Справа № 128/2542/20
Суддя: Бондаренко О. І.
Дата ухвалення: 2020-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/2542/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира роти БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області капітана поліції Помурана Андрія Геннадійовича про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття справи про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до командира роти БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області капітана поліції Помурана А.Г. про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття справи про адміністративне правопорушення.

Позовна заява мотивована тим, що 08.09.2020 командир роти БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області капітан поліції Помуран А.Г. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 693977, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAN д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом марки MEGA, д.н.з. НОМЕР_2 в м. Кременчук по вул. Ярмаркова, 5, перевозив вантаж, вага якого з масою авто склала 50,063 т без відповідного погодження з органами національної поліції, чим порушив п.п. 22.5 ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова не містить посилання на докази, які підтверджують порушення ПДР України, а притягнення його до адміністративної відповідальності є безпідставним, оскільки інспектор здійснив зупинку автомобіля без підстав, передбачених ст. 35 Закону «Про поліцію», та в порушення вимог ст. 16 Закону «Про дорожній рух», ст. ст. 32, 35 Закону «Про поліцію», так як одразу ж не повідомив його про конкретну причину зупинення, також інспектор не представився, не повідомив своє прізвище, ім`я та звання, не повідомив чи ведеться фото-відео фіксація, а одразу наказав надати товарно-транспортну накладну на вантаж.

Поліцейському було надано ТТН № від 08.09.2020, в якій вказано найменування вантажу та масу брутто 34,7 т, яка є допустимою та не порушує п.п. 22.5 ПДР, оскільки це вага вантажу з тарою або упаковкою, тобто загальна маса автомобіля з напівпричепом та вантажем не перевищила дозволеної, однак в свою чергу інспектор ще раз додав уже враховану до вантажу вагу авто і отримав 50063 т Також зазначає, що інспектор не мав права вимагати у нього посвідчення водія, оскільки правил дорожнього руху ним не порушено.

За наведених обставин, позивач звертається до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ДПО 18№ 693977 по справі про адміністративне правопорушення від 08.09.2020 року, винесену командиром роти БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області капітаном поліції Помураном А.Г. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510, 00 гривень та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримує, змін та доповнень не має, просить позов задоволити.

Відповідач - командир роти БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області капітан поліції Помуран А.Г. в судове засідання не з`явився, надіславши суду відзив на позовну заяву позивача, в якому зазначив, що просить справу розглянути в його відсутність та відмовити в позові з наступних підстав.

Так, згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

08.09.2020 року командиром роти № 1 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Помураном А.Г. винесено постанову серії ДП018 № 693977 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за те, шо даний водій цього дня, близько 08 год. 58 хв., в м. Кременчук на вул. Ярмарковій, біля буд. 5, керуючи транспортним засобом МАN ТGХ 18.440, номерний звик НОМЕР_3 з напівпричепом МЕGА, номерний знак НОМЕР_2 , перевозив великоваговий вантаж, загальна маса якого разом з масою транспортного составу склала 50,63 тони, без відповідного погодження з органами Національної поліції, чим порушив п. 22.5 ПДР України.

Згідно з абзацами першим та третім п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш, як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Єдині вимоги до проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами викладені в «Правилах проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 року № 30.

Відповідно до п. 4 Правил рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

У разі коли маршрут великогабаритних та великовагових транспортних засобів проходить автомобільними дорогами загального користування кількох областей та Автономної Республіки Крим, видача дозволу погоджується з Укравтодором. Якщо маршрут не виходить за межі однієї області чи Автономної Республіки Крим, видача дозволу погоджується з відповідним підприємством Укравтодору в області чи Автономній Республіці Крим. Якщо маршрут проходить вулицями населених пунктів, видача дозволу погоджується з власниками автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноваженими ними організаціями, які відповідають за експлуатаційне утримання цих доріг, вулиць та залізничних переїздів - пункти 9, 10 цих Правил.

Відповідно до п. 3 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженого постановою КМУ від 27.06.2007 року № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 132-1 цього Кодексу.

Статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

В місці, часі та даті, вказаних в оскаржуваній постанові, під час патрулювання, поліцейським було виявлено вантажний транспортний засіб з напівпричепом під керуванням позивача, який перевозив великоваговий вантаж.

На місці зупинки поліцейський повідомив позивачу спеціальне звання, посаду та прізвище, а також про причину зупинки.

Під час перевірки документів про реєстрацію транспортних засобів (тягача та напівпричіпа), яким керував позивач та даних товарно-транспортної накладної № від 08.09.2020 року було встановлено, що загальна маса транспортного составу разом з вантажем становить 50,063 тони.

Оскільки позивач не надав для перевірки дозволу на участь в дорожньому русі великовагового транспортного засобу, було встановлене порушення ним п. 22.5 ПДР України.

Позивачу було повідомлено про порушення ним ПДР України, роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядок та строки оскарження постанови, порядок та строки сплати адміністративного стягнення.

На місці розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач не заперечував факту порушення правил перевезення великовагового вантажу. Відповідно до ст. 251 КУпАП пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є належними та допустимими доказами вчинення правопорушення.

До позову додані копії свідоцтв про реєстрацію вказаних вище транспортних засобів та копія товарно-транспортної накладної від 08.09.2020 року. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу MAN TGX 18/440, номерний знак НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 маса спеціалізованого сідлового тягача 7,753 тони. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу MEGA MNW, номерний знак НОМЕР_2 , серії НОМЕР_5 - маса без навантаження спеціалізованого напівпричіпа 7,610 тони. Таким чином, маса транспортного составу становить 7,753 + 7,610 = 15,363 тони.

Згідно з даними ТТН щебінь 40-70 навантажений насипом, а маса брутто щебня визначена тонами та зазначена словами «тридцять п`ять» тон. В таблиці «ВІДОМОСТІ ПРО ВАНТАЖ» маса брутто вказана - 34,7 тони (колонка 9). Оскільки щебінь навантажений насипом, то маса брутто дорівнює масі нетто.

Таким чином, маса транспортного составу з вантажем становить 15,363 + 34,7 = 50,063 тони.

Відповідно до п. 6 «Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні» затвердженого постановою КМУ від 27 червня 2007 року № 879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Таким чином, поліцейський мав право здійснити документальний ваговий контроль та правомірно притягнув позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Справу адміністративне правопорушення розглянуто в присутності позивача, постанову оголошено негайно після розгляду справи, копію постанови позивач отримав на місці розгляду справи.

Поліцейським було прийнято до уваги факт виявлення адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем, усні пояснення позивача, відсутність у позивача необхідних документів на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення, та прийнято правомірне рішення про накладення на останнього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Згідно з висновками колегії суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду, які викладені в постанові від 25.03.2020 року по справі № 686/33142/19, основним документом, який дає право на рух великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами та визначає умови і режим їх проїзду, є дозвіл, що видається перевізнику відповідним підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично- дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства і т.д. Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Позивач під час перевезення вантажу, який за габаритом перевищував максимально допустимі норми, не дотримався визначених у дозволі умов та режиму руху транспортного засобу, тому перевозив вантаж без погодження з відповідними органами.

Отже, в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП за порушення п. 22.5 ПДР України.

Відсутні підстави брати до уваги пояснення позивача, згідно з якими в ТТН вказана маса брутто в розмірі 34,7 тони, як вага щебня з транспортним составом. Транспортний засіб, яким здійснюється перевезення вантажу, не є та не може бути тарою. В ТТН відсутня інформація про тару, в якій здійснюється перевезення щебню (ящики, бочки, мішки тощо). Позивач здійснював перевезення щебню написом, тобто без тари.

До адміністративного позову не додано доказів на підтвердження позовних вимог. Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 року по справі № 520/2261/19.

Відповідач вважає, що суд має критично оцінювати пояснення позивача, які викладені в адміністративному позові, як єдиний спосіб уникнути від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Відповідач просить суд прийняти до уваги висновки Верховного Суду у складі колегії судді в Касаційного адміністративного суду, згідно з якими не може спростовувати здійсненого позивачем адміністративного правопорушення факт не надання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз`яснень, передбачених положеннями статей КУпАП. Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (постанова Верховного Суду від 17.05.2018 року у справі № 753/4366/17).

Європейський суд з прав людини у справі «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосудця вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ч. 1 ст. 132-1 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Зважаючи на те, що позивач, керуючи транспортним засобом, порушив п. 22.5 ПДР України, командир роти № 1 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП капітан поліції Помуран А.Г. не порушив процедуру щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, діяв в межах наданих законом повноважень, мав право розглянути справу про адміністративне правопорушення та винести постанову серії ДП018 № 693977 від 08.09.2020 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

За таких обставин, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, врахувавши відзив відповідача, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.09.2020 командир роти № 1 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП капітан поліції Помуран А.Г. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 693977, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн за порушення водієм Правил дорожнього руху України, а саме за те, що 08.09.2020 о 08 год. 58 хв. в м. Кременчук по вул. Ярмарковій, 5, водій, керуючи транспортним засобом MAN д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом марки MEGA, д.н.з. НОМЕР_2 , перевозив вантаж, вага якого з масою авто склала 50063 т, чим порушив п. 22.5 ПДР порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничним переїздами (а.с. 3).

Згідно наданої позивачем копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки MAN TGX 18.440, тип спеціалізований сідловий тягач, реєстраційний номер НОМЕР_3 , повна маса транспортного засобу 18 000 кг, маса без навантаження 7 753 кг (а.с. 6).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки MEGA MNW, тип напівпричеп самоскид, реєстраційний номер НОМЕР_2 , повна маса транспортного засобу 35 500 кг, маса без навантаження 7 610 кг (а.с. 7).

Згідно копії товарно-транспортної накладної №000037436 від 08.09.2020 року маса брутто вантажу складає 34,7 т (а.с. 8).

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, крім інших, статтею 132-1 КУпАП.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, відповідно до статті 258 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, здійснюється саме безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу.

Аналогічного висновку дійшов Касаційний адміністративний суд в Постанові від 06.02.2019 по справі № 489/2363/16-а.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за частиною першою статті 132-1 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч. 2 ст. 222 КУпАП).

Положеннями п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Правила дорожнього руху (далі ПДР), відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України (п.1.1 Правил дорожнього руху).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Згідно ст.132-1 КУпАП, порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до п. 16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30.

Згідно п.2 та п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5Правил дорожнього руху. Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Згідно п.27 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів, супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 чи довжина 24 метри.

В свою чергу, п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Пунктом 25 зазначених Правил забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

З викладеного вбачається, що великогабаритним вважається транспортний засіб якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5Правил дорожнього руху. Такому транспортному засобу забороняється рух автомобільним шляхами за відсутності дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд.

У разі наявності спеціального дозволу зазначеного у пункті 4 цих Правил, існують певні умови для руху такого транспортного засобу, зокрема, обов`язковий супровід автомобілем прикриття.

Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності було те, що він керуючи транспортним засобом, перевозив вантаж без відповідного погодження з органами національної поліції, а відповідач у своєму відзиві описав технічну характеристику транспортного засобу, що перевищує нормативно встановлені п. 22.5ПДРУкраїни норми.

Стаття 132-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Статтею 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

При розгляді справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності суд має оцінити чи було скоєне правопорушення, чи у відповідності до положень чинного законодавства винесено постанову суб`єктом владних повноважень, чи не було при розгляді справи допущено істотних порушень прав особи, що унеможливило постановлення законного та обґрунтованого рішення, та чи у межах, передбачених КУпАП застосовано стягнення.

Позивачем суду не надано жодного доказу, який би спростовував факт скоєння ним правопорушення, ненадання інспектором патрульної поліції можливості реалізації його прав.

Санкцією статті 132-1 КУпАП передбачене стягнення у вигляді штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При розгляді справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності суд має оцінити чи було скоєне правопорушення, чи у відповідності до положень чинного законодавства винесено постанову суб`єктом владних повноважень, чи не було при розгляді справи допущено істотних порушень прав особи, що унеможливило постановлення законного та обґрунтованого рішення, та чи у межах, передбачених КУпАП застосовано стягнення.

Враховуючи вищевикладене та дослідивши усі наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що постанова є протиправною чи винесена з порушенням чинного законодавства, що його права при винесенні постанови були істотно обмежені тією мірою, яка б не дала йому можливості їх реалізувати, стягнення призначене у відповідності до санкції статті, то ж підстав для задоволення позову, суд не вбачає.

Враховуючи відмову в позові, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.244-246, 286 КАС України, ст. ст. 287, 288, 289 КУпАП, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до командира роти БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області капітана поліції Помурана Андрія Геннадійовича про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття справи про адміністративне правопорушення відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено до сьомого апеляційного адміністративного суду через Вінницький районний суд Вінницької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення сторонам та їх представникам копії повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І. Бондаренко