Справа № 420/6946/19
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2020-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/6946/19
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Стас Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАПРОММАШІМПОРТ ЛТД" до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

21 листопада 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАПРОММАШІМПОРТ ЛТД" звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому просило:

- скасувати податкове повідомлення - рішення прийняте ГУ ДФС в Одеській області від 12.01.2017 року № , яким ТОВ "ОДЕСАПРОММАШІМПОРТ ЛТД" зменшено суму від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток за 3 квартали 2016 року у розмірі 17 325 758 грн.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "ОДЕСАПРОММАШІМПОРТ ЛТД" зазначило, що за результатами планової перевірки, 27.12.2016 року відповідачем складено акт, № 402/15-32-14-02-33072166, на підставі якого прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Зазначеним ППР позивачу протиправно зменшено суму від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток у розмірі 17 325 758, 00 грн, оскільки в акті перевірки не вказано про допущені позивачем арифметичні помилки при визначенні від`ємного значення об`єкта оподаткування та які норми права порушено позивачем. Крім цього, позивач зазначає, що втрати від курсової різниці відносяться до складу операційних витрат та є підставою для відповідного зменшення показників прибутку підприємства.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що позивачем зайво віднесено до витрат підприємства витрати від операційної курсової різниці по рядку 2180 звіту Ф № 2 «Інші операційні витрати» (які визначені підприємством з порушенням правил національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності та не підтверджені в бухгалтерському обліку по рахунку 975,79), в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення показників рядка 2 «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток)» та рядка 4 «Об`єкт оподаткування» Декларації з податку на прибуток за 2015 рік на загальну суму 17 741 076 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року адміністративний позов ТОВ "ОДЕСАПРОММАШІМПОРТ" задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 12 січня 2017 року.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ГУ ДФС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Апелянт зазначає, що судом не спростовані висновки контролюючого органу щодо зайвого віднесення позивачем до витрат підприємства витрати від операційної діяльності курсової різниці, у зв`язку із не підтвердженням таких витрат у бухгалтерському обліку, адже надані позивачем докази не були наявні під час перевірки.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року відповідач у справі - Головне управління Державної фіскальної служби в Одеській області замінений на правонаступника - Головне управління Державної податкової служби в Одеській області.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

ТОВ "ОДЕСАПРОММАШІМПОРТ ЛТД" з 25.06.2004 року зареєстровано В ЄДРПОУ (33072166), основним видом діяльності є виробництво дерев`яної тари (код КВЕД 16.24).

В ході проведення посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області планової перевірки ТОВ "ОДЕСАПРОММАШІМПОРТ ЛТД" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.09.2016, за результатами якої 27.12.2016 року складено акт від № 402/15-32-14-02/33072166, встановлені порушення п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, внаслідок чого завищено від`ємне значення з податку на прибуток за 2015 рік на суму 17 325 758 грн, за 1 квартал 2016 року - на суму 17 325 758 грн, за півріччя 2016 року - на суму 17 325 758 грн, за 3 квартали 2016 року - на суму 17 325 758 грн.

До таких висновків контролюючий орган прийшов внаслідок встановлення в ході перевірки факту зайвого віднесення у 2015 році до "Інших операційних витрат" (звіт Ф № 2) втрати від операційної курсової різниці (рядок 2180 звіту Ф № 2) на суму 17 325 758 грн внаслідок не підтвердження їх у бухгалтерському обліку по рахунку № 945, № 79, що мало наслідком заниження показників фінансового результату до оподаткування податком на прибуток за 2015 рік на суму 17 325 758 грн, за 1 квартал 2016 року - 17 325 758 грн, за півріччя 2016 року - 17 325 758 грн, за 3 квартали 2016 року - 17 325 758 грн (стор.16 акту перевірки).

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 12.01.2017 року, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2015 рік на суму 17 325 758 грн, за 1 квартал 2016 року - на суму 17 325 758 грн, за півріччя 2016 року - на суму 17 325 758 грн, за 3 квартали 2016 року - на суму 17 325 758 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведені висновки акту перевірки щодо завищення від`ємного значення вказаного у звітності позивача.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Мета, склад і принципи складання фінансової звітності визначені Національним положенням (стандарт) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженим наказом Мінфіну України від 07.02.2013 № 73 та зареєстрованим в Мінюсті 28.02.2013 за № 336/22868.

Згідно з п.3 розділу ІІІ П(С)БО № 1 фінансова звітність повинна бути достовірною (правдивою). Інформація, наведена у фінансовій звітності, є достовірною (правдивою), якщо вона не містить помилок та перекручень, які здатні вплинути на рішення користувачів звітності.

Пункт 6 П(С)БО № 16 "Витрати", затвердженого наказом Мінфіну України від 31.12.1999 № 318 та зареєстрованого в Мінюсті України 19.01.2000 за № 27/4248, витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що формування витрат підприємства, на підставі яких коригується (збільшується або зменшується) фінансовий результат до оподаткування (прибутку або збитку), здійснюється на підставі достовірної інформації.

Відповідно до абзацу 6 п.20 П(С)БО № 16 до складу операційних витрат включаються втрати від операційної курсової різниці (тобто від зміни курсу валюти за операціями, активами і зобов`язаннями, що пов`язані з операційною діяльністю підприємства).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, з метою погашення боргових зобов`язань перед ВАТ "Акціонерний банк "Південний" за кредитним договором від 05.03.2008 та перед компанію Edgemont Inc. за договором позики від 20.07.2005 та додаткових угод до таких договорів ТОВ "ОДЕСАПРОММАШІМПОРТ ЛТД" у 2015 році здійснювало купівлю іноземної валюти, що підтверджується заявами про купівлю іноземної валюти та платіжними дорученнями.

На підтвердження сплати позивачем коштів за договором № 1 від 20.07.2005 року та за договором № В 114/2 2008 від 05.03.2008 року позивач надав суду картки рахунків 506, 6842, 602 за 2015 рік, а також виписки по рахунках.

Факт зміни курсу долару США по відношенню до курсу гривні протягом 2015 року підтверджується довідкою Акціонерного банку «Південний» вих. № 017-001-80-2020 від 03.01.2020 року.

Наведені докази підтверджують достовірність інформації щодо формування втрат від операційної курсової різниці, яка правомірно була включена позивачем до складу інших операційних витрат за 2015 рік.

Суд першої інстанції також вірно встановив, що на субрахунку 945 "Втрати від операційної курсової різниці" ТОВ "ОДЕСАПРОММАШІМПОРТ ЛТД" відображало нараховані курсові різниці по заборгованостям за договорами позики та кредиту, а також нарахованим відсоткам.

Згідно додатку № 4 до акту перевірки «Узагальнений перелік документів, які були використано при проведенні перевірки», контролюючим органом при визначені об`єкта оподаткування перевірялась, в тому числі, оборотна сальдова відомість субрахунку 945 «Витрати від операційної курсової різниці» (т.2 а.с.57-60). Додаток 9 та 9,1 до акту перевірки підтверджує аналіз в ході перевірки рахунків бухгалтерського обліку та показників доходів та витрат за 2015, 3 квартали 2016 року, в тому числі рахунку № 79 (т.2 а.с.151, 151зв).

ТОВ "ОДЕСАПРОММАШІМПОРТ ЛТД" за 2015 рік на субрахунку 945 відображало курсові різниці:

- 27 575 998,56 грн - по заборгованості за договором позики;

- 3 769 756,34 грн - по заборгованості за кредитним договором;

- 364 519,62 грн - по нарахованим процентам за кредитним договором та договором позики;

- 307 972,0 грн - при купівлі валюти для погашення заборгованості.

Вказані суми правомірно відображені у складі інших операційних витрат підприємства, що підтверджується звітом про фінансові результати за 2015 рік (Ф № 2) ТОВ "ОДЕСАПРОММАШІМПОРТ ЛТД" (т.1 а.с.70).

Однак, ані в акті перевірки, а ні в суді, відповідачем не доведено, з яких розрахунків та в разі непідтвердження яких операцій виходив податковий орган, вказуючи про зайве віднесення до витрат від операційної курсової різниці суми 17 325 758 грн.

Не містить правового обґрунтування висновків акту перевірки і апеляційна скарга.

Враховуючи відсутність будь-якого обґрунтування визначення суми 17 325 758 грн з боку відповідача, беручі до уваги, що вказана сума визначена позивачем у р.04 податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2015 рік, як від`ємне значення, що зменшує об`єкт оподаткування, судова колегія доходить висновку, що лише сам факт відображення позивачем від`ємного значення з податку на прибуток став підставою для висновку контролюючого органу про його неналежне формування.

Доводи апелянта щодо не підтвердження в бухгалтерському обліку на рахунках 945,79 витрат від операційної курсової різниці судова колегія вважає хибними, оскільки вони спростовуються документами первинного обліку, які були в розпорядженні представників контролюючого органу при проведенні планової виїзної перевірки.

Акт перевірки, як і матеріали справи, не містять доказів відмови позивача від надання будь-яких документів в ході перевірки, а тому посилання апелянта, що докази належного підтвердження формування витрат від операційної курсової різниці позивачем надані лише до суду першої інстанції, є неспроможними.

Недоведеність податковим органом правомірності висновків акту перевірки та прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення обґрунтовано розцінено судом як підстава для задоволення позовної заяви про скасування ППР від 12.01.2017 року № .

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: Л.В.Стас