Справа № 265/6406/20
Суддя: Адамова Т. С.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/6406/20
Провадження №2-а/265/81/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Адамової Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Донецькій області Ізюмського Олексія Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі, -, -

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя із адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Донецькій області Ізюмського Олексія Леонідовича про скасування постанови про його притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАМ № 3189959 від 25 вересня 2020 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування позову зазначив, що із вказаною постановою він не згодний, оскільки адміністративного правопорушення не вчиняв, а відповідач безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності. Зазначив, що він 25 вересня 2020 року у денний час його було зупинено за порушення ПДР, поліцейський показав про нібито порушення ним правил, однак конкретно, що саме ним було порушено, доказів не надав. Крім того, він просив про забезпечення його захисником, проте йому було відмовлено та не надано право на надання письмових доказів. Просив постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 06 жовтня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 16 жовтня 2020 року за клопотанням позивача йому відстрочено сплату судового збору та відкрите провадження у справі, призначене судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву, заяви про причини не явки або про відкладення розгляду справи суду не надав. Враховуючи наведене, керуючись ст.. 205 КАС України, суд розглядає справу за відсутності відповідача.

Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку про обґрунтованість пред`явленого адміністративного позову з наступних підстав.

Згідно із ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З оскаржуваної постанови серії ЕАМ № 3189959 від 25 вересня 2020 року, винесеної інспектором Управління патрульної поліції в Донецькій області Ізюмським Олексієм Леонідовичем без складення протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що 25 вересня 2020 року о 10-14 годині по проспекту Карпова 185 в місті Маріуполі водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем HYUNDAI SONATA, державний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 73 км/год в населеному пункті, перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 23 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Положеннями ст. 122 ч. 1 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Встановлено, що оскаржувана постанова була винесена відповідачем без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що передбачено ст. 258 КУпАП.

Позивач вказує на те, що ним не перевищувалася дозволена швидкість руху 25 вересня 2020 року під час зупинки його інспектором Управління патрульної поліції в Донецькій області Ізюмським Олексієм Леонідовичем, та не вчинялося адміністративного правопорушення, передбаченого п. 12.4 ПДР.

Будь-яких доказів на спростування пояснень позивача, відповідачем суду не надано, а тому суд вважає, що відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП .

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283, 286 КУпАП, ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 205, 241-246, 250, 251, 293,295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Донецькій області Ізюмського Олексія Леонідовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі, - задовольнити.

Постанову серії ЕАМ № 3189959 від 25 вересня 2020 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Донецькій області Ізюмським Олексієм Леонідовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП, - визнати незаконною та скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду може би бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.С. Адамова