Справа № 300/1515/20
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2020 р. справа № 300/1515/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 31.03.2020, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2020 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 31.03.2020.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржене податкове повідомлення-рішення від 31.03.2020 № прийняте в порушення норм чинного законодавства України. Вказала на те, що на даний час порядок обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації для фізичної особи-підприємця не встановлений законодавством, що порушує принцип правової визначеності, який є складовою принципу верховенства права. Зокрема, особа не може нести негативні наслідки або бути притягнута до відповідальності у випадку неприйняття законодавцем або органом виконавчої влади відповідних нормативно-правових актів. При цьому, в Книзі обліку доходів і витрат не передбачено ведення обліку товарних запасів. Звернула увагу на те, що перебуває на загальній системі оподаткування та при здійсненні розрахункових операцій застосовує книгу обліку розрахункових операцій при цьому має у наявності первинну документацію (видаткові та прибуткові накладні) відтак у відповідача були відсутні підстави для притягнення її до відповідальності встановленої статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». За відсутності встановленого законодавством порядку ведення обліку товарних запасів фізична особа-підприємець не може порушити встановлений порядок. Крім того, позивач вказує на те, що копії наказу про проведення їй не було вручено як і додатку № 3 до акту перевірки.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 позовну заяву ФОП ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення виявлених судом недоліків (а.с.37-38).

17.07.2020 позивачем зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки усунуто.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження(а.с.71-72).

Відповідач через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду подав відзив на позовну заяву від 25.08.2020, в якому представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив. Просив суд в задоволенні позову відмовити, з урахуванням тієї обставини, що фізичні особи-підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування, при продажі товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов`язані вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Недотримання вказаного обов`язку має наслідком застосування фінансової санкції у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації. Також, представник відповідача звернув увагу на необґрунтованість тверджень позивача щодо не вручення копії наказу про проведення фактичної перевірки, що підтверджується записом та підписом позивача у відповідній графі на примірниках направлень на перевірку від 10.03.2020 № 518 та № 519. Безпідставними вважає представник відповідача і твердження позивача про невручення додатку № 3 до акту перевірки, оскільки в п. 4.5 акту перевірки наявний підпис про отримання одного примірника акту з додатками, при цьому в п. 4.1 вказано перелік додатків до нього, водночас позивач такий акт перевірки підписала без зауважень, а сама перевірка проводилась у її присутності. З наведених підстав представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.

ОСОБА_1 згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрована 04.07.2019 як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності якої є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.11)(а.с.43).

Свою підприємницьку діяльність позивач здійснює, зокрема, в магазині-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 .

10.03.2020, з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, та відповідно до пп. 80.2.2, пп. 80.2.5, пп. 80.2.7, пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, в.о. начальника Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області видано наказ «Про проведення фактичної перевірки» за № 399 на проведення фактичної перевірки магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з 11.03.2020 (а.с.82).

На підставі пп. 80.2.2 пп. 80.2.5, пп. 80.2.7, пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України та наказу від 10.03.2020 за №399, відповідачем видано направлення за №518, 519 від 10.03.2020 на фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 . Мета перевірки - здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (а.с. 83 та зворот а.с.83).

11.03.2020 о 14 год. 12 хв., посадовими особами відповідача розпочато проведення перевірки господарської одиниці магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 .

Перевірку проведено в присутності ФОП ОСОБА_1 , якій 11.03.2020 о 14:12 год. пред`явлено службові посвідчення, направлення на проведення перевірки за №518, 519 від 10.03.2020 та вручено копію наказу від 10.03.2020 за №399 (а.с.83 та зворот а.с.83).

З матеріалів справи вбачається, що позивачу 11.03.2020 під час проведення перевірки вимогу про надання документів (а.с. 84).

За наслідками перевірки складено акт (довідку) про результати фактичної перевірки за №090070 від 16.03.2020 (реєстраційний №301/09/15/РРО/ НОМЕР_1 ).

Вказаною перевіркою виявлено порушення встановленого порядку проведення розрахунків у сфері громадського харчування а саме:

- незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків, сумі коштів, зазначених в денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

- порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані в установленому порядку, а саме: не відображення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів і витрат. Сума вартості товарів, які не обліковані у встановленому порядку становить 11 120,62 грн вирахувана в ході проведення фактичної перевірки згідно Додатку 3 до акту фактичної перевірки (а.с 85-86). Також, вказаним актом перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не ведеться Книга обліку розрахункових операцій на реєстратор розрахункових операцій, однак нею зареєстровано Книгу обліку доходів та витрат №9 від 10.12.2019(зворотній бік а.с.85).

Вказаним актом перевірки №090070 від 16.03.2020 встановлено порушення пункту 1, пункту 2, пункту 12, пункту 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України; наказу Міністерства доходів і зборів України №481 від 16.09.2013 «Про затвердження форми книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення».

Так, в ході проведення фактичної перевірки магазину-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » працівниками відповідача встановлено порушення, зокрема:

- незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, зазначеним в денному звіті РРО;

- порушення порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковані в установленому порядку, а саме: не відображено обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у книзі обліку доходів і витрат.

Даний акт отримала та підписала без зауважень ФОП ОСОБА_1 (зворотній бік а.с. 86).

На підставі встановлених та зафіксованих у акті перевірки від 16.03.2020№ 090070 порушень, Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 31.03.2020, яким до позивача за порушення статті 3 пункту 12 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР та статті 177 пункту 177.10 Податкового кодексу України на підставі статті 54 пункту 54.3 підпункту 54.3.3 Податкового кодексу України та статті 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95-ВР застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 22241,24 грн (а.с. 11).

Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням № від 31.03.2020, позивач звернулася до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (надалі по тексту також - ПК України, Кодекс), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

У відповідності до пунктів 80.1, 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з передбачених підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 ПК України може бути проведена контрольна розрахункова операція (пункт 80.4 статті 80 ПК України).

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 ПК України (пункт 80.5 статті 80 ПК України).

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (пункт 80.7 статті 80 ПК України).

В даному випадку фактична перевірка дотримання суб`єктом господарювання здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, реалізації підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, у спірних відносинах проводилась на підставі направлень на перевірку від 10.03.2020 за №№518, 519, а також на підставі наказу від 10.03.2020 за №399 (а.с. 82).

Позивач, обґрунтовуючи протиправність оскаржуваного рішення, вказує на порушення посадовими особами Головного управління ДПС в Івано-Франківській області процедури проведення фактичної перевірки, за результатами якої складено акт №090070 від 16.03.2020. Зокрема, як вказав позивач, уповноваженими особами відповідача перед початком перевірки не було вручено копії наказу на її проведення, а також, за результатами проведеної перевірки не долучено до примірника акту перевірки додатку № 3 до нього.

З таким твердженнями позивача, суд погодитися не може, оскільки, як свідчить зміст наявних в матеріалах справи направлень на перевірку від 10.03.2020 за №№ 518, 519, саме позивач ФОП ОСОБА_2 отримала 11.03.2020 о 14:12 год копію наказу від 10.03.2020 №399 про проведення фактичної перевірки, що засвідчується особистим підписом ОСОБА_2 (а.с.83, зворотній бік а.с. 83).

Згідно із положенням пункту 86.5 статті 86 ПК України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 ПК України, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу (абзац третій п. 86.5 ст. 86 ПК України).

Як уже судом встановлено, перевірка господарської одиниці магазин-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » проводилась у присутності ФОП ОСОБА_1 , про що зроблено відповідний запис в акті перевірки №090070 від 16.03.2020. Будь-яких зауважень (заперечень) до акту перевірки позивачем надано не було. Другий примірник акту перевірки від 16.03.2020 отримано наручно ФОП ОСОБА_1 , при цьому в п. 4.5 акту перевірки зазначено додатки до нього серед яких, зокрема, додаток 3, також на вказаному додатку наявний підпис позивача, що спростовує доводи останньої про неврученні їй додатку №3 до акту перевірки (а.с. 88, 89, зворотній бік а.с. 86).

Суд не встановив, а позивач не обґрунтував протиправності призначення фактичної перевірки позивача, а також суд не виявив порушень прав платника податків - позивача під час здійснення дій посадових осіб відповідача щодо проведення фактичної перевірки.

Таким чином, фактична перевірка проведена в межах та у спосіб встановлений вказаними нормами Податкового кодексу України, а дії щодо здійснення такої перевірки, є правомірними.

З приводу тверджень позивача про відсутність у фізичних осіб-підприємців, які перебувають на загальній системі оподаткування, обов`язку ведення обліку товарних запасів у формі книги обліку доходів та витрат, суд зазначає наступне.

За змістом пункту 15.1 статті 15 коментованого Кодексу платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Обов`язки платника податків встановлено статтею 16 Податкового кодексу України.

Так, платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів (підпункт 16.1.2. пункту 16.1 статті 16 ПК України), а також забезпечувати збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку, протягом строків, установлених цим Кодексом (підпункт 16.1.12 пункту 16.1. статті 16 ПК України).

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (пункт 44.1. статті 44 Податкового кодексу України).

Пунктом 177.10 статті 177 Податкового кодексу України визначено, що фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Відповідно до вказаної правової норми Податкового кодексу України, наказом Міністерства доходів і зборів України №481 від 16.09.2013 затверджено Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, які обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність.

Згідно пункту 1 Порядку №481, фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (надалі по тексту також - самозайняті особи), зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат (надалі по тексту також - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Відповідно до даного порядку, передбачено ведення графи « 6» Сума витрат пов`язаних із придбанням товарів, робіт, послуг а також графи « 2» Сума доходу, отриманого від здійснення господарської діяльності або незалежної професійної діяльності.

Пунктом 5 вказаного Порядку за №481 вказано, що записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід.

У графі 2 відображається сума доходу, отриманого від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, зокрема, кошти, що надійшли на поточний рахунок, касу платника податків та/або отримано готівкою, сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг) (підпункт 2 пункту 6 Порядку).

Також підпункт 6 пункту 6 Порядку встановлю, що у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня;

Таким чином, належне ведення Книги обліку доходів та витрат дає змогу відобразити придбання товарів та послуг, відповідно обліковувати товарні запаси на підставі записів до Книги, а також відповідних документів, які підтверджують придбання.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд вважає за потрібне наголосити, що на позивача як на суб`єкта господарювання покладено обов`язок проводити розрахункові операції в порядку, встановленому законодавством, а саме вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Відповідно до вимог пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, поряд з іншим, вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку про відсутність обов`язку ведення обліку товарних запасів тільки у фізичних осіб-підприємців, які здійснюють підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовуються фінансової санкції у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, фізичні особи-підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування, при продажі товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов`язані вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Недотримання вказаного обов`язку має наслідком застосування фінансової санкції у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів за цінами реалізації.

Аналогічна правова позиція висвітлена Верховним Судом у постановах від 04.06.2019 року по справі №809/886/15 та від 12.03.2020 по справі № 808/2540/16.

Судом встановлено, що, підставою для застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 22241,24 гривень, слугували доводи контролюючого органу щодо порушення позивачем порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, здійснення продажу товарів, які не обліковуються у встановленому порядку, а саме: не відображення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації у Книзі обліку доходів і витрат.

Згідно відомості (додаток №3) про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів станом на 11.03.2020 (дата початку перевірки) при перевірці господарської одиниці магазину-кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", які належать суб`єкту господарської діяльності - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , податковим органом виявлено не облікований товар на загальну суму 11120,62 гривень (а.с. 88-89).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є фізичною особою-підприємцем, який перебуває на загальній системі оподаткування, у зв`язку з чим має обов`язок ввести облік товарних запасів у порядку, визначеному законодавством.

А тому з урахуванням вищевказаних висновків, а також норм статті 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", податковий орган правомірно застосував до позивача штрафні санкції у розмірі 22 241,24 гривень, що становить подвійну вартість необлікованих товарів згідно відомості №3.

Згідно із статтею 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1 статті 90 КАС України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які не підтверджуються достатніми доказами, що свідчить про не обґрунтованість позовних вимог, а отже, податкове повідомлення-рішення прийняте з урахуванням всіх обставин та, як наслідок, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат, понесених позивачем, відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 )

Відповідач - Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (), адреса: вул.Незалежності, 20, м.Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Микитин Н.М.