Справа № 380/7577/20
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2020-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/7577/20
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

20 листопада 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області (далі - відповідач), у якій просить визнати протиправним та скасувати рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області № 8/П/5-2020 від 28.08.2020 про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за одноразове грубе порушення правил адвокатської етики у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на один рік - з 28.08.2020 по 28.08.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем за відсутності вини позивача, недоведеністю складу цивільного правопорушення, невзяття до уваги і з`ясування усіх обставин, у тому числі пом`якшуючих, що мають значення для прийняття рішення КДКА, та таким, що спрямоване на втручання в реалізацію права на повагу до приватного життя позивача. Вважає, що відповідачем не наведено жодної причини неможливості застосування більш м`якої санкції, не розмежовано адвокатської діяльності позивача від особистого життя, чим порушено права ОСОБА_1 , тому він звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 18.09.2020 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвалою від 22.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 23.10.2020 суд залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача акціонерне товариство «Ідея Банк».

Ухвалою суду від 22.10.2020 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі № 380/7577/20 повернено заявнику без розгляду.

На адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову у справі № 380/7577/20 (вх. № 61505 від 19.11.2020) шляхом зупинення дії рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області № 8/П/5-2020 від 28.08.2020 про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за одноразове грубе порушення правил адвокатської етики у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на один рік - з 28.08.2020 по 28.08.2021, до набрання законної сили рішенням у справі № 380/7577/20.

В обґрунтування цієї заяви позивач вказав, що у відзиві на позовну заяву, як і в оскаржуваному рішенні, відповідач, на його думку, не навів жодного доказу та ніяким чином не спростував його аргументів про відсутність конфлікту інтересів в період надання позивачем правової допомоги АТ «Ідея Банк» та клієнтам - позичальникам. Відтак вважає, що оскаржуване рішення містить ознаки протиправності, оскільки таке, на його думку, прийнято за відсутності встановленої вини позивача та складу цивільного правопорушення. Вказав також, що станом на 19.11.2020 позивач не отримував від відповідача заперечення на відповідь на відзив та відзиву від третьої особи, тому вважає, що відповідач та третя особа скористались своїм правом на обрання пасивного способу захисту через неподання будь-яких аргументів з приводу позовної заяви. Додатково зазначив, що конфлікт інтересів є завжди суб`єктивним критерієм самого адвоката і якщо він впевнений, що його не існує, він може та має повне право надавати правову допомогу. Вважає, що мотивація, наведена у рішенні відповідача, суперечить статтям 9, 20 Правил адвокатської етики, оскільки базується на припущеннях «міг отримати», тоді як зазначеними статтями чітко визначено поняття «отримав», тобто ставить виключно вимогу про наявність доведеного факту. З урахуванням того, що в Єдиному реєстрі адвокатів України міститься інформація про зупинення діяльності адвоката ОСОБА_1 , позивач позбавлений права на заняття адвокатською діяльністю. Окрім цього, вважає, що навіть у випадку задоволення судом позову пройде значний проміжок часу до набрання рішенням законної сили, а у випадку його оскарження іншими учасниками та розгляду у суді апеляційної інстанції результат у справі може втратити для позивача будь-який інтерес через сплив річного строку, а його права як адвоката на час зупинення взагалі не будуть захищені. Оскільки справа станом на день подання заяви знаходиться на стадії прийняття рішення і суд може надати правову оцінку оскаржуваному рішенню відповідача, вважає, що відсутні мотиви для відмови у задоволенні заяви, викладені в ухвалі суду від 18.09.2020. Позивач зазначив, що заява про забезпечення позову є ефективним та можливим способом захисту, відтак просить таку задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд керується ч. 1 ст. 2 КАС України відповідно до якої завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Забезпечення позову згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч. 1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Для можливості застосування судом вищезазначених форм забезпечення позову, про які просить позивач у заяві про забезпечення позову, необхідна наявність певних підстав, передбачених чинним законодавством України.

Предметом дослідження у межах спірних правовідносин є правомірність прийняття кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області рішення № 8/П/5-2020 від 28.08.2020 про притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за одноразове грубе порушення правил адвокатської етики у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на один рік - з 28.08.2020 по 28.08.2021.

Суд дослідив подану ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову та зауважує, що у разі забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення № 8/П/5-2020 від 28.08.2020 судом фактично буде ухвалено рішення по суті спору, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Твердження позивача про те, що справа № 380/7577/20 уже розглянута по суті судом до уваги не береться, оскільки судовий розгляд в суді першої інстанції в силу вимог ч. 3 ст. 241 КАС України закінчується ухваленням рішення суду, у якому і надається оцінка спірним правовідносинам, що склалися між сторонами.

До моменту прийняття рішення у справі суд, незалежно від стадії судового розгляду, не може висловлювати свої судження щодо тих чи інших обставин справи.

При розгляді заяви про забезпечення позову перевіряється виключно наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, прямо передбачених ст. 150 КАС України. Протиправність або правомірність рішення, яке заявник оскаржує, не перевіряється незалежно від стадії судового розгляду. Такі обставини встановлюються на підставі з`ясування всіх фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, що здійснюється судом при ухваленні рішення за результатами розгляду позовних вимог по суті.

Як і при розгляді первинної заяви про забезпечення позову, яка була подана разом із позовною заявою, так і при поданні заяви про забезпечення позову на стадії судового розгляду справи позивачем не доведено наявності очевидних ознак протиправності рішення відповідача, що в силу вимог ст. 150 КАС України може слугувати підставою для забезпечення позову.

Крім цього, викладені позивачем у заяві від 19.11.2020 пояснення щодо конфлікту інтересів є фактично додатковим обґрунтуваннями позовних вимог та не впливають на наявність підстав для забезпечення позову. Твердження про те, що неподання відповідачем заперечення на відповідь на відзив та пояснень щодо предмета спору третьою особою свідчить про пасивний спосіб захисту у зв`язку з відсутністю, на думку позивача, забезпечення позову, судом до уваги не беруться, оскільки подання таких заяв по суті спору є правом, а не обов`язком учасників. Крім цього, позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, долученому до матеріалів справи.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 (реєстраційний номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 73082059) зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 826/13306/18, від 10.04.2019 (справа № 826/16509/18) та від 13.05.2020 (справа № 640/16714/19).

За своєю юридичною природою інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту.

Головною метою його застосування є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за наявності хоча б однієї з умов, передбачених ст. 150 КАС України, зокрема встановлених судом ще до розгляду відповідного позову по суті заявлених позовних вимог на підставі обґрунтованої заяви та доданих до неї матеріалів.

У свою чергу, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони законних інтересів позивача від можливих порушень з боку відповідача для забезпечення позивачу реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на його користь, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд зауважує, що під розглядом справи по суті розуміється вирішення спору безпосередньо судом з винесенням відповідного рішення. У свою чергу забезпечення позову - вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.

При цьому, у ч. 2 ст. 150 КАС України законодавчо регламентовано чіткі підстави для вжиття заходів забезпечення позову і правова конструкція цієї норми вимагає встановлення судом на цій стадії лише ймовірності («може») ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту чи поновлення порушених або оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Водночас, такі ознаки не мають окреслених законодавчих меж та кваліфікуючих критеріїв і в кожній конкретній справі ці поняття є оціночними.

Звертаючись втретє до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, заявник посилається на позбавлення внаслідок зупинення права на заняття адвокатською діяльністю власне самого його права на заняття адвокатською діяльністю та засобів для існування. Однак заявником ( ОСОБА_1 ) не підтверджено неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Суд також враховує, що рішення суду за такими позовами не потребують виконання. Їх значення полягає у констатації факту неправомірності оскаржуваного рішення і позбавлення його правових наслідків шляхом скасування. Тому у справі за таким позовом не може бути ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду. Отже, і заходів забезпечення позову вони не потребують.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів, яких стосуються. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте суд звертає увагу, що відповідно до ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Поряд з цим відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Суд зазначає, що законодавець, передбачивши в Законі України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» такий вид дисциплінарної відповідальності адвоката як зупинення його права на заняття адвокатською діяльністю, тим самим охопив і можливі негативні наслідки такого рішення.

Суд враховує і те, що у випадку відмови в задоволенні позову реалізація рішення відповідача буде взагалі неможлива, тоді як у випадку задоволення позовних вимог, позивач має можливість відшкодувати заподіяні збитки і шкоду.

Отже, задоволення заяви позивача про забезпечення позову не відповідає критеріям обґрунтованості, збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та не відповідає інституту забезпечення позову, тому у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 153, 154, 243, 248, 256, 293-295, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд у п`ятнадцятиденний строк з дати її складання.

Суддя Р.П. Качур