Справа № 953/9216/20
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 р. Справа № 953/9216/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 05.10.2020, суддя Шаренко С.Л., по справі № 953/9216/20

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Харківській області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати постанову поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Гунбіна С.К. серії ЕАМ № 2533433 від 15.05.2020 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ст. ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 05.10.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 15.05.2020 поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Гунбіна С.К. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2533433, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосоване стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

За даними оскаржуваної постанови, 15.05.2020 о 09 год. 23 хв., позивач керуючи транспортним засобом Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив обгін на перехресті вул. Сидора Ковпака та вул. Жилярді, та зупинений біля буд. 372 по вул. Шевченко у м. Харкові, чим порушив п. 14.6 а. ПДР України.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з доведеності вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 14.6. а. Правил дорожнього руху України обгін заборонено, зокрема, на перехресті.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Так, притягнення позивача до адміністративної відповідальності здійснено за порушення п. 14.6. а ПДР України при переїзді перехрестя вул. Сидора Ковпака та вул. Жилярді у м. Харкові.

Втім, із матеріалів справи встановлено, що у оскаржуваній постанові зазначено, що 15.05.2020 о 09:23:43 м. Харків вул. Шевченка 372, водій керуючи транспортним засобом, здійснив обгін на перехресті, чим порушив п. 14.6. а ПДР України.

Отже, колегія суддів звертає увагу, що оскаржувана постанова містить невірні дані щодо місця вчинення адміністративного правопорушення, що є обов`язковим реквізитом відповідно до ст. 283 КУпАП.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача стосовно того, що при складенні постанови допущено описку та помилково зазначено вул. Шевченка у м. Харкові замість перехрестя вул. Сидора Ковпака та вул. Жилярді у м. Харкові, з огляду на наступне.

Так, під опискою слід розуміти механічну (випадкову) граматичну помилку, яка допущена під час письмово-вербального викладу змісту рішення (постанови), зокрема помилка у правописі, у розділових знаках тощо. Такі помилки зумовлені неправильним написанням слів, цифр, дат тощо.

Однак, невірне визначення географічного положення, що виявилось у зазначенні вул. Шевченка у м. Харкові замість перехрестя вул. Сидора Ковпака та вул. Жилярді у м. Харкові, за своєю суттю не може бути розцінене як технічна помилка.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковим посилання на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові № 459/1801/17 від 24.12.2019, оскільки у зазначеній справі спірним питанням було невірне зазначення дати складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, що за визначення поняття описка підпадає під таке тлумачення.

Втім, у даній справі № 953/9216/20 поліцейським взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Гунбіним С.К. до оскаржуваної постанови внесено інформацію щодо місця вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що не відповідає фактичним обставинам, та як зазначено вище колегією суддів не розцінюється із описка.

Так, чинним законодавством встановлені певні вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, у тому числі така постанова має містити чіткий виклад обставин вчиненого особою адміністративного правопорушення, а саме протиправних дій чи бездіяльності, дату, час та місце їх вчинення.

Враховуючи, що зміст оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення не відповідає ст. 283 КУпАП, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для її скасування.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що на підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем надано відеозапис адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, що є обов`язковим в силу ст. 283 КУпАП, яка передбачає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Таким чином, в порушення ч. 3 ст. 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2533433 від 15.05.2020 посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 24.01.2019 по справі № 428/2769/17.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку щодо відсутності доказів на підтвердження порушення позивачем ПДР України, а відтак і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо доведеності наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, є незаконною, з огляду на що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції повність або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а справа про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закриттю.

Стосовно розподілу судових витрат колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У свою чергу ч. 6 ст. 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до квитанції № 0.0..1 від 02.07.2020 позивачем сплачено судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 420,4 грн., відповідно до квитанції № 0.0..1 від 21.10.2020 сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 630,60 грн.

На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку про необхідність стягнення на користь позивача судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 05.10.2020 по справі № 953/9216/20 скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Гунбіна Сергія Костянтиновича серії ЕАМ № 2533433 від 15.05.2020 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Харківській області (61033 м. Харків вул. Шевченка 315а) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент.номер НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову та апеляційної скарги у сумі 1051 (тисяча п`ятдесят одна) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов