Справа № 826/14703/17
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 листопада 2020 року

Київ

справа №826/14703/17

адміністративне провадження №К/9901/18650/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Желтобрюх І.Л., перевіривши клопотання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у справі №826/14703/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Каргілл» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Верховного Суду від 15 липня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у справі №826/14703/17.

На адресу Верховного Суду надійшло клопотання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про повернення судового збору в розмірі 1921,00 грн., сплаченого відповідно до платіжного доручення від 25.06.2019 року №1392.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон №3674-VI) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного чи касаційного провадження у справі.

Згідно з частиною 3 статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктами 6 та 7 частини першої статті 167 КАС України серед загальних вимог до форми та змісту письмового клопотання встановлено, що таке клопотання повинно містити перелік документів та інших доказів (за наявності), що до нього додаються, а також інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Слід зазначити, що належним доказом сплати коштів в якості судового збору є оригінал платіжного доручення (квитанції) з відміткою банку про проведення платежу.

Дослідивши подане клопотання суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі за текстом - Закон «Про судовий збір»).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону «Про судовий збір», судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з частиною першою, другою статті 9 Закону «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв. (відповідно до частини першої статті 6 Закону «Про судовий збір»).

Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі за текстом - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 3.1. Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

З додатків 3, 9 до Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є «Призначення платежу», який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Пунктом 3.8. Інструкції визначено, що реквізит «Призначення платежу» платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу».

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Необхідними реквізитами ідентифікації позовної заяви (заяви, скарги), а у цій ситуацій - касаційної скарги є, зокрема, номер справи у межах якої подається відповідна касаційна скарга та дата ухвалення рішення суду, яке оскаржується.

На виконання вимог вищенаведеної норми суд перевірив зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за наданим платіжним дорученням від 25.06.2019 року №1392 та встановив, що воно не містить інформації про номер справи, у межах якої подається відповідна скарга - № 826/14703/17, з огляду на що Верховний Суд не може встановити оплату судового збору за цим платіжним дорученням.

Отже, долучене до клопотання платіжне доручення від 25.06.2019 року №1392 про сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн. не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі та унеможливлює повернення зазначених коштів.

Відповідно до частини другої статті 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про необхідність повернення клопотання заявнику без розгляду.

Разом з тим, суд зазначає, що заявник не позбавлений можливості повторного звернення до Верховного Суду із заявою про повернення судового збору.

Керуючись статтями 167, 243, 248, 256 КАС України,

у х в а л и в :

Повернути Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби клопотання про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у справі №826/14703/17 без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Л. Желтобрюх