Справа № 160/7857/20
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
05 жовтня 2020 року Справа №160/7857/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НПО Енергія» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу в адміністративній справі №160/7857/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НПО Енергія» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі № 160/7857/20 адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 17.06.2020 № 1646236/37375794 про відмову у реєстрації податкової накладної № 27 від 12.05.2020, зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 27 від 12.05.2020, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «НПО Енергія» ( і.к. 37375794) фактичним днем її подання - 12.05.2020, стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НПО Енергія» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп., стягнуто з Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НПО Енергія» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн.

25 вересня 2020 року (вх. №60779/20) представником позивача подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу із зазначенням доказів понесених витрат на правничу допомогу, згідно з якою позивач просить суд стягнути з відповідачів витрати на професійну допомогу адвоката в розмірі 13000,00 грн.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як передбачено ч.2 ст. 252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на правничу допомогу, зазначає таке.

Представник позивача подав до суду заяву про розподіл судових витрат та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13000,00 грн.

У відповідності до ч. 1, ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу;

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (п.2 ч.3 ст.134 КАС України).

Частинами 4, 5 ст. 134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу положень ст. 134 КАС України встановлено, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню у судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зазначає, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат.

Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Указане правило при вирішенні питання про співмірність заявленої до присудження суми витрат на професійну правничу допомогу сформульовано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.03.2018 року у справі №815/4300/17 (73021615) та від 11.04.2018 року у справі №814/698/16 (73356068).

Оцінюючи заявлену позивачем суму витрат на надання професійної (правничої) допомоги у сумі 13000,00 грн., суд виходить з такого.

На підтвердження заявленої позивачем суми витрат на оплату правничої допомоги надано договір про надання правової допомоги №С067-ДП від 24.06.2020, акт прийому-передачі виконаних робіт №С067-ДП/1 від 30.06.2020, акт прийому-передачі виконаних робіт №С067-ДП/2 від 28.08.2020, платіжне доручення №1305 від 01.07.2020 у сумі 8000 грн., платіжне доручення №1415 від 31.08.2020 у сумі 5000 грн., наказ №03-04/1 від 03.04.2019 про прийняття Захарченка Іллі Володимировича на посаду адвоката до Адвокатського об`єднання «Право Гарант».

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 24.06.2020, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Право Гарант» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НПО Енергія» встановлено обов`язки та повноваження адвоката, та зазначено порядок оплати послуг.

Відповідно вимог статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 9 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналіз матеріалів справи підтверджує реальне вчинення наданих адвокатом послуг з правничої допомоги.

Відповідно до актів прийому-передачі виконаних робіт №С067-ДП/1 від 30.06.2020, №С067-ДП/2 від 28.08.2020 адвокатом Захарченком Іллею Володимировичем були надані наступні послуги позивачу:

- підготовка позовної заяви про скасування двох рішень комісії ДПСУ, що приймає рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування (8000 грн.);

- підготовка відповіді на відзив на позовну заяву, Дніпропетровський окружний адміністративний суд, справа №160/7857/20 (5000 грн.).

Суд зазначає, що в означених актах прийому-передачі виконаних робіт не визначено, скільки годин було витрачено адвокатом на вчинення відповідних дій, зокрема, не зазначена погодинна вартість послуг, які були надані адвокатом позивачу, у зв`язку з чим у суду відсутня можливість об`єктивно оцінити витрачений час та вартість наданих послуг.

З огляду на те, що у поданих до заяви документах жодним чином не обґрунтовано заявлену адвокатом вартість кожної з наданих послуг, з посиланням на витрачений час, витрачені матеріальні ресурси, суд приходить до висновку, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу необґрунтований та не є співмірним із вчиненням таких дій. Більш того, в акті прийому-передачі виконаних робіт №С067-ДП/1 від 30.06.2020 зазначено про підготовку адвокатом позовної заяви про скасування двох рішень комісії ДПСУ, що приймає рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування (8000 грн.), у той час як предметом розгляду у справі №160/7857/20 є одне рішення комісії Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 17.06.2020 №1646236/37375794 про відмову у реєстрації податкової накладної №27 від 12.05.2020.

Оцінивши надані докази, суд вказує, що обсяг, види та вартість правничої допомоги є не співмірними з урахуванням складності справи та часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягу, а тому співмірною та достатньою є сума витрать, яка підлягає стягненню у розмірі 2000,00 грн. (підготовка позовної заяви у справі №160/7857/20 та відповіді на відзив від 31.08.2020 № 532203/20 у справі № 160/7857/20).

Таким чином, враховуючи надані до суду докази, складність справи, надані адвокатом послуги, їх обсяг та предмет позову, суд вважає про правомірність стягнення з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань суми судових витрат, понесених позивачем під час розгляду даної справи у розмірі 2000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 194, 205, 242 - 246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НПО Енергія» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу в адміністративній справі №160/7857/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НПО Енергія» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у справі № 160/7857/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НПО Енергія» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-а, м. Дніпро, 49005, і.к. 43145015) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НПО Енергія» (вул. Січеславська Набережна, буд. 15-А, кімн. 18, м. Дніпро, 49000, і.к. 37375794) витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча ) грн. 00 коп.

Стягнути з Державної податкової служби України (Львівська пл., буд. 8, м. Київ, 04053, і.к. 43005393) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НПО Енергія» (вул. Січеславська Набережна, буд. 15-А, кімн. 18, м. Дніпро, 49000, і.к. 37375794) судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст додаткового рішення суду складений 05 жовтня 2020 року.

Суддя О.В. Царікова