Справа № 520/8386/2020
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 р. Справа № 520/8386/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 19.08.20 року по справі № 520/8386/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту - ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган, відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, що полягає у не перерахунку, не нарахуванні та не виплаті пенсії ОСОБА_1 в розмірі обчисленого з грошового забезпечення, визначеного Харківським обласним військовим комісаріатом в довідці від 04.09.2019 № ФХ-124851 з 01.03.2018;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, розмір якої обчислений з грошового забезпечення визначеного ІНФОРМАЦІЯ_1 в довідці від 04.09.2019 року № ФХ-124851, здійснити виплату суми перерахунку однією сумою починаючи з 01.03.2018 року з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу з 01.03.2018 року без використання при таких виплатах постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що позивач проходила військову службу, була звільнена у запас та з 09.12.2017 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, виходячи з 70% грошового забезпечення. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 року по справі № 520/2821/19 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 видати ОСОБА_1 довідку про грошове забезпечення станом на 01.03.2018р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017р. та направити довідку до Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області. В силу ст. 255 КАСУ зазначене рішення суду набрало законної сили 22.07.2019. На виконання рішення суду від 22.05.2019 року по справі №520/2821/19 ІНФОРМАЦІЯ_2 направив до Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області довідку від 04.09.2019 № ФХ-124851 про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсії, у порядку визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, яку пенсійний орган отримав 27.09.2019 року. 09.10.2019 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перерахунок та виплату їй пенсії у розмірі, який обчислений з грошового забезпечення, визначеного ІНФОРМАЦІЯ_3 станом на 01.03.2018 року у довідці від 04.09.2019 № ФХ-124851 з 01.01.2018 р. Листом від 04.11.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовило позивачу в перерахунку її пенсії на підставі вказаної довідки з огляду на те, що будь - яких зобов`язань рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 по справі № 520/2821/19 на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не покладено. Вважає протиправною бездіяльність пенсійного органу, а також застосування при здійсненні виплати пенсії постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649, з огляду на необхідність ефективного захисту її прав та охоронюваних законом інтересів, посилаючись, зокрема, на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 06.08.2019 року по справі №160/3586/19. Отже, вважає, що має право на перерахунок її пенсії, виходячи із показників, зазначених у довідці від 04.09.2019 року № ФХ-124851, із виплатою суми перерахунку однією сумою починаючи з 01.03.2018 року з нарахуванням і виплатою компенсації втрати частини доходу з 01.03.2018 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 у справі № 520/8386/2020 позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а також прав позивача як людини, які передбачені ч. 1 ст. 6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2020року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказала на те, що судом першої інстанції не було враховано того факту, що позивач набула право на перерахунок пенсії з події підвищення розміру грошового забезпечення військовослужбовців на підставі постанови КМ України № 704, тобто з 01.03.2018р., що підтверджується рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 у справі №520/2821/19, яке набрало законної сили. Вважає, що судом першої інстанції безпідставно застосовано до спірних правовідносин пункти 1, 2 постанови КМ України № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, оскільки згідно з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23.05.2019 у справі № 910/5098/18, від 18.03.2019 у справі №910/5244/18, від 20.03.2019 у справі №910/7715/18, від 18.04.2019 у справі №910/5105/18, від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи. Стверджує, що суд першої інстанції всупереч ч. 2 ст. 6 КАС України не врахував зазначену судову практику Європейського суду з прав людини та поклав на позивача ризик помилки Уряду, яка полягає у прийнятті протиправної постанови КМ України № 103.

Відповідач у надісланому до суду письмовому відзиві просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вказав на те, що визнання не чинними п.п. 1, 2 постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019 року, не є наслідком для зобов`язання відповідача до вчинення певних дій за період, що передує вказаній даті.

На виконання вимог ч. 4 ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ, постанови КМ України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» на підставі довідки № ФХ 124851 від 22 березня 2018 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 було зроблено перерахунок з 01 січня 2018 року. Інших даних, ніж ті, які зазначені у довідці від 22 березня 2018 року, пенсійним органом не може бути визначено і враховано. Також вважає передчасними позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації та щодо виплати пенсії без урахування постанови КМ України № 649 від 22.08.2019 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що з 09.12.2017 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Виходячи з розрахунку пенсії за вислугою років на час призначення пенсії основний розмір пенсії позивача складав 70% грошового забезпечення.

З 01.01.2018р. пенсійним органом на підставі складеної Харківським обласним військовим комісаріатом довідки від 22.03.2018 року про розмір та структуру грошового забезпечення станом на 01.03.2018р. ОСОБА_1 було проведено перерахунок її пенсії із розміру 70% грошового забезпечення за складовими грошового забезпечення діючого військовослужбовця: оклад за посадою, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років.

Не погодившись із не включенням у довідку від 22.03.2018 року додаткових видів грошового забезпечення, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2019р. у справі №520/2821/19 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 видати ОСОБА_1 довідку про грошове забезпечення станом на 01.03.2018р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017р., направивши довідку до Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області.

На виконання судового рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 була складена довідка від 04.09.2019 № ФХ-124851 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.03.2018, в якій відображені такі складові: 1) оклад за посадою, 2) оклад за військовим званням, 3) надбавка за вислугу років, 4) надбавка за особливості проходження служби, 5) надбавка за службу в умовах режимних обмежень, 6) премія у розмірі 10% (а.с.14).

04.11.2019 року на звернення позивача, ГУ ПФУ в Харківській області листом повідомило про те, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 по справі № 520/4459/19, яке набрало законної сили 12.08.2019 року, головним управлінням здійснено перерахунок пенсії позивача з 09.12.2017 у розмірі, який обчислено з грошового забезпечення, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації в розмірах, зазначених в довідці Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба від 23.01.2019 року №350/176/100-863/106.

Зазначено, що довідка від 04.09.2019 року №ФХ-124851 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, яка надана пенсійному органу 27.09.2019 року ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 по справі № 520/2821/19, долучена до пенсійної справи ОСОБА_1 . Вказано, що оскільки головне управління не було стороною по адміністративній справі № 520/2821/19, будь-яких зобов`язань вказаним судовим рішенням нього не покладено.

Вважаючи, що відповідачем вчинено протиправну бездіяльність щодо не перерахунку ОСОБА_1 її пенсії на підставі довідки від 04.09.2019 № ФХ-124851 з 01.03.2018 року, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що право заявника на перерахунок розміру раніше призначеної пенсії за розмірами та структурою грошового забезпечення відповідно до постанови КМ України від 30.08.2017 № 704 у зв`язку із втратою чинності постановою КМ України від 21.02.2018 №103 виникло не раніше від настання календарної дати 05.03.2019р. Також, суд першої інстанції вказав на наявність доказів правомірності відмови у перерахунку пенсії заявника з 01.03.2018р. у зв`язку з втратою чинності постановою КМ України від 21.02.2018 №103.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ (далі по тексту - Закон № 2262-ХІІ).

Так, положеннями Закону № 2262-ХІІ визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі та закріплено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII (далі по тексту - Закон № 2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Так, статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процитована норма статті 43 Закону № 2262-ХІІ міститься в розділі V "Обчислення пенсії", тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18, який в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України, враховується судом апеляційної інстанції.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 було призначено пенсію з 09.12.2017 року, з урахуванням наступних видів грошового забезпечення : оклад за посадою, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років.

10.06.2019 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/4559/19 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не перерахунку невірно обчисленого розміру пенсії при її призначенні з підстав надання пенсіонером нових документів та не виплаті пенсії ОСОБА_1 з 09.12.2017 в розмірі, який обчислений з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації в розмірах, зазначених у довідці Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба від 23.01.2019 року № 350/176/100-863/106 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі, який обчислено з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації в розмірах, зазначених у довідці Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба від 23.01.2019 року № 350/176/100-863/106, здійснити виплату суми перерахунку, починаючи з 09.12.2017 року.

Отже, вказаним рішенням суду пенсійний орган було зобов`язано зробити перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації, які не були враховані при призначенні позивачу пенсії, а тому посилання пенсійного органу у листі від 04.11.2019 року на наявність цього рішення в обгрунтування відмови у здійсненні позивачу перерахунку її пенсії за довідкою від 04.09.2019 № ФХ-124851 з 01.03.2018 року про грошове забезпечення станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 з огляду на підвищення розміру грошового забезпечення військовослужбовців, є безпідставним.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, (у редакції Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон № 1774-VIII)), згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі по тексту - постанова КМ України № 103) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі по тексту - Постанова КМ України № 704).

У свою чергу, постановою КМ України № 704 затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу; розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу.

Крім зазначеного, цією постановою установлено такі додаткові види грошового забезпечення:

- надбавка за особливості проходження служби військовослужбовцям в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 Постанови № 704);

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (підпункт 6 пункту 6 Постанови № 704).

Пунктом 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, зокрема, здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. N 45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393 (далі по тексту - Порядок № 45).

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМ України № 103 було внесено ряд змін до Порядку № 45, зокрема: пункт 5 викладено в новій редакції; додаток 2 викладено в новій редакції, відповідно до якої відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Згідно з положеннями пунктів 1 - 5 Порядку № 45 зі змінами, внесеними згідно з постановою КМ України № 103 (в редакції, чинній на час перерахунку пенсії позивача), пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-XII, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із цим Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління ПФУ) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи). Головні управління ПФУ у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням ПФУ. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Згідно з абзацами другим та четвертим пункту 2.6 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 грудня 2014 року № 937, на обласні військові комісаріати покладаються: оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби; визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону № 2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей (зі змінами), Порядку № 45 та Порядку № 3-1. У разі якщо розмір грошового забезпечення на день призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей змінився, обласний військовий комісаріат складає довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою.

Тобто, на ХОВК покладено функції зі складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно з додатком 1 до Порядку № 45.

Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-XII. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Матеріалами справи підтверджено, що Харківським обласним військовим комісаріатом було видано довідку від 22.03.2018 року про розмір та структуру грошового забезпечення станом на 01.03.2018р. ОСОБА_1 для перерахунку пенсії згідно з постановою КМ України № 103. До складу грошового забезпечення згідно з вказаною довідкою увійшли посадовий оклад, оклад за військовим званням та надбавка за вислугу років.

На підставі вказаної довідки Головним управлінням ПФУ в Харківській області було проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Колегія суддів зауважує, що з прийняттям Закону № 1774-VIII, яким частину четверту статті 63 Закону № 2262-XII було викладено у новій редакції, Верховна Рада України делегувала Кабінету Міністрів України право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсій військовослужбовців, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, у зв`язку зі зміною грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, що узгоджується з повноваженнями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Зазначені положення Закону № 1774-VIII набрали чинності з 1 січня 2017 року та рішенням Конституційного Суду України такими, що суперечать Конституції України (є неконституційними), не визнавались.

Як зазначив Конституційний Суд України у пункті 2.1 Рішення від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави. Водночас зміст основного права не може бути порушений, що є загальновизнаним правилом, на що вказав Конституційний Суд України у Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 у справі про постійне користування земельними ділянками. Неприпустимим також є встановлення такого правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій, інших соціальних виплат та допомоги буде нижчим від рівня, визначеного в частині третій статті 46 Конституції України, і не дозволить забезпечувати належні умови життя особи в суспільстві та зберігати її людську гідність, що суперечитиме статті 21 Конституції України.

У пункті 2.2 цього ж Рішення Конституційний Суд України вказав, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116 Конституції України).

У Рішенні від 02 березня 1999 року № 2-рп/99 у справі про комунальні послуги Конституційний Суд України звернув увагу на те, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 116 Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади.

Отже, політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення проведення якої на підставі пункту 3 статті 116 Конституції України здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Колегія суддів зазначає, що постанова КМ України № 103 з 01.01.2018 по 04.03.2019 була чинною, не була визнана неконституційною та підлягала застосуванню до спірних правовідносин.

Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабміну від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45.

Відповідно до ч. 2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 325 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

З урахуванням викладеного, пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" втратили чинність з 05 березня 2019 року.

Таким чином, з 05.03.2019 - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 скасовані зміни, внесені до Порядку № 45 постановою КМ України № 103, щодо складових грошового забезпечення, яке враховується при перерахунку пенсії з 01.01.2018, та зняті обмеження щодо виплати підвищення до пенсії колишніх військовослужбовців, перерахованої згідно з постановою КМ України № 103.

Водночас, визнання нечинним в подальшому пунктів 1 та 2 постанови №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, не може мати наслідком визнання протиправними дій ГУПФУ в Харківській області щодо перерахунку та виплати пенсії, які були вчинені відповідачем в період часу дії вказаної норми права (з 01.01.2018 по 04.03.2019).

Так, згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав не враховувати приписи п.1 та 2 Постанови КМ України № 103.

З урахуванням відсутності у ГУПФУ в Харківській області, в силу ст.19 Конституції України, в період з 01.01.2018 по 04.03.2019 іншого законного способу дій, ніж передбачений постановою КМ України № 103, колегія суддів зазначає, що ГУПФУ в Харківській області при перерахунку пенсії з 01.01.2018 згідно з постановою № 103 на підставі складеної Харківським обласним військовим комісаріатом довідки від 22.03.2018 року, діяв у відповідності до п.1, п.2 постанови КМ України № 103 та не порушив вимог ч.4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ, оскільки такий спосіб дій був прямо передбачений постановою КМ України № 103.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 19.02.2020 по справі № 240/6263/18, від 09.04.2020 по справі № 640/19228/18, яка є обов`язковою для врахування в силу ч.5 ст.242 КАС України.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що оскільки зміни, внесені постановою КМ України № 103, зокрема, до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

При цьому порядок дій, який повинен вчинити відповідач, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 постанови КМ України № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, не змінився.

Отже, з 5 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати ОСОБА_1 має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.06.2020 по зразковій справі № 160/8324/19.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що позивач набула право на перерахунок пенсії з події підвищення розміру грошового забезпечення військовослужбовців на підставі постанови КМ України №704 саме з 01.03.2018р.

Посилання позивача на те, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2019 у справі №520/2821/19, яке набрало законної сили, є неприйнятними, оскільки відповідно до ч. 7 ст.78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

При цьому, матеріалами справи підтверджено, що довідка від 22.03.2018 року, на підставі якої позивачу з 01.01.2018 року зроблено перерахунок пенсії, оскаржувалась ОСОБА_1 в судовому порядку, оскільки позивач не погодилась із не включенням у вказану довідку від 22.03.2018 року додаткових видів грошового забезпечення.

Так, 22.05.2019 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/2821/19 було зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 видати ОСОБА_1 довідку про грошове забезпечення станом на 01.03.2018р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017р., направивши довідку до Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області.

На виконання судового рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 була складена довідка від 04.09.2019р. №ФХ-124851 з приводу розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.03.2018р., де відображені такі складові: 1) оклад за посадою, 2) оклад за військовим званням, 3) надбавка за вислугу років, 4) надбавка за особливості проходження служби, 5) надбавка за службу в умовах режимних обмежень, 6) премія у розмірі 10% (а.с.14).

Зазначена довідка була направлена Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області та отримана останнім 27.09.2019 року, що підтверджується пенсійним органом у листі від 04.11.2019 року (а.с.15).

Однак, перерахунок пенсії на підставі вказаної довідки від 04.09.2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області зроблено не було.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до положень Порядку № 45, пенсійний орган здійснює перерахунок пенсії на підставі довідок, що надійшли від Харківського обласного військового комісаріату, в яких визначено розмір грошового забезпечення для такого перерахунку.

Таким чином, у позивача виник обов`язок зі здійснення перерахунку пенсії позивача на підставі отриманої довідки від 04.09.2019 року № ФХ-124851 з 05.03.2019 року.

При цьому, колегія суддів враховує відсутність спору щодо визначення видів додаткового грошового забезпечення, які включені до довідки про розмір грошового забезпечення від 04.09.2019 року № ФХ-124851.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі Кечко проти України (рішення від 08.11.2005) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах Беєлер проти Італії [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, Онер`їлдіз проти Туреччини [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, Megadat.com S.r.l. проти Молдови (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і Москаль проти Польщі (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і Тошкуце та інші проти Румунії (ToscutaandOthers v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

У рішенні від 31.07.2003 у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи викладене, колегія суддів вказує на наявність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення перерахунку пенсії позивача з 05.03.2019 року на підставі довідки від 04.09.2019 року № ФХ-124851.

Разом з цим, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки від 04.09.2019 року № ФХ-124851 з 05.03.2019 року.

З приводу позовних вимог про зобов`язання відповідача виплатити позивачу перераховану пенсію однією сумою, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст.55 Закону № 2262-ХІІ нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, стаття 55 Закону № 2262-ХІІ передбачає виплату недоплаченої пенсії однією сумою лише в тому разі, якщо пенсія належала пенсіонеру, однак, не була отримана ним вчасно з власної вини.

Між тим, ця норма не містять приписів, які б визначали спосіб дій органу Пенсійного фонду щодо виплати суми пенсії, що утворилася з вини органу Пенсійного фонду, зокрема, внаслідок перерахунку за рішенням суду.

Отже, спосіб виконання дій, які має вчинити суб`єкт владних повноважень за рішенням суду, не визначений у спірних відносинах нормативно.

Належним виконанням судового рішення про зобов`язання ГУПФУ в Харківській області перерахувати та виплатити позивачу пенсію без урахування обмежень, встановлених п.2 постанови КМ України № 103, за період з 05.03.2019 року на підставі довідки від 04.09.2019 № ФХ-124851, буде вважатися як перерахування присудженої суми одним платежем, так і кількома платежами, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці.

Кількість платежів у межах однієї суми коштів не порушує прав особи на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення.

З огляду на викладене, вимоги позивача про виплату перерахованої пенсії однією сумою задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасні нарахування та виплату пенсії без використання при таких виплатах постанови КМУ № 649 від 22.08.2018року "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", яка надає можливість для відстрочення чи розстрочення виплат, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі по тексту - Закон № 2050-III) від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з положеннями статті 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі необхідно розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (частина друга статті 2 Закону № 2050-III).

Статтею 3 Закону № 2050-III передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з положеннями статті 4 Закону № 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до статті 6 Закону № 2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

Пунктом 2 вказаного Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Згідно з пунктом 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Системний аналіз даних положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Враховуючи, що позивачу не був нарахований та виплачений дохід у вигляді перерахованої пенсії, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 у справі № 134/87/16-а, від 05.03.2020 у справі №140/1547/19, від 16.04.2020 по справі № 200/11292/19-а, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.

Щодо позовної вимоги в частині незастосування до спірних правовідносин положень постанови КМ України № 649 від 22.08.2018 року колегія суддів зазначає наступне, що з огляду на набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 по справі № 640/5248/19, якою рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 року змінено, а пункт 2 резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції : "Визнати протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 року "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду", відсутні підстави вважати, що відповідачем по справі будуть застосовані приписи вказаного Порядку від 22.08.2018 року № 649.

Крім того, відповідачем не виконано рішення суду в частині нарахування та виплати основної суми заборгованості, а тому вимога позивача не застосовувати при нарахуванні та виплаті компенсації постанову КМ України № 649 від 22.08.2018 є передчасною, оскільки спрямована на майбутнє, внаслідок чого задоволенню не підлягає.

З приводу доводів апелянта про протиправність застосування пунктів 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 до спірних правовідносин без перевірки судом зазначених актів законодавства на відповідність Конституції України, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно з ст.150 Конституції України вирішення питання на відповідність Конституції України (конституційність) актів Кабінету Міністрів України належить до виключної компетенції Конституційного Суду України, а тому в даному випадку суд не вправі давати свою правову оцінку на предмет конституційності пунктів 1,2 постанови Кабінету Міністрів України №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Відповідно до приписів ч.3 ст.7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

З огляду на вищевикладене, а також необхідність врахування приписів ст.242 КАС України, суд апеляційної інстанції враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду по справі № 826/3858/18, за змістом якої із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 (з 05.03.2019), позивач має право на перерахунок пенсії, починаючи з 05.03.2019.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п.1, п. 4 ст.317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи, що судом першої інстанції не надано належної оцінки фактичним обставинам у справі та невірно застосовано до спірних відносин норми матеріального права з підстав та мотивів, викладених вище, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 у справі № 520/8386/2020 підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.6 ст.139 КАС України).

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст.139 КАС України).

Матеріалами справи підтверджено, що згідно з квитанцією АТ "Ощаданк" №60653 від 29.06.2020 року ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подачу адміністративного позову в сумі 840,80 грн.

За подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 1261,20 грн., що підтверджується дублікатом квитанції АТ "Ощаданк" №0.0..1 від 07.09.2020 року

Отже, з урахуванням того, що судом апеляційної інстанції частково задоволено позовні вимоги, на користь ОСОБА_1 слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 1051 грн.

Враховуючи, що зазначена справа відповідно до п. 3, п. 8, ч. 6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України відноситься до справ незначної складності, судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч.4 ст.241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 по справі № 520/8386/2020 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі обчисленого з грошового забезпечення, визначеного Харківським обласним військовим комісаріатом в довідці від 04.09.2019 № ФХ-124851, починаючи з 05.03.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 05.03.2019 року на підставі довідки від 04.09.2019 № ФХ-124851, отриманої від Харківського обласного військового комісаріату.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) судовий збір в розмірі 1051 (тисяча п`ятдесят одну) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова