Справа № 380/1216/20
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 380/1216/20 пров. № А/857/12656/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Стельмаха П.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Державного підприємства "Угерський спиртовий завод" на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Державного підприємства "Угерський спиртовий завод" про стягнення коштів, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Мартинюк В.Я.,

справу розглянуто в порядку спрощеного провадження,

місце ухвалення рішення м. Львів,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області звернулося в суд з позовом до Державного підприємства Угерський спиртовий завод, в якому просить стягнути до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в розмір 1859097 грн 86 коп. та частину чистого прибутку (доходу) в розмірі 281843 грн 60 коп.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства Угерський спиртовий завод до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в розмір 666210 (шістсот шістдесят шість тисяч двісті десять) грн 55 коп. та частину чистого прибутку (доходу) в розмірі 274283 (двісті сімдесят чотири тисячі двісті вісімдесят три) грн 60 коп.

Рішення мотивоване тим, що в матеріалах справи наявні податкові вимоги від 04.09.2007 року за №1/250 на суму 2083 грн 33 коп. та від 11.10.2007 року за №2/263 на суму 2083 грн 33 коп., виставлені відповідачу, а тому, на думку суду першої інстанції, контролюючий орган правомірно та у визначені законодавством строки звернувся до суду для здійснення заходів щодо погашення податкового боргу.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить його змінити.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, податковий борг відповідача виник із наступного: рентна плата за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об`єктів місцевого значення (13020100) 407466 грн 31 коп.; податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності (11020100) 242 370,78 грн; рентна плата за користування надрами для видобування корисних копалин загальнодержавного значення юридичних осіб (13030100) 16373 грн 46 коп.; частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань (21010100) 274283 грн 60 коп.

Колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права, однак підлягає зміні у зв`язку з частковою невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим же Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 цього ж Кодексу, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим же Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 цього ж Кодексу, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього ж Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Відповідно до ст. 87 цього ж Кодексу, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту.

Згідно з п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Виходячи з вищенаведених норм, а також враховуючи той факт, що доказів оскарження податкового повідомлення-рішення, на підставі якого сформована вимога про стягнення коштів у спірних правовідносинах, відповідачем не надано, суд робить висновок, що податкові зобов`язання, які є предметом спору у даному випадку, є узгодженими та на момент постановлення оскаржуваного рішення підлягали сплаті.

Також колегія суддів зазначає, що податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

Разом з тим, скаржником до апеляційної скарги додано дані з його електронного кабінету платника податків станом на 11.09.2020 року (а.с. 9-11), з якого видно, що сума боргу по чистому прибутку становить 152014,68 грн. Таке зменшення зумовлено сплатою частини боргу по чистому прибутку, що підтверджується доданими до матеріалів справи платіжними дорученнями №1597 від 18.03.2020 р. на суму 49487.85 грн (а.с. 7) та №1604 від 19.03.2020 р. на суму 58861.64 грн (а.с. 8).

Наведене свідчить про підтверджене належними та допустимими доказами зменшення суми податкового зобов`язання, а отже безпідставність стягнення з платника податку раніше встановленої суми податкового боргу, оскільки дані дії приведуть до подвійного оподаткування господарської діяльності відповідача, що суперечить принципам національної системи податків та зборів.

Колегія суддів, керуючись статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, якою невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи встановлено підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції шляхом зміни суми чистого прибутку (доходу), яка підлягає стягненню з рахунків у банках відповідача, з 274283 (двохсот сімдесяти чотирьох тисяч двохсот восьмидесяти трьох) грн 60 коп. на 152 014 (сто п`ятдесят дві тисячі чотирнадцять) грн 68 коп.

Керуючись статтями 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Угерський спиртовий завод" задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року у справі № 380/1216/20 змінити.

В резолютивній частині замінити суму чистого прибутку (доходу) з 274283 (двісті сімдесят чотири тисячі двісті вісімдесят три) грн 60 коп. на 152 014 (сто п`ятдесят дві тисячі чотирнадцять) грн 68 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 23.11.2020 р.