Справа № 127/22537/20
Суддя: Чернюк І. В.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/383/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2020 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Чернюка І.В.,

при секретарі Панчук І.О.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача - Корнійчука С.А.

представника відповідача - Мельника С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу паркування департаменту транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Фалинського Богдана Владиславовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу паркування департаменту транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Фалинського Богдана Владиславовича про визнання протиправною та скасування постанови серії ІВ №00006916 від 31 серпня 2020 року про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15 жовтня 2020 року вказаний адміністративний позов був залишений без руху, позивачу був наданий строк для усунення недоліків позову.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30 жовтня 2020 року було ОСОБА_1 було поновлено строк звернення до суду з позовною заявою до головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу паркування департаменту транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Фалинського Богдана Владиславовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі та позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, судове засідання призначено на 10 листопада 2020 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що згідно з постановою серії ІВ №00006916 від 31 серпня 2020 року, винесеною головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу паркування департаменту транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Фалинським Богданом Владиславовичем, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Як зазначено в постанові, стягнення накладено у зв`язку з тим, що він зупинив належний йому автомобіль в місцях виїзду з прилеглих територій 20 серпня 2020 року об 10 год. 29 хв. по вул. Соборна 59. Зазначену постанову він отримав 30 вересня 2020 року, що підтверджується листом від АТ «Укрпошта» від 27.10.2020.

Вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Диспозиція ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що головним спеціалістом інспектором з паркування відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради здійснювалась фотофіксація адміністративного правопорушення за допомогою технічного засобу Logic Instrument K80V2.

З оскаржуваної постанови не вбачається, чи проводились відповідні заміри, що б відповідало диспозиції порушенню ПДР України, де вказано, що зупинка забороняється ближче10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці в`їзду.

Крім того, інспектор не переконався, чи транспортний засіб було залишено на зупинці безпосередньо ОСОБА_1 , чи іншою особою, що вказує на порушення презумпції невинуватості особи (ст. 62 Конституції України).

Позивач зазначає, що транспортним засобом в той день керувала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також позивач зазначає, що в оскаржуваній постанові допущені порушення, а саме місцем зупинки транспортного засобу вказано вул. Соборну 94 у м. Вінниці, при тому, що в дійсності автомобіль знаходився по вулиці Хлібна, в м. Вінниця, орієнтовно поруч з поштовим номером 3.

Позивач вказує, що згідно пункту 15.9 «и» ПДР України, зупинка забороняється ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до ст. 80 КАС України речовими доказами є зокрема електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Належним доказом даного правопорушення. Виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля на відстані менш ніж 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду від 08.02.2018 у справі №760/3696/16-а.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Проте, як зазначає позивач, належні та допустимі докази, на підставі яких відповідач дійшов висновку про винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 3 КУпАП, до оскаржуваної постанови не додані. Зокрема, відсутні дані про проведення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вимірювання відстані від транспортного засобу до суцільної лінії розмітки та виїзду з прилеглої території, інформація про засоби, якими б здійснювались такі виміри також відсутня.

Відтак, висновок відповідача про те, що позивач ОСОБА_1 здійснив зупинку/стоянку транспортного засобу ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, є його суб`єктивним баченням відстані зупинки/стоянки автомобіля позивача та не підтверджується жодними доказами.

Візуальне спостереження за дотриманням ПДР України може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. В даному випадку для підтвердження порушення позивачем вимог пунктів 15.9 «и», 15.9 «д», 15.10 «а» ПДР України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, фотокартки із відповідними замірами відстані від автомобіля до виїзду з прилеглої території.

Зазначене відповідає висновку Верховного суду, викладеному у постанові від 15.05.2019 у справі №537/2088/17.

Враховуючи викладене, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ІВ №00006916 від 31 серпня 2020 року, винесеною головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу паркування департаменту транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Фалинським Богданом Владиславовичем, про притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Корнійчук С.А., пославшись на вищезазначені обставини, позов підтримали. Просили його задовольнити.

Представник відповідача Мельник С.С. надав суду відзив на позов та заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що зі змісту даної постанови та фотоматеріалів, на яких чітко зафіксований момент вчинення правопорушення, вбачається порушення правил зупинки та стоянки транспортних засобів, а саме п. 15.9 «и» Правил дорожнього руху. Оскільки докази, надані інспектором з паркування, в повній мірі підтверджують здійснення адміністративного правопорушення, а також підтверджують, що він діяв на підставі та у межах наданих повноважень при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення, просив у задоволені позову відмовити.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні надала покази, з яких вбачається, що вона є дружиною брата позивача. 20.08.2020 вона їхала по вул. Соборній у м. Вінниця, та припаркувалась на вул. Хлібній біля Управління Поліції, для того, щоб занести ключі власнику автомобіля.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається із оскаржуваної постанови серії ІВ №00006916 від 31 серпня 2020 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, за порушення зупинки та стоянки транспортних засобів, а саме п. 15.9 «и» Правил дорожнього руху.

Вимогами частини третьої статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, в тому числі п. «з» - ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до пункту 15.9 «и» Правил дорожнього руху зупинка забороняється ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення.

Порядок та особливості розгляду справи про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлений у статях 279-1, 279-4 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 20 серпня 2020 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу паркування департаменту транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Фалинським Богданом Владиславовичем було здійснено фотофіксацію із зазначенням дати, місця розташування транспортного засобу позивача та географічних координат, дані обставини зображені у кількості шести фотозображень з різних ракурсів, які долучені представником відповідача до матеріалів справи.

Відповідно до примітки ст. 14-2 КУпАП, Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Фотоматеріали із відображенням транспортного засобу марки «Toyota corolla», номерний знак НОМЕР_1 (GPS-координати:49.23478320,28.46068570; дата 20.08.2020, час 10:29) містять інформацію про те, що транспортний засіб позивача був зупинений ближче ніж 10 метрів до виїзду з прилеглої території.

Крім того, представником відповідача в судове засідання було надано докази, що пристрої для вимірювання відстані та фіксації правопорушення відповідають чинним нормам, а саме: свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №200/76 від 30.01.2020; атестат відповідності інформаційно-телекомунікаційної системи «Система інтелектуального паркування «UNIP» від 28.12.2019 №21028 з додатками; сертифікат експертизи типу №UA.030.109070-18 від 12.11.2018 з додатками; сертифікат відповідності програмно-аналітичного комплексу «інспектор» від 09.06.2020.

На підставі вказаних документів встановлено, що вимірювання відстані та фіксування порушення правил зупинки транспортного засобу було здійснено за допомогою належного обладнання та є таким, що відображує об`єктивну реальність.

Інспектором з паркування Фалинським Б.В. було зафіксовано факт здійснення позивачем зупинки транспортного засобу на відстані менше ніж 10 метрів до виїзду з прилеглої території, що є порушенням правил зупинки транспортних засобів (п. 15.9 «и» ПДР).

Згідно ст. 219 КУпАП, від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і шостою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради інспектори з паркування.

За рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 23 січня 2020 року №155 посадові особи відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради наділені повноваженнями на здійснення функцій інспекторів з паркування, які й уповноважені здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і шостою статті 122 КУпАп (у частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), частинами першою, другою і восьмою статті 152-1 КУпАП накладати стягнення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів.

Згідно з посадовою інструкцією головного спеціаліста- інспектора з паркування відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку міської ради з поміж інших завдань та обов`язків є: здійснення фотозйомки (відеозапису) обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів; залишення порушнику (на транспортному засобі) повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису); складання постанови про адміністративні правопорушення за ч.ч. 1, 3 і 6 ст. 122 КУпАП, ч.ч. 1, 2 та 8 ст. 152-1 КУпАП в межах компетенції та порядку передбаченого діючим законодавством по відношенню до осіб, які порушують правила паркування, зупинки та стоянки транспортних засобів на території Вінницької міської об`єднаної територіальної громади та ін.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа)виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

В судовому засіданні позивач, посилаючись на показання свідка, зазначив, що в момент вчинення правопорушення не керував транспортним засобом, а тому він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Суд критично ставиться до даного твердження, оскільки зі змісту примітки до ст. 122 КУпАП вбачається, що, Суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Згідно п.2 ч. 1 ст. 279-3 КУпАП, Відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, особа, що вчинила правопорушення, в установлений законом строк не звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також не надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії головного спеціаліста інспектора з паркування відділу паркування Фалинського Б.В. щодо винесення оскаржуваної постанови не є протиправними, а постанова серії ІВ №00006916 від 31 серпня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення є законною та не підлягає скасуванню.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись 14-2, ч. 3 ст. 122, 219, 251, 265-4, 279-1, 280, 293 КУпАП, ст.ст.1, 2, 19, 20, 72,77,96, 229, 242-246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу паркування департаменту транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Фалинського Богдана Владиславовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя