Справа № 300/2473/20
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2020-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2020 р. справа № 300/2473/20

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області Валерія Семанишина про визнання протиправними дій та зобов`язання призначити пенсію державного службовця і перевести із пенсії за віком на пенсію державного службовця з 21.08.2020.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно, за наявності у ОСОБА_1 всіх необхідних умов, визначених законодавством для переведення на пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу", відмовлено у такому переведенні з підстав відсутності необхідного стажу на посадах, віднесених до категорій посад державної служби для призначення пенсії та незарахування до стажу державної служби періоди роботи в органах державної податкової служби, з підстав присвоєння персонального звання, а не призначення рангу державного службовця. Позивач зазначає, що з 29.11.1994 по 03.08.2015 займала різні посади в податковому органі, вказаний період роботи відповідно до вимог ст.37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ зараховується до стажу державної служби для призначення пенсії, а посадові особи контролюючих органів, згідно вимог ст.342 Податкового кодексу України є державними службовцями.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

03.11.2020 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України надійшов відзив на позовну заяву. Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечила з підстав, що періоди роботи працівників/службовців осіб державних податкових адміністрацій (інспекцій), посадових осіб державної податкової служби/органів доходів і зборів на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання - не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, а періоди роботи в період перебування на яких були встановлені ранги державних службовців, зараховуються до стажу роботи. Звертає увагу, що ранг державного службовця позивачу у період з 01.04.1999 по 03.08.2015 не присвоювався, а отже, на думку відповідача, можна зарахувати до стажу державної служби лише період з 30.07.191 по 31.07.1984 та з 03.01.1995 по 01.04.1999. Періоди роботи в органах державної податкової служби, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, тому права на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у позивача немає.

12.11.2020 на адресу суду надійшла заява позивача від 05.11.2020 про уточнення позовних вимог, в якій ОСОБА_1 звертає увагу на підтвердження їй 12 рангу державного службовця у період роботи з 01.04.1999 по 03.07.2015 (а.с. 50-51).

Також 12.11.2020 позивачем подано відповідь на відзив (а.с. 56-58). Однак суд звертає увагу, що відповідно до частини 3 статті 263 КАС України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив. Враховуючи, що приписами частини 3 статті 263 КАС України сторони позбавлені права подання відповіді на відзив, пояснення, міркування та аргументи, викладені позивачем у відповіді на відзив не можуть бути предметом дослідження судом при розгляді та вирішенні даної справи.

Ухвалою суду від 16.11.2020 задоволено заяву ОСОБА_1 від 06.11.2020 про заміну відповідача та замінено відповідача у справі №809/2473/20 - заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області Валерія Семанишина на Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.

04.08.2015 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року за № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до записів трудової книжки від 16.09.1975, ОСОБА_1 , зокрема:

- 30.07.1981 - призначена тимчасово на посаду економіста по штатах Івано-Франківського міськфінвідділу;

- 17.02.1982 - звільнена із займаної посади у зв`зку з переведнням у Рожнятівський райвідділ;

- 18.02.1982 - призначена на посаду економіста бюджетної інспекції в порядку переведення у Рожнятівський райфінвідділ;

- 31.07.1984 - звільнена з посади економіста бюджетної інспекції фінансового відділу Виконавчого комітету Рожнятівської районної ради народних депутатів;

- 29.11.1994 - прийнята на посаду інспектора по контролю за рішенням конкурсної комісії Державної податкової інспекції по Рожнятівському району;

- 03.01.1995 - переведена на посаду головного спеціаліста (кадри). Присвоєно звання державного службовця 13 рангу;

- 17.05.1995 - прийнята присяга державного службовця

-26.11.1996 - у зв`язку з ліквідацією Державної податкової інспекції по Рожнятівському району і утворенням Державної податкової адміністрації в Рожнятівському районі переведена на посаду в.о. начальника відділу кадрів Державної податкової адміністрації в Рожнятівському районі;

- 27.12.1996 - призначена на посаду начальника відділу кадрів;

- 27.01.1997 - присвоєно звання державного службовця 12 рангу;

- 01.03.1997 - переведено на посаду головного державного податкового інспектора відділу по роботі з платниками податків;

- 01.08.1997 - прийнято на посаду старшого державного податкового інспектора відділу по роботі з платника податків;

- 01.04.1999 - присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби ІІІ рангну»;

- 01.06.2020 - переведено на посаду головного спеціаліста по кадровій роботі;

- 01.10.2003 - призначено на посаду старшого державного податкового інспектора відділу по організації роботи інспекції як таку, що успішно пройшла стажування;

- 01.11.2003 - присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби ІІ рагу»;

- 01.02.2005 - призначено на посаду головного державного податкового інспектора з організаційно-розпорядчої роботи як таку, що успішно пройшла стажування;

- 01.02.2006 - присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби І рагу»;

- 28.07.2011 - переведена на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора з організаційно-розпорядчої роботи як така, що успішно пройшла стажування;

- 02.03.2012 - у зв`язку з проведенням реорганізації звільнена з посади головного державного податкового ревізора-інспектора в порядку переведення;

- 03.03.2012 - призначена в порядку переведення на посаду головного державного податкового інспектора з питань організаційно-розпорядчої роботи;

- 26.06.2013 з звільнена з посади головного державного податкового інспектора з питань організаційно-розпорядчої роботи в порядку переведення в ДПІ у Рожнятівському районі ГУ Міндоходів в Івано-Франківській області;

- 27.06.2013 - призначена на посаду головного державного інспектора з питань організаційної діяльності та контролю виконання документів;

- 02.12.2013 - переведена на посаду головного державного ревізора-інспектора з питань організаційної діяльності та контролю виконання документів;

- 17.12.2013 - присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової та митної справи І рагу»;

- 02.03.2015 - у зв`язку з реорганізацією переведена на посаду головного державного ревізора з питань організаційно-розпорядчої роботи ДПУ у Рожнятівському районі ГУ ДФС в Івано-Франківській області;

03.08.2015 - звільнена з посади головного державного ревізора-інспектора з питань організаційно-розпорядчої роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (а.с. 14-18).

21.08.2020 позивач звернулася до відповідача із заявою про переведення її з пенсії за віком на інший вид пенсії згідно Закону України "Про державну службу" (а.с. 9-10).

Відповідач листом №0900-0220-8/16251 від 09.09.2020 повідомив позивача про відсутність підстав для переведення її з пенсії за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу», з підстав не зарахування до стажу державної служби періодів роботи в Державній податковій інспекції, в яких було присвоєне персональне звання (а.с.12-13).

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

У статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

01 травня 2016 року набув чинності Закон України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII "Про державну службу" (надалі також - Закон № 889-VIII), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" якого визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про державну службу", крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом №889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом №889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, право на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби.

Отже, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, станом на час роботи позивача на відповідних посадах в Державній податковій службі в Івано-Франківській області, визначав Закон України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII (надалі також - Закон №3723-XII).

Відповідно до статті 1 цього Закону державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові

повноваження.

Прийняття на державну службу, просування по ній службовців, стимулювання їх праці, вирішення інших питань, пов`язаних із службою, проводиться відповідно до категорій посад службовців, а також згідно з рангами, які їм присвоюються (стаття 24 Закону №3723-XII).

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04 грудня 1990 року №509-XII «Про державну податкову службу в Україні».

За змістом частини 1 статті 4 вказаного Закону, Державна податкова адміністрація України, якій підпорядковані державні податкові адміністрації в областях, а їм, у свою чергу, відповідні державні податкові інспекції, є центральним органом виконавчої влади та відповідно до Положення про Державну податкову адміністрацію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 778 від 26.05.2007 (чинного на час роботи позивача на відповідних посадах в виникнення спірних відносин), забезпечує реалізацію єдиної державної податкової політики, державної політики у сфері контролю за виробництвом і обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, здійснює міжгалузеву координацію у цій сфері та здійснює свої повноваження, зокрема, через державні податкові інспекції.

За змістом статті 15 Закон України «Про державну податкову службу в Україні» посадові особи органів державної податкової служби здійснюють організаційно-розпорядчі та консультативно-дорадчі функції, визначені законодавством України. Правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права і обов`язки визначаються Конституцією України, цим Законом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу». Посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання, зокрема, радник податкової служби ІІІ рангу.

Статтею 6 цього Закону визначено, що видатки на утримання органів державної податкової служби визначаються Кабінетом Міністрів України і фінансуються з державного бюджету.

Отже, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, займають посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Стаж державної служби до набрання чинності Законом №889-VIII обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (надалі також - Порядок №283).

Порядком №283 регламентовано, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Згідно пункту 1 Порядку №283 цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема: на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Відповідно до пункту 4 Порядку №283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку (ч.15 ст.37 Закону №3723-ХІІ).

Також пунктом 344.1 статті 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Доводи відповідача про те, що позивач не має права на призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ у зв`язку з тим, що їй присвоєно спеціальне звання як посадовій особі контролюючого органу, а тому її посада не відноситься до категорії посад державної служби, є безпідставними та повністю спростовуються положеннями ст. 344 Податкового кодексу України та Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03.05.1994.

Таким чином, суд дійшов висновку, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Аналогічний підхід застосування норм права висловлений і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 19.06.2018 (справа № 465/7218/16-а), від 03.07.2018 (справа № 586/965/16-а), від 13.12.2018 (справа №539/1855/17).

Як слідує з матеріалів справи, єдиною підставою відмови відповідачем позивачу у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" є недостатність стажу державної служби з підстав не зарахування до стажу державної служби періодів роботи в органах державної податкової служби, в період перебування на яких були присвоєні спеціальні звання.

Враховуючи, що ОСОБА_1 у період з 29.11.1994 по 03.08.2015 працювала посадовою особою у податковому органі і такий період підлягає зарахуванню до стажу державної служби, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача у незарахуванні позивачу до стажу державної служби періодів роботи в податковий органах, в яких було присвоєне персональне звання.

У зв`язку із тим, що позивачу протиправно відмовлено у зарахуванні до стажу державної служби періодів роботи в органах державної податкової служби в Івано-Франківській області, в яких було присвоєне персональне звання, враховуючи, що період роботи позивача в податковому органі з 29.11.1994 по 03.08.2015 підлягає зарахуванню до стажу державної служби, з метою недопущення порушення прав позивача та ефективного їх захисту, керуючись ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 29.11.1994 по 03.08.2015 в органах державної податкової служби.

На підставі вищезазначеного, враховуючи, що судовим розглядом підтверджено стаж державної служби позивача у період роботи з 29.11.1994 по 03.08.2015, суд зазначає, що з врахуванням цього періоду та періоду державної служби з 30.07.1981 по 31.07.1984, наявність якого відповідачем не заперечується, стаж державної служби позивача станом на 01 травня 2016 року становить більше 20 років.

Таким чином, оскільки позивач станом на час звернення до пенсійного органу досягнула 62 років та має загальний стаж роботи понад 35 років, понад 20 років стажу державної служби на дату набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ, тому наявні правові підстави для переведення позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача перевести з 21.08.2020 ОСОБА_1 на пенсію державного службовця.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області в переведенні ОСОБА_1 із пенсії за віком на пенсію державного службовця.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, будинок 15, місто Івано-Франківськ, 76018) перевести ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) з пенсії за віком на пенсію державного службовця.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, будинок 15, місто Івано-Франківськ, 76018) судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, будинок 15, місто Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Главач І.А.