Справа № 380/9627/20
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/9627/20
У Х В А Л А

з питань розгляду справи за правилами загального позовного провадження

24 листопада 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у письмовому провадженні клопотання відповідача 1 про розгляд справи з викликом сторін в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського апеляційного суду, Дежавної судової адміністрації України, Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовною заявою до Львівського апеляційного суду (79008, м. Львів, пл. Соборна, 7), Державної судової адміністрації України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5), Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області (79005, м. Львів, вул. К.Левицького, 18), в якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо не нарахування та не виплати позивачу суддівської винагороди за період з 18.04.2020 по 12.07.2020 відповідно до ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»;

- зобов`язати відповідача 1 нарахувати позивачу невиплачену за період з 18.04.2020 по 12.07.2020 суддівську винагороду відповідно до вимог ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що встановлений на 01.01.2020 та доплату за вислугу років у розмірі 60 відсотків посадового окладу, розмір якої з урахуванням податків і зборів складає 421765,47 грн.;

- стягнути з відповідача 1 на користь позивача невиплачену їй за період з 18.04.2020 по 12.07.2020 суддівську винагороду відповідно до вимог ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у розмірі 421765,47 грн., з урахуванням податків і зборів;

- зобов`язати відповідача 2 виділити та перерахувати через Державну казначейську службу України відповідачу 1 кошти для проведення виплати позивачу недоплаченої суддівської винагороди за період з 18.04.2020 по 12.07.2020 у розмірі 421765,47 грн.;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди за один місяць.

Підставою позову є протиправність бездіяльності відповідача 1 щодо виплати позивачу суддівської винагороди у період з 18.04.2020 по 18.07.2020 у розмірах і порядку, передбачених ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Вказане зумовило недоплату позивачу належної суддівської винагороди в сумі 421765,47 грн.

Оскільки таке порушує права позивача, вона для їх відновлення звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 03.11.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

19.11.2020 за вх. №10484ел. від відповідача надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, з покликанням на характер спірних правовідносин, складність справи, а також те, що предметом спору є нарахування та виплата суддівської винагороди, за період коли позивач займала відповідальне та особливо відповідальне становище, ця справа не належить до справи незначної складності. Просив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 Кодексу адміністративного судочинства України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

З огляду на те, що розгляд цієї справи здійснюється у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, за наявними матеріалами, суд вирішив це клопотання розглянути у порядку письмового провадження.

Розглядаючи клопотання, суд керується таким.

За приписами ч.ч. 6, 7 ст. 262 КАС України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін:

1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу;

2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з приписами п. 5 ч. 1 ст. 167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема, підстави заяви (клопотання, заперечення).

З позиції суду вказане клопотання позивача не обґрунтовано. Крім того, відповідач жодним чином не аргументував у який спосіб характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності зумовлюють проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Одне лиш покликання на необхідність проведення судового засідання з повідомленням та викликом у судове засідання сторін, не може бути підставою для задоволення відповідного клопотання.

В обґрунтування клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відповідач 1 покликається на п. 1 ч. 6 ст. 12 КАС України, де зазначено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Суд зважає на позицію відповідача 1, однак зазначає, що позивач на час подання позову не є службовою особою, яка у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займає відповідальне чи особливо відповідальне становище. Тому розгляд справи може бути здійснено за правилами спрощеного позовного провадження.

Також суд зазначає, що відповідно до положень КАС України кожен з учасників справи має право ознайомлюватися з матеріалами справи, зокрема, і з аргументами іншої сторони та реагувати на них відповідно до вимог КАС України, надавати пояснення, наводити свої доводи та міркування.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Дослідивши клопотання відповідача, матеріали справи, предмет та підстави позову, суд не встановив обґрунтованих підстав для розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та дійшов висновку про відмову у задоволенні такого клопотання.

Керуючись ст. ст. 12, 166, 167, 241-243, 248, 256, 262-263, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення КАС України, суд, -

у х в а л и в :

1. У задоволенні клопотання відповідача 1 - відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на цю ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Кравців О.Р.