Справа № 140/6341/20
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 140/6341/20 пров. № А/857/10296/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Іщук Л. П.;

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року у справі № 140/6341/20 (головуючий суддя Ксензюк А.Я., м. Луцьк) за позовом ОСОБА_1 до Ковельського управління Державної казначейської служби України Волинської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2020 року Волинським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Ковельського управління Державної казначейської служби України Волинської області про визнання протиправним рішення, оформленого листом №03-23-10/200 від 03 березня 2020 року про повернення виконавчого документа без виконання; зобов`язання виконати додаткове рішення суду від 21 жовтня 2019 року, перерахувати кошти на виконання виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду №1165/2019 від 02 грудня 2019 року; зобов`язання відповідача нарахувати і сплатити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 компенсацію у вигляді трьох відсотків річних за порушення строку перерахування коштів на виконання виконавчого листа №1165/2019 від 02 грудня 2019 року, за весь час прострочення по дату фактичного виконання включно.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що Ковельське управління Державної казначейської служби України Волинської області, повертаючи без виконання виконавчий документ, діяло всупереч вимогам закону, необгрунтовано та упереджено. Копія довіреності від 17.08.2018, надана відповідачу разом із заявою про стягнення коштів за сплачений судовий збір, засвідчена представником ОСОБА_1 - Ярмолюком Я.І. в порядку визначеному ДСТУ 4163-2003 Вимоги до оформлення документів. Вимога відповідача про надання належним чином оформленої ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 у справі №140/2623/18 є безпідставною, адже Ковельському управлінню Державної казначейської служби України Волинської області надано копію ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 про виправлення помилки у виконавчому листі.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року, прийнятим в порядку письмового провадження, позивачу відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що відповідач мотивував оскаржене рішення № 03-23-10/200 від 03.03.2020 інструкцією з діловодства, а не законом. Відповідно до ч.2 ст.3 ЗУ «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» стягувач для виконання рішення суду в органах казначейства повинен подати заяву, виконавчий документ і довідку про рахунок з реквізитами в банку на який слід перерахувати кошти. Інші документи стягувач може подавати в добровільному порядку. Представником стягувача до заяви долучено копію довіреності в добровільному порядку для сприяння у виконанні рішення суду. Копія довіреності засвідчена представником ОСОБА_1 - Ярмолюком Я.І. в порядку визначеному ДСТУ 4163-2003 Вимоги до оформлення документів. З наведеного апелянт робить висновок про безпідставність повернення виконавчого документа без виконання оформлене листом №03-23-10/200 від 03 березня 2020 року.

Відповідачем подано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому висловлено прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 жовтня 2019 року Волинським окружним адміністративним судом постановлено додаткове рішення у справі №140/2623/18, яким стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Відділу обліку, розподілу та приватизації житла виконавчого комітету Ковельської міської ради судовий збір в розмірі 1921 грн.

Вказане додаткове рішення набрало законної сили 21 листопада 2019 року і на його виконання судом було видано виконавчий лист №1165 2019р. від 02 грудня 2019 року.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі №140/2623/18 внесено виправлення у виконавчий лист №1165 2019р. від 02 грудня 2019 року шляхом виправлення описки в зазначенні боржника, а саме: «Відділ обліку, розподілу та приватизації житла виконавчого комітету Ковельської міської ради» виправити на «Виконавчий комітет Ковельської міської ради (45008, Волинська обл., м. Ковель, вул. Незалежності, 73, )».

20 січня 2020 року ОСОБА_1 через свого представника Ярмолюка Я.І. звернулася до Ковельського УДКСУ Волинської області з заявою про стягнення коштів відповідно до виконавчого листа №1165 2019р. від 02 грудня 2019 року, виданого Волинським окружним адміністративним судом на виконання додаткового рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року в адміністративній справі №140/2623/18. Заявником до заяви додано такі документи: оригінал виконавчого листа №1165 2019р. від 02 грудня 2019 року; копію ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі №140/2623/18 про виправлення помилки у виконавчому листі; копію довідки від 29 жовтня 2019 року АТ КБ «Приватбанк» з реквізитами ОСОБА_2 ; копію довіреності від 17 серпня 2018 року, зареєстрованої в реєстрі за №875.

22 січня 2020 року Ковельське УДКСУ Волинської області надіслало на адресу ОСОБА_2 лист №03-23-10/83 у якому повідомило, що для отримання коштів на підставі поданого виконавчого документа необхідно надати копію ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі №140/2623/18 про виправлення помилки у виконавчому листі, завірену належним чином та з відміткою про набрання законної сили, а також належним чином нотаріально посвідчену копію довіреності.

03 березня 2020 року Ковельське УДКСУ Волинської області прийняло рішення, оформлене листом №03-23-10/200, про повернення виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду №1165 2019р. від 02 грудня 2019 року без виконання на підставі підпунктів 1, 9 пункту 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною другою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (зі змінами та доповненнями) (далі - Порядок № 845).

Згідно пункту 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

В пункті 24 Порядку № 845 закріплено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Пунктом 6 Порядку №845 встановлено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Згідно підпунктів 1,9 пункту 9 Порядку №845 орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли: виконавчий документ подано особою, що не має відповідних повноважень; не відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження»; протягом місяця з дня звернення до стягувача для отримання додаткових відомостей для виконання рішення про стягнення коштів ним не надано таких відомостей органу Казначейства.

Як видно з матеріалів справи, Ковельське УДКСУ Волинської області приймаючи рішення від 03 березня 2020 року № 03-23-10/200 про повернення виконавчого листа без виконання керувалось підпунктами 1,9 пункту 9 Порядку №845. В даному рішенні зазначено, що подана копія довіреності №875 від 17.08.2018 оформлена з порушенням встановлених вимог. Крім того, для отримання коштів на підставі поданого виконавчого листа №1165 2019р. від 02 грудня 2019 року необхідно надати копію ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі №140/2623/18 про виправлення помилки у виконавчому листі, завірену належним чином та з відміткою про набрання законної сили.

З приводу подання представником ОСОБА_1 копії довіреності оформленої з порушенням встановлених вимог, слід зазначити наступне.

До заяви про виконання рішення про стягнення коштів від 20 січня 2020 року, на підтвердження повноважень представника, було додано копію нотаріально посвідченої довіреності від 17 серпня 2018 року, зареєстрованої в реєстрі за №875. Вказана копія довіреності завірена особистим підписом особи, якій така довіреність видана Ярмолюком Я.І.

Представництво за своєю природою - це організаційне правовідношення, змістом якого є повноваження однієї особи (представника) діяти від імені, в інтересах іншої особи, яке виникає з договору, закону, акта органу публічної влади. Крім того, представництвом є діяльність представника, спрямована на реалізацію наданих йому повноважень. Змістом відносин представництва є повноваження, без яких останнє не може існувати. Як повноваження розуміють систему двох суб`єктивних прав представника, одне з яких є абсолютним, інше - відносним. Абсолютне право представника містить у собі можливість вчинення певних дій від імені та в інтересах особи, а відносне право полягає у тому, що представник вправі розраховувати на те, що всі юридичні наслідки, створені його діями, виникнуть лише для особи, яку він представляє, а не для самого представника.

Статтею 58 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують довіреність, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Відповідно до статті 75 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси, посадові особи органів місцевого самоврядування та посадові особи консульських установ України, які вчиняють нотаріальні дії, засвідчують вірність копій документів, виданих юридичними особами, за умови що ці документи не суперечать закону, мають юридичне значення і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом.

Вірність копії документа, виданого фізичною особою, засвідчується у випадках, якщо справжність підпису фізичної особи на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом, посадовою особою органу місцевого самоврядування, посадовою особою консульської установи України, начальником установи виконання покарань.

Згідно п.10 ст.34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них.

З наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що виключно нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують довіреність видану фізичною особою для представництва її інтересів та засвідчують її копію. Особа якій видано довіреність на представництво інтересів фізичної особи не має права засвідчувати копію нотаріально посвідченої довіреності, що в свою чергу приводить до висновку про правильність дій Ковельського управління Державної казначейської служби України Волинської області при поверненні виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду №1165 2019р. від 02 грудня 2019 року без виконання з підстав неподання представником стягувача належним чином нотаріально завіреної довіреності.

З приводу неподання представником ОСОБА_1 завіреної належним чином та з відміткою про набрання законної сили копії ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі №140/2623/18 про виправлення помилки у виконавчому листі, слід зазначити наступне.

До заяви про виконання рішення про стягнення коштів від 20 січня 2020 року представником ОСОБА_1 було додано копію ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі №140/2623/18 без відмітки про набрання нею законної сили.

Як уже зазначалось ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі №140/2623/18 внесено виправлення у виконавчий лист №1165 2019р. від 02 грудня 2019 року шляхом виправлення описки в зазначенні боржника, а саме: «Відділ обліку, розподілу та приватизації житла виконавчого комітету Ковельської міської ради» виправити на «Виконавчий комітет Ковельської міської ради (45008, Волинська обл., м. Ковель, вул. Незалежності, 73, )».

Відповідно до частини третьою статті 373 КАС України виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначається, зокрема, дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно пунктів 1, 3, 4 розділу XI Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затверджена наказом ДСА України від 20.08.2019 № 814, копії судових рішень видаються особам, які відповідно до чинного законодавства мають право на їх одержання. Копія судового рішення, виготовлена апаратом суду, засвідчується відповідальною особою апарату суду та печаткою суду із зазначенням дати. У разі якщо судове рішення не набрало законної сили, про це працівником апарату суду зазначається на копії, що видається чи надсилається. На копії судового рішення, що набрало законної сили, зазначається дата набрання ним чинності. Копії судових рішень, що набрали законної сили або підлягають негайному виконанню повинні бути прошиті, пронумеровані, засвідчені та скріплені відповідною печаткою суду.

Таким чином, у випадках встановлених КАС України ухвала суду є виконавчим документом. У виконавчому документі зазначається, зокрема, дата набрання рішенням законної сили. На копії судового рішення, що набрало законної сили, зазначається дата набрання ним чинності.

Відповідно до п.п.1 п.9 Порядку №845 орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, Ковельське управління Державної казначейської служби України Волинської області при поверненні виконавчого листа Волинського окружного адміністративного суду №1165 2019р. від 02 грудня 2019 року без виконання з підстав неподання стягувачем завіреної належним чином та з відміткою про набрання законної сили копії ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі №140/2623/18 про виправлення помилки у виконавчому листі діяло у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження».

Підсумовуючи наведене вище, слід зазначити, що суд першої інстанції прийняв правильне по суті рішення про відмову в задоволенні позову, однак відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з помилкових мотивів, а тому оскаржене рішення суду першої інстанції слід змінити в частині мотивів відмови в задоволенні адміністративного позову.

Пунктом 4 ч.1 ст.317 КАС України встановлено, що підставою для зміни судового рішення суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.4 ст.317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись статтями 229, 241, 250, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року у справі № 140/6341/20 змінити в частині мотивів відмови в задоволенні адміністративного позову.

У решті рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року у справі № 140/6341/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
Л. П. Іщук