Справа № 640/15442/20
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
19 листопада 2020 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Ключковича В.Ю.,
суддів Парінова А.Б.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -
Науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просило:
- визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) розглянути заяву науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" від 03 червня 2020 року № 1/03-06-20;
- зобов`язати Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 54857469, зняти всі арешти на рухоме та нерухоме майно, грошові кошти науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер", які були накладені в рамках виконавчого провадження № 54857469.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням позивач подав апеляційну.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року апеляційну скаргу задоволено частково; рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 серпня 2020 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не розгляду заяви науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" від 03 червня 2020 року № 1/03-06-20 по суті окресленого в заяві питання щодо наявності/відсутності підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 13 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»; зобов`язано Печерський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повторно розглянути заяву науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" від 03 червня 2020 року № 1/03-06-20 та надати відповідь по суті окресленого в заяві питання щодо наявності/відсутності підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 13 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

19.10.2020 у судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, у зв`язку з чим колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Разом з тим, 19.10.2020 о 15:20 год. на електронну пошту Шостого апеляційного адміністративного суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" надійшло клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, у якому позивач вказує, що документи, а саме акт наданих послуг, звіт про обсяг наданих послуг, рахунок на оплату, докази сплати вартості наданої правничої допомоги, довідка будуть подані в порядку ч. 7 ст. 139 КАС України, та просить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 7000, 00 грн.

22.10.2020 до суду апеляційної інстанції від товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій позивач просить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) понесені ним витрати на правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 6000, 00 грн.

26.10.2020 до суду апеляційної інстанції від товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" надійшло клопотання про приєднання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, додатком до якого є копія акту наданих послуг від 22.10.2020 згідно Договору №28 про надання правової допомоги від 28.08.2020, копію звіту про обсяг наданих послуг від 22.10.2020 згідно Договору №28 про надання правової допомоги від 28.08.2020, копію рахунку на оплату №7 від 22.10.2020, копію квитанції №0.0. від 22.10.2020, копію довідки №50 від 22.10.2020.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів приходить до висновку про необхідність прийняття додаткової постанови та часткового задоволення такої заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 5 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови від 19 жовтня 2020 року зазначено, що на підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу представником позивача надано копію Договору про надання правової допомоги №28 від 28.08.2020 та копію Додатку №1 від 28.08.2020 до Договору №28 про надання правової допомоги від 28.08.2020, однак, не надано доказів оплати гонорару адвоката, що, в свою чергу свідчить про відсутність фактично понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а тому, суд дійшов висновку, що такі витрати такі не підлягають відшкодуванню.

Разом з тим, у відповідності до вимог статті 143 КАС України, позивачем подано докази щодо понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Ураховуючи те, що при розгляді апеляційної скарги судом не вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про необхідність винесення додаткової постанови.

Відповідно до ч.1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч.ч.1-5 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу у суді першої інстанції надавалася правнича допомога адвокатом Руденко А.О., на підтвердження чого позивачем надано копію Договору №01-07 про надання правової допомоги від 01.07.2020; копію додатку №1 від 01.07.2020 до Договору №01-07 про надання правової допомоги від 01.07.2020; копію звіту про обсяг наданих послуг від 07.08.2020 згідно Договору №01-07 про надання правової допомоги від 01.07.2020; копію акту наданих послуг від 07.08.2020 згідно Договору №01-07 про надання правової допомоги від 01.07.2020; копію рахунку №134 від 07.08.2020, копію квитанції до прибуткового касового ордера №80 від 07.08.2020 на суму 6000, 00 грн.; копію довідки №1/07-08-2020 від 07.08.2020; ордер серії КС №814256 від 07.08.2020; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно Акту наданих послуг від 07.08.2020 згідно Договору №01-07 про надання правової допомоги від 01.07.2020 позивачу надана правова допомога загальною вартістю 6000, 00 грн. обсяг якої становить:

1) юридичний аналіз документів, формування правової позиції;

2) підготовка та подання адміністративного позову від 06.07.2020 у справі №640/15442/20;

3) підготовка та подання заяви про усунення недоліків адміністративного позову від 23.07.2020 у справі №640/15442/20;

4) підготовка та подання клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу від 07.08.2020 у справі №640/15442/20;

5) уточнення інформації про судовий розгляд справи в суді 1-ої інстанції.

Також, позивачу у суді апеляційної інстанції надавалася правнича допомога адвокатом Васюк М.М., на підтвердження чого позивачем надано копію ордеру серії АІ №1053495 від 04.09.2020; копію Договору про надання правової допомоги №28 від 28.08.2020; копію Додатку №1 від 28.08.2020 до Договору №28 про надання правової допомоги від 28.08.2020; копію акту наданих послуг від 22.10.2020 згідно Договору №28 про надання правової допомоги від 28.08.2020; копію звіту від 22.10.2020 про обсяг наданих послуг згідно Договору №28 про надання правової допомоги від 28.08.2020; копію рахунку №7 від 22.10.2020, копію квитанції №0.0. від 22.10.2020 на суму 7000, 00 грн.; копію довідки №50 від 22.10.2020.

Згідно Акту наданих послуг від 22.10.2020 згідно Договору №28 про надання правової допомоги від 28.08.2020 позивачу надана правова допомога загальною вартістю 7000, 00 грн. обсяг якої становить:

1) юридичний аналіз документів, які надані Клієнтом, формування правової позиції, аналіз рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2020 у справі №640/15442/20;

2) підготовка та подання апеляційної скарги від 04.08.2020 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.08.2020 у справі №640/15442/20;

3) підготовка та подання заяви про усунення недоліків апеляційної скарги від 25.09.2020 у справі №640/15442/20;

4) підготовка та подання клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу від 16.10.2020 у справі №640/15442/20;

5) підготовка та подання клопотання про відкладення розгляду справи №640/15442/20 від 16.10.2020.

При цьому, колегія суддів вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає розподілу є неспівмірним та підлягає зменшенню, виходячи з такого.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі №362/3912/18 та додатковій постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №201/14495/16-ц.

Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява №34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Колегія суддів вважає завищеною оплату наданих послуг представниками позивача, оскільки підготовка та подання заяви про усунення недоліків адміністративного позову від 23.07.2020 у справі №640/15442/20; підготовка та подання клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу від 07.08.2020 у справі №640/15442/20; підготовка та подання заяви про усунення недоліків апеляційної скарги від 25.09.2020 у справі №640/15442/20; підготовка та подання клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу від 16.10.2020 у справі №640/15442/20; підготовка та подання клопотання про відкладення розгляду справи №640/15442/20 від 16.10.2020 вочевидь не вимагали від адвокатів витрат часу у такому обсязі, як зазначено в звітах про обсяг наданих вислуг.

Крім того, надання такої послуги, як «уточнення інформації про судовий розгляд справи в суді 1-ої інстанції» не є послугою, пов`язаною безпосередньо з діяльністю адвоката, не є правовою допомогою.

Суд апеляційної інстанції, таким чином, розподіляючи витрати, понесені ТОВ "Агро-Інтер" на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19).

Враховуючи характер виконаної адвокатами роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатами роботи, критерію необхідності вчинення відповідних дій адвокатами та значимості таких дій у справі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000, 00 грн.

Отже, проаналізувавши розрахунок та надані докази, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви щодо розподілу судових витрат на правову допомогу частково, в сумі 2000,00 грн. за надання правової допомоги у суді першої та апеляційної інстанціях, а в іншій частині така заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 139, 143, 243, 252, 322, 328, 329 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову у справі №640/15442/20 за адміністративним позовом науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Інтер" (01133, м. Київ, вул. Леоніда Первомайського, буд. 11, ) за рахунок бюджетних асигнувань Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 11-б, ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

У задоволенні іншої частини заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді А. Б. Парінов

О. О. Беспалов