Справа № 465/3827/18
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

12.11.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

Головуючого-судді Кузь В. Я.

за участі секретаря судових засідань Левицького М.І.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Львові про оскарження постанови у справі про адміністративне правопоршення, -

встановив:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорущення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ВР №098078 від 20 червня 2018 року. На обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 20 червня 2018 року, проїжджаючи вулицю Січових Стрільців 21 в м. Львові на своєму автомобілі Skoda Octavia A5, номерний знак НОМЕР_1 о 10 год. 00 хв. зробив вимушену зупинку, у зв"язку з технічною несправністю автомобіля. Ставши з боку дороги, щоб не заважати іншим автомобілям, він намагвся завести власний автомобіль. Через те, що електроніка не спрацьовувала, він не зміг включити аварійну сигналізацію. За декілька хвилин до нього під"їхав патруль поліції. Інспектор взводу №2 роти №1 батальйону№2 Управління патрульної поліції у Львівській області ОСОБА_2 звинуватила його в тому, що він здійснив зупинку автомобіля в зоні дії дорожнього знаку 3.34 "зупинка заборонена" та зупинку у місці де відстань між суцільною лінією розмітки і транспортним засобом, що зупинився менше 3 метрів, а саме 2,30 метри та здійснив стоянку у місці, де заборонена зупинка і транспортний засіб створює перешкоду та робить неможливим рух іншим транспортним засобам, тобто порушив п.п. 8.4 "в", 15.9 "д", 15.10 "а", 15.10 "д" ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та ч.3 ст.122 КУпАП. Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорущення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ВР №098078 від 20 червня 2018 року, його, позивача, притягнено до адміністративної відповідальності та накладено штраф в розмірі 510 гривень. Вважає вказану постанову незаконною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач та відповідач в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про час, дату і місце судового засідання, підстав неприбуття до суду не повідомили.

В матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить залишити позовну заяву без задоволення, а постанову без змін. Вказує на те, що 20 червня 2018 року на вулиці Січових Стрільців 21 у місті Львові, поліцейські управління виявили транспотрні засоби, водії яких здійснили зупинку/стоянку з порушенням відповідних правил. Зокрема, позивач зупинив транспортний засіб Skoda Octavia A5, номерний знак НОМЕР_1 в зоні дії заборонного дорожнього знаку 3.34 "Зупинка заборонена", у місці де відстань між суцільною лінією розмітки 1.1. і транспортним засобом менше 3 метрів (2.3 метри), у місці де створив перешкоду та унеможливив проїз інших автомобілів. З метою тимчасового затримання автомобіля, інспектор відібрала пояснення двох свідків, склала акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, проте до проведення евакуації автомомобіля, позивач з"явився на місці події, де поліцейський провела розгляд справи у відповідності до вимог ст.278, 279, 280 КУпАП та винесла оскаржувану постанову.

Судовий розгляд здійснювався за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 229 КАС України.

Згідно з ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 20 червня 2018 року об 11 год. 30 хв. інспектором взводу №2 роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівській області Пилипою Н.Є. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорущення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ВР №098078. Згідно даної постанови, 20 червня 2018 року близько 10 год. 00 хв. на вулиці Січових стрільців 21 у місті Львові водій здійснив зупинку автомобіля в зоні дії дорожнього знаку 3.34 "Зупинка заборонена" та зупинку у місці де відстань між суцільною лінією розмітки і транспортного засобу, що зупинився, менше 3 метрів, а саме 2,30 метри та здійснив стоянку у місці де заборонена зупинка та транспотриний засіб створює перешкоду та неможливим рух іншим транспортним засобам, чим порушив п.п. 8.4 "в", 15.9 "д", 15.10 "а", 15.10 "д" ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП та ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як вбачається з тексту оскаржуваної постанови, подія мала місце 20 червня 2018 року близько 10 год. 00 хв. До відзиву відповідачем долучено письмові поясненння, відібрані у свідків події. Так, з письмових пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що припаркований автомобіль Skoda Octavia A5, номерний знак НОМЕР_1 стояв на вулиці Січових стрільців 21 у місті Львові о 10 год. 55 хв., тоді як свідок ОСОБА_4 вказав час "10 год. 59 хв.". Крім того, до відзиву долучено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, складеного об 11 год. 10 хв. Дані обставини не дають суду законних підстав прийти до висновку, що позивачем було вчинене інкриміноване йому правопорушення, зважаючи на те, що до відзиву відповідачем долучено докази, які містять суперечливі дані. В судовому засіданні переглянуто диск з відеозаписом, долученим до відзиву, в якому відсутні вихідні дані про дату, час та місце вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, в порушення вимог КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, оскаржувана постанова винесена не відразу на місці вчинення правопорушення, а значно пізніше, що випливає з тексту самої постанови.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП, передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Ч.3 цієї статті передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач жодних належних і достовірних доказів визначених законом, суду не надав. Докази, подані відповідачем в підтвердження вини позивача, суд оцінює критично, зважаючи, що вони суперечать один одному.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України, обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення серії ВР №098078 від 20 червня 2018 року , слід скасувати, а провадження у справі закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 9, 122, 245, 251, 280 КУпАП, статтями 9, 72-74, 77, 121, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_5 до Управління патрульної поліції у місті Львові про оскарження постанови у справі про адміністративне правопоршення - задовольнити.

Постанову серії ВР №098078 від 20 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та ч.3 ст.122 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. Кузь