROCYCLE GMBH (постачальник) та ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» (імпортер) №27/11/19EU, згідно умов якого постачальник постачає по даному Договору товари. Перелік поставлених товарів з кодами згідно УКЗЕД зазначених в інвойсах та/або специфікаціях до даного договору. Поставка товарів має здійснюватись у повній відповідності із супровідними документами, виданими виробником, погодженим з імпортером.
За умовами даного Контракту:
п. 3.1 Умови поставки зазначаються в інвойсі та/або специфікації на кожну поставку товару. За основу беруться умови, зазначені в Інкотермс 2000.
п. 3.4 Погрузка товару імпортеру має здійснюватись не пізніше 10 (десяти) робочих днів від погодженої сторонами дати погрузки. Дата погрузки товару вважається дата проходження ним митниці в країні, із якої здійснюється поставка.
п. 3.7 всі витрати на території країни призначення несе Імпортер, крім випадків, коли встановлена поставка неякісного товару, в таких випадках Постачальник повертає всі витрати імпортеру, пов`язані з поставкою неякісного товару.
п. 4.1 ціни поставлених товарів мають бути погоджені сторонами. Вони вказуються в інвойсі та/або специфікації до даного Договору.
п. 5.1 Платежі по даному Договору мають здійснюватися імпортером на рахунок, та на умовах вказаних по даному Договор, інвойсі, та/або специфікації на кожну поставку товару.
27.11.2019 між DEVY GRANT LIMITED (постачальник) та ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» (імпортер) було укладено договір купівлі-продажу №27/11/19ESG, згідно умов якого постачальник поставляє за умовами даного Договору товари. Перелік поставлених товарів з кодами УКЗЕД зазначаються в інвойсах та/або специфікаціях до даного Договору. Поставка товару має здійснюватися в повній відповідності із супровідними документами, виданими виробником, погодженим з імпортером.
За умовами даного Контракту:
п.3.1. умови поставки вказуються в інвойсі та/або специфікації на кожну поставку товару. За основу беруть умови визначені Інкотермс-2000.
п.3.3. Доставка по даному Договору має здійснюватись в повній відповідності з замовленнями, інвойсами та іншої товаросупровідної документації на кожну поставку, в якому вказано необхідний асортимент та строк поставки.
п.3.4. Погрузка товару Імпортеру має здійснюватись не пізніше 10 (десяти) робочих днів від погодженої сторонами дати погрузки. Датою погрузки товару вважається дата проходження ним митниці в країні, із якої здійснюється поставка.
п.3.5. При сухопутній поставці постачальник повідомляє імпортера про відвантаження, надсилає CMR, інвойса, сертифікатів по факту завантаження машини.
п.3.6. При морській поставці постачальник надає копії коносаменту, інвойса, сертифікатів не пізніше 14 днів після проходження митниці в країні, із якої здійснюється поставка.
п. 3.7. Договору всі витрати на території країни призначення несе Імпортер, крім випадків, коли встановлена поставка неякісного товару, в таких випадках Постачальник повертає всі витрати імпортеру, пов`язані з поставкою неякісного товару.
п. 4.1 договору ціни поставлених товарів мають бути погоджені сторонами. Вони вказуються в інвойсі та/або специфікації до даного Договору.
п. 5.1 Платежі по даному Договору мають здійснюватися імпортером на рахунок, та на умовах вказаних по даному Договор, інвойсі, та/або специфікації на кожну поставку товару.
п. 5.4 Товар, поставлений за умовами даного Договору , оплачується наступним чином: або на умовах повної передплати, або з відстрочкою платежу до 180 днів з моменту прибуття товару в пункт призначення, що обумовлюється сторонами додатково на кожну поставку.
На виконання взятих на себе зобов`язань, Sandikei Textilrecycling (As-Tex), EUROCYCLE GMBH, DEVY GRANT LIMITED поставило товар, a TOB «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» з метою розмитнення товару визначило за першим методом його митну вартість в порядку, передбаченому ч, 1. ст. 57 МК України, та подало до Дніпропетровської митниці ДФС оформлені у відповідності до вимог ч. 2 ст. 53 МК України декларацію та первинну документацію на підтвердження відповідної господарської операції.
Так, ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» було подано до митного органу наступні митні декларації, а саме: №UA110160/2020/006779 (код 020, 028), №UA110160/2020/006780 (код 020, 028) №UA110160/2020/006934 (код 020, 028), №UA110160/2020/006944 (код 020, 028), №UA110160/2020/006980 (код 020, 028), № UA110160/2020/007110 (код 020, 028), № UA110160/2020/007111 (код 020, 028), №UA110160/2020/007195 (код 020, 028), № UA110160/2020/007200 (код 020, 028), №UA110160/2020/007191, № UA110160/2020/007264 (код 020, 028), № UA110160/2020/007328 (код 020, 028), № UA110160/2020/007586 (код 020, 028), № UA110160/2020/007585 (код 020, 028), №UA110160/2020/007584 (код 020, 028), №UA110160/2020/0077743 (код 020, 028), №UA110160/2020/007744 (код 020, 028), №UA110160/2020/008003 (код 020, 028), №UA110160/2020/008056 (код 020, 028), №UA110160/2020/008116 (код 020, 028), №UA110160/2020/008124 (код 020, 028), №UA110160/2020/008186 (код 020, 028), №UA110160/2020/008234 (код 020, 028), №UA110160/2020/008239 (код 020, 028), №UA110160/2020/008240 (код 020, 028), №UA110160/2020/008241 (код 020, 028), №UA110160/2020/008529 (код 020, 028), №UA110160/2020/008608 (код 020, 028), №UA110160/2020/008609 (код 020, 028), №UA110160/2020/008646 (код 020, 028), №UA110160/2020/008699 (код 020, 028), №UA110160/2020/008700 (код 020, 028), №UA110160/2020/008786 (код 020, 028), №UA110160/2020/008806 (код 020, 028), №UA110160/2020/009075 (код 020, 028), №UA110160/2020/009165 (код 020, 028), №UA110160/2020/009333 (код 020, 028), №UA110160/2020/009332 (код 020, 028), №UA110160/2020/009425 (код 020, 028), №UA110160/2020/009546 (код 020, 028), №UA110160/2020/009616 (код 020, 028), відповідно до яких до ввезення задекларовано:
Митна вартість товару, заявленого до митного оформлення, була визначена декларантом за методом 1, тобто за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції).
Для митного оформлення позивачем були подані документи, встановлені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме: контракт купівлі-продажу, сертифікати якості, походження та свідоцтво про дезінфекцію та дезінсекцію, Контракт купівлі-продажу, довідка про транспортні витрати, накладна, рахунок-фактура (інвойс), повідомлення від митниці, лист щодо ввезення одягу та взуття які були у вжитку, книжка МДП (carnet TIR), міжнародна автотранспортна накладна, експортний товарний документ, декларація про походження товару, інші некласифіковані документи.
За результатом опрацювання всіх поданих декларантом документів Дніпровською митницею Держмитслужби встановлено, що подані документи містяться розбіжності, а саме:
1) відповідно до п.1.1 контракту № 23/11/19/AS від 23.11.2019 року, №27/11/19/ESG від 27.11.2019 року та №27/11/19/EU від 27.11.2019 року зазначено, що поставка товару повинна здійснюватися у повній відповідності до товаросупровідних документів, виданих виробником, однак, відповідно до інвойсів зазначено інформацію щодо виробника «нема даних», відповідно до товаросупровідних документів також відсутня інформація про виробника, що може свідчити про наявність ще однієї сторони даної поставки;
2) відповідно до п. 2.1 контракту № 23/11/19/AS від 23.11.2019 року, №27/11/19/ESG від 27.11.2019 року та №27/11/19/EU від 27.11.2019 року не надано сертифікату походження товару;
3) відповідно до 5.1 контракту № 23/11/19/AS від 23.11.2019 року, №27/11/19/ESG від 27.11.2019 року та №27/11/19/EU від 27.11.2019 року не надано документи на підтвердження умов сплати за товар;
4) у п.1.1 додатку №01/11 AS до контракту купівлі продажу 23/11/19/EU від 23.11.2019 умови поставки партії товару вказані СРТ м. Дніпро, м. Київ, м. Харків, або на умовах вказаних у інвойсах згідно Інкотермс-2012. Проте, у наданій декларації декларантом визначені умови поставки ЕХW DE Bohum, що не відповідає умовам, укладеним згідно додатку №1, а у наданих до митного оформлення інвойсах не визначені умови поставки взагалі;
5) відповідно до п. 3.1 контракту № 23/11/19/AS від 23.11.2019 року, №27/11/19/ESG від 27.11.2019 року та №27/11/19/EU від 27.11.2019 року умови поставки зазначаються в інвойсі та/або у специфікаціях на кожну окрему поставку товару. Відсутність документа, що являється відповідно до контракту основним для визначення основоположних умов для поставки товару не дає можливості упевнитись у правильності заявлення числового значення і таким чином перевірити правильність визначення митної вартості;
6) пунктом 3.2 контракту № 23/11/19/AS від 23.11.2019 року, №27/11/19/ESG від 27.11.2019 року та №27/11/19/EU від 27.11.2019 року передбачається здійснення попереднього заказу на поставку товару зі зворотнім наданням продавцем проформи-інвойсу з підтвердженою датою інвойсу. Проте, даний документ не наданий до митного оформлення, що може свідчити про невірність заявлення дати відправки товару та пункту відправлення;
7) пунктом 5.4 контракту № 23/11/19/AS від 23.11.2019 року, №27/11/19/ESG від 27.11.2019 року та №27/11/19/EU від 27.11.2019 року визначено, що товар, який поставляється по контракту повинен оплачуватися «на умовах повної передплати або на протязі 180 днів з часу прибуття вантажу в пункт призначення». Відповідно до п. 5.1 умови сплати за товар повинні вказуватися в контракті, інвойсі та/або специфікації на кожну окрему поставку товару. Проте, декларантом разом з кожною митною декларацією специфікаії не надавались, а надавались лише інвойси, які не містять умов оплати за товари. При цьому, будь-яких інших документів, які б підтверджували умови розрахунку за товар декларантом не надано.
8) декларантом не надані банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару;
9) пунктом 2.2 контракту № 23/11/19/AS від 23.11.2019 року, №27/11/19/ESG від 27.11.2019 року та №27/11/19/EU від 27.11.2019 року передбачено, що товар, який поставляється, повинен відповідати якості та не суперечити нормам якості, прийнятих по кожному з видів товару в країні виробника, проте, у графі 44 поданої МД відсутні документи, що підтверджують виробника товару, документи, що могли б підтверджувати відповідність норм якості в країні виробника товару;
10) у митних деклараціях декларант заявляє товар зі ступенем зносу 29-30%, 3 категорії, при цьому, за всіма МД декларант надає один й той же сертифікат якості із зазначеним ступенем зносу 30%, категорія 3, інших підтверджуючих документів про якісні характеристики товару не надано. З урахуванням специфічності товару, який за якістю та ступенем зносу може відрізнятись партія від партії (по категоріям), то якість товару в даному випадку є основним для визначення цінової характеристики товару;
11) у наданих до митного оформлення CMR у графі 5 «документи, що додаються» не вказані ідентифікаційні номери документів, що супроводжували вантаж, у зв`язку з чим не має змоги ідентифікувати наданий до митного оформлення товар відповідно до товаросупровідної документації. На кожну партію товару має надаватися окремий пакет документів, однак декларантом зазначені контрактом умови не дотримані;
12) до митного оформлення з метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом надавалась довідка про транспортні витрати, що не є фінансовим документом та не може підтверджувати вартість транспортних витрат При цьому, інші супутні фінансові документи, які б підтверджували вартість складових митної вартості, декларантом надані не були.
На підставі ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України Дніпровською митницею Держмитслужби електронним повідомленням повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:
-якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
-за наявності - інші платіжні документи та/або бухгалтерські документ, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентьифікації ввезеного товару;
- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
- виписку з бухгалтерської документації;
- каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
- копію митної декларації країни відправлення;
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Електронним повідомленням декларант повідомив, що всі необхідні документи ним вже були надані при оформленні митних декларацій.
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості винесення відповідачем 42 рішень про коригування митної вартості товарів та 42 карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Частиною 1 статті 7 Митного кодексу України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п. 24 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України).
Відповідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.
Приписами ст. 337 Митного кодексу України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою, відповідно до статті VІІ ГАТТ 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.
Примітками до п. 2 статті VІІ «Оцінка товару для митних цілей» ГАТТ (1947) визначено, що сумісним зі статтею VІІ було б припущення, що «дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.
Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 статті 55 Митного кодексу України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до частини 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина 2 статті 57 Митного кодексу України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 Митного кодексу України).
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина 6 статті 57 Митного кодексу України).
Відповідно до п. 4 ст. 57 Митного кодексу України у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України.
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Згідно з частиною 8 статті 57 Митного кодексу України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;
б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);
в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п`ятої статті 54, статті 58 Митного кодексу України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.
Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.
Як вбачається із спірних рішень про коригування митної вартості товарів, підставою для їх прийняття є результат опрацювання всіх поданих декларантом документів, в ході якого встановлено, що подані документи містять розбіжності.
Щодо відсутності в інвойсі даних про виробника, суд зазначає наступне.
Так, відомості про виробника є одним із додаткових джерел інформації про оцінювані товари. Інвойс, з огляду на його призначення, є документом, що підтверджує митну вартість оцінюваного товару при цьому, відсутність в інвойсі даних про виробника не може бути достатньою підставою для висновку про неналежність цього документа, як і не може заперечувати вірогідності усіх інших товаросупровідних документів, які надано до митного оформлення, при цьому відомості, що дають змогу ідентифікувати оцінюваний товар, містяться в інвойсах, прейскурантах, сертифікатах якості.
Разом з тим, враховуючи, що контракт двосторонній, відсутність відомостей щодо виробника в товаросупровідних документах жодним чином не може свідчити про наявність ще однієї сторони.
Крім того, контрактом, а саме п. 1.1. передбачено, що специфікація не є обов`язковим документом, оскільки вартість та якісні ознаки товару можуть бути передбачені або специфікацією або інвойсом, який і було надано митному органу.
Крім того, посилання відповідача у оскаржуваних рішеннях на відсутність ідентифікації документів не відповідає фактичним обставинам, оскільки в графі 5 «документи, що додаються» кожного з CMR, поданого декларантом разом з декларацією, зазначені назви документів, що долучаються. Вимог щодо зазначення саме ідентифікаційних номерів документів не існує, та на норми, в порушення яких не вказані ідентифікаційні номери документів в CMR відповідач не посилається.
Посилання відповідача щодо відсутності в наданих позивачем товаросупровідних документах умов оплати товару, а також відсутність документів, що засвідчують згоду сторін щодо умов сплати ціни за товар, судом до уваги не приймається, оскільки умови оплати договору передбачені контрактом, а всі інші дані щодо сплати коштів за товар наявні в наданих позивачем інвойсах.
Суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна та інші складові митної вартості товару, при цьому умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються, у зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Разом з тим, жодним нормативним актом, як національного, так і міжнародного законодавства, не встановлено обмеження строків відстрочення платежу для міжнародних договорів купівлі-продажу.
Також, відповідно до ч. 2 ст. 36 Митного кодексу України країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 36 Митного кодексу України зазначено, що під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.
Враховуючи, що в інвойсах, наданих позивачем, країною походження товарів зазначено Європейський Союз, неправомірне заниження митної вартості товарів за таких обставин суд не вбачає.
Також, суд не бере до уваги посилання відповідача на добровільне коригування митної вартості позивачем за резервним методом, оскільки дана обставина не є підставою для коригування митної вартості товарів відповідачем та не свідчить про правомірність прийнятих ним актів індивідуальної дії.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.
Згідно з ч. 1 ст. 5 цього Закону, усі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності незалежно від форми власності та інших ознак мають рівне право здійснювати будь-які види зовнішньоекономічної діяльності та дії щодо її провадження, у тому числі будь-які валютні операції та розрахунки в іноземній валюті з іноземними суб`єктами господарської діяльності, що прямо не заборонені або не обмежені законодавством, у тому числі заходами захисту, запровадженими Національним банком України відповідно до Закону України «Про валюту і валютні операції».
Відповідно до ч. 1 ст. 14 даного Закону, всі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право, зокрема, самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що визначений сторонами контракту порядок розрахунків суперечить нормам національного або міжнародного законодавства та унеможливлює підтвердження заявленої позивачем митної вартості.
При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 3, 4 ст. 53 Митного кодексу України право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічний правовий висновок з приводу застосування цих положень Митного кодексу України викладено у постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 року у справі 21-591а15 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.08.2018 року у справі №821/1617/17.
Однак всупереч вищевказаним вимогам Закону, витребувавши додаткові документи, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару, що свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Отже, сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.
Разом з тим, митний орган, встановивши вищевказані розбіжності, жодним чином не обґрунтовує, яким чином зазначені розбіжності, позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару.
З наведеного вбачається, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Суд зауважує, що відмовляючи в митному оформленні товару за першим методом, митний орган послався на неподання позивачем усіх додатково витребуваних документів, що не відповідає обставинам справи, оскільки позивачем відповідно до вищенаведених приписів Митного кодексу України надавались відповідні документи, що підтверджують митну вартість. Також додатково декларант повідомив митний орган про те, що надані всі наявні на момент декларування документи, інші документи надаватися не будуть.
Враховуючи викладене, суд вважає, що обставини, якими мотивовані спірні рішення митного органу про коригування митної вартості товарів не мають жодного відношення до саме числового визначення заявленої ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» митної вартості та носять формальний характер.
Крім того, відповідно до наявних даних, визначена митним органом митна вартість товарів, грунтується на раніше визнаній органом ДФС вартості за попередніми оформленнями за подібними товарами.
Разом з тим, в рішеннях про коригування митної вартості товарів відсутні порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як резервний метод. В рішенні не наведена навіть назва товару, митна вартість якого взята за основу. Не дано пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов. Не вказані причини, з яких не був застосований основний метод визначення митної вартості, та чотири другорядні методи і чому обраний саме резервний метод визначення митної вартості.
Таким чином, встановлені під час розгляду справи обставини спростовують висновки митного органу щодо сумнівів у визначеній митній вартості товарів, оскільки у наданих позивачем документах відсутні розбіжності, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку з чим, вбачається безпідставність відмови митним органом позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, враховуючи що відповідачем не наведено доказів того, що документи, подані для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач під час митного оформлення надав всі можливі у цьому випадку документи та пояснення, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого ТОВ «ЕВРО СЕКОНД ГРУП» товару та протиправність оскаржуваних рішень.
У відповідності до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з вимогами ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними, тому позов підлягає задоволення.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа..
Керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 90, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Дніпропетровської митниці ДФС:
-№UA110000/2020/000276/2 від 30.06.2020, №UA110000/2020/000277/2 від 30.06.2020, №UA110000/2020/000282/2 від 01.07.2020, №UA110000/2020/000283/2 від 02.07.2020, №UA110000/2020/000284/2 від 02.07.2020, №UA110160/2020/800005/1 від 07.07.2020, № UA110160/2020/800006/1 від 07.07.2020, №UA110160/2020/800009/1 від 08.07.2020, №UA110160/2020/800010/1 від 08.07.2020, №UA110160/2020/800008/1 від 08.07.2020, №UA110160/2020/800011/1 від 08.07.2020, №UA110160/2020/800007/1 від 08.07.2020, №UA110160/2020/800014/1 від 16.07.2020, №UA110160/2020/800013/1 від 16.07.2020, №UA110160/2020/800012/1 від 16.07.2020, №UA110160/2020/800015/1 від 20.07.2020, №UA110160/2020/800016/1 від 20.07.2020, №UA110160/2020/800017/1 від 23.07.2020, №UA110160/2020/800018/1 від 24.07.2020, №UA110160/2020/800019/1 від 24.07.2020, №UA110160/2020/800021/1 від 27.07.2020, №UA110160/2020/800020/1 від 27.07.2020, №UA110160/2020/800022/1 від 28.07.2020, №UA110160/2020/800023/1 від 28.07.2020, №UA110160/2020/800024/1 від 28.07.2020, №UA110160/2020/800025/1 від 28.07.2020, №UA110160/2020/800026/1 від 03.08.2020, №UA110160/2020/800028/1 від 04.08.2020, №UA110160/2020/800027/1 від 04.08.2020, №UA110160/2020/800029/1 від 05.08.2020, №UA110160/2020/800030/1 від 06.08.2020, №UA110000/2020/000298/2 від 06.08.2020, №UA110160/2020/800031/1 від 10.08.2020, №UA110160/2020/800032/1 від 10.08.2020, №UA110160/2020/800033/1 від 14.08.2020, №UA110160/2020/800034/1 від 17.08.2020, №UA110160/2020/800035/1 від 19.08.2020, №UA110160/2020/800036/1 від 19.08.2020, №UA110160/2020/800037/1 від 21.08.2020, №UA110160/2020/800038/1 від 25.08.2020, №UA110160/2020/800039/1 від 26.08.2020, №UA110160/2020/800040/1 від 31.08.2020.
2. Визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Дніпропетровської митниці ДФС:
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко