Справа № 380/1847/20
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/1847/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Львів

15 год. 53 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Гулкевича В.О., представника позивачки Ситника С.О., представника відповідача Тереха І.М. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007 м. Львів пл. Ген.Григоренка 3) про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі - відповідач, ГУ НП у Львівській області), у якому просить:

- визнати дії відповідача по винесенню наказу про звільнення позивачки протиправними;

- визнати протиправним та скасувати наказ по особовому складу Головного управління Національної поліції у Львівській області № 593 від 23.09.2019, яким звільнено зі служби капітана поліції ОСОБА_1 (0787765) старшого слідчого відділу Галицького відділу ГУНП у Львівській області;

- поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого відділу Галицького відділу ГУНП у Львівській області;

- стягнути з відповідача на користь позивачки грошові кошти за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка вказала, що наказом № 660 о/с від 18.10.2018 у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення її звільнено зі служби в поліції. Вказаний наказ оскаржено позивачкою та рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 у справі № 1340/5087/18, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду, наказ № 660 о/с від 18.10.2018 скасовано, а ОСОБА_1 - поновлено на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Сихівського відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області. У подальшому позивачку за її згодою призначено на посаду старшого слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області. Верховним Судом 11.09.2019 за результатами розгляду касаційної скарги ГУ НП у Львівській області скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі № 1340/5087/18 з формальних, як вважає позивачка, підстав - за недотримання вимог процесуального законодавства, при цьому не спростовано відсутності в її діях дисциплінарного проступку. У той же час після отримання рішення Верховного Суду відповідачем повторно звільнено ОСОБА_1 у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, однак уже з Галицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області. Крім цього, її звільнено із служби під час перебування на лікарняному. Позивачка вважає таке звільнення незаконним, відтак звернулася із цим позовом до суду для захисту своїх порушених законних прав та інтересів.

Ухвалою від 06.03.2020 суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 17.09.2020 у задоволенні заяви представника Головного управління Національної поліції у Львівській області про залишення позовної заяви у справі 380/1847/20 без розгляду відмовлено; заяву представника позивачки про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду задоволено та визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Ухвало суду від 20.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні 20.10.2020 представник позивачки просив не розглядати позовну вимогу про визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції у Львівській області по винесенню наказу про звільнення ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив (вх. № 53871 від 20.10.2020). Зазначив, що оскаржуваним наказом № 593 о/с позивачку звільнено з посади слідчого Галицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області, а поновлена вона відповідно до рішення суду на посаді слідчого Сихівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області. Окремо вказав, що позовна вимога полягає не в поновленні ОСОБА_1 на службі, а в її поновленні саме на посаді. Вважає твердження відповідача про відсутність порушеного права позивачки оскаржуваним наказом № 593 о/с, оскільки такий запис в трудовій книжці визнано недійсним, необґрунтованим з огляду на те, що відповідачем не вчинено жодних дій щодо відновлення правового статусу позивачки, зокрема виплати їй заробітної плати у період дії оскаржуваного наказу № 593 о/с. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вх. № 9155 від 15.10.2020). В обґрунтування такого вказано, що фактично позивачка просить скасувати наказ № 593 о/с від 23.09.2019, який винесено на підставі постанови Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 1340/5087/18. Цією постановою скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019, а тому вважає, що оскаржуваний у цьому провадженні наказ № 660 о/с від 18.10.2018 є таким, що не був скасований у судовому порядку. У зв`язку з цим визнано таким, що не відповідає дійсності наказ № 856 о/с від 26.12.2018, який видано на виконання рішення суду про поновлення позивачки, у той же час службові відносини з ГУ НП у Львівській області також припинилися. Відтак вважає твердження ОСОБА_1 про повторну реалізацію дисциплінарного стягнення таким, що не відповідає дійсності. Оскільки на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.12.2019 у справі № 1340/5087/18 відповідачем видано наказ № 787 о/с від 23.12.2019, яким ОСОБА_1 поновлено на службі, вважає, що відсутні підстави для задоволення вимоги позивачки про повторне поновлення. Зауважив, що оскільки у трудовій книжці ОСОБА_1 , наявний запис про визнання недійсним запису про її звільнення на підставі наказу № 593 о/с від 23.09.2019, то права позивачки ніяким чином не порушено. Крім цього, наказом № 749 о/с від 19.11.2019 у зв`язку з тим, що позивачка 23.09.2019 перебувала на лікарняному, перенесено дату звільнення на 27.09.2019. У судовому засіданні надав аналогічні пояснення, просив у задоволенні позову відмовити.

Суд заслухав вступне слово представників сторін, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та встановив таке.

ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ України з 10.08.2008, та з 21.08.2017 проходила службу на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Сихівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці.

Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області № 660 о/с від 18.10.2018 у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби позивачку звільнено із служби в поліції.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 у справі № 1340/5087/17, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019, визнано протиправним та скасовано наказ по особовому складу Головного управління Національної поліції України у Львівській області № 660 о/с від 18.10.2018 в частині звільнення із служби капітана поліції ОСОБА_1 старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Сихівського відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області; поновлено капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Сихівського відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області з 19.10.2018 та стягнено з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 19.10.2018 по 13.12.2018 у розмірі 19759,60 грн з урахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів.

На виконання рішення у вказаній справі Головним управлінням Національної поліції у Львівській області видано наказ № 856 о/с від 26.12.2018, яким з 19.10.2018 ОСОБА_1 поновлено на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Сихівського відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області.

У подальшому на підставі рапорту позивачки наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області № 55 о/с від 28.01.2019 ОСОБА_1 переведено на посаду старшого слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області.

Постановою Верховного Суду від 11.09.2019 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2020 у справі № 1340/5087/18 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головним управлінням Національної поліції у Львівській області видано наказ «Про виконання рішення суду» № 593 о/с від 23.09.2019, яким в частині поновлення ОСОБА_1 з 19.10.2018 визнано таким, що не відповідає дійсності наказ ГУ НП у Львівській області № 856 від 26.12.2018 та з 23.09.2019 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 капітана поліції ОСОБА_1 , старшого слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національного поліції України.

РПРішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.12.2019 у справі № 1340/5087/18 визнано протиправним та скасовано наказ по особовому складу Головного управління Національної поліції у Львівській області № 660 о/с від 18.10.2018 в частині звільнення зі служби капітана поліції ОСОБА_1 , старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Сихівського відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області, та поновлено капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Сихівського відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області з 19.10.2018. Вказане рішення набрало законної сили 13.01.2020.

Позивачка вважає звільнення на підставі наказу № 593 о/с від 23.09.2019 незаконним, відтак звернулася із цим позовом до суду для захисту своїх порушених законних прав та інтересів.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Спірні правовідносини регулюються законом України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон № 580-VIII від 02.07.2015) та Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженого Законом України № 2337-VIII від 15.03.2018 (далі - Дисциплінарний статут), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

ОСОБА_1 є працівником поліції, приймалася на службу та проходила її на підставі Закону № 580-VIII, яким врегульовано правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, у тому числі порядок призначення та звільнення поліцейських зі служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п. 1 та 2 ч. 1 статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частиною 1 ст. 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону № 580-VIII підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтею 77 Закону № 580-VIII врегульовано питання зі служби в поліції.

Відповідно до ч. 1 цієї статті поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:

1) у зв`язку із закінченням строку контракту;

2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції;

3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції;

4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

5) через службову невідповідність;

6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

7) за власним бажанням;

8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій);

9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі;

10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення;

11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Із змісту оскаржуваного наказу № 593 о/с від 23.09.2019 судом встановлено, що нормативною підставою звільнення ОСОБА_1 зазначено п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII - у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту).

Розділом ІІІ Дисциплінарного статуту врегульовано порядок застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських.

Частиною 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Дисциплінарного статуту).

Статтею 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарного стягнення як звільнення з посади та звільнення із служби в поліції (п.п. 6, 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується. Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Дисциплінарного статуту у разі поновлення порушених прав поліцейського у судовому порядку вищий керівник зобов`язаний негайно вжити заходів до поновлення прав поліцейського, усунення обставин, що призвели до таких порушень, та притягти до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень.

З матеріалів справи судом встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції України «Про виконання рішення суду» № 593 о/с від 23.09.2019 капітана поліції ОСОБА_1 , старшого слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області, звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національного поліції України.

Зі змісту зазначеного наказу слідує, що такий видано на виконання постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.09.2019 у справі № 1340/5087/18.

Судом встановлено, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.09.2019 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2020 у справі № 1340/5087/18 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому підставою для скасування вказаних судових рішень Верховний Суд зазначив, що підставою скасування є порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, що мають значення для правильного та об`єктивного вирішення справи, що в силу вимог п. 2 ч. 2 ст. 353 КАС України є також підставою для направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

З цього приводу суд зазначає, що спірними у межах справи № 1340/5087/18 були правовідносини щодо поновлення капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Сихівського відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області, у той час як у межах цієї справи предметом позову є поновлення капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого відділу Галицького відділу ГУНП у Львівській області.

Прийняття Верховним Судом постанови про скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд не може слугувати підставою для звільнення зі служби в силу вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, оскільки єдиною правовою підставою для звільнення поліцейського зі служби на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII є проведення дисциплінарною комісією у встановлений законом строк службового розслідування внаслідок вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, складення за його результатами висновку службового розслідування та (у разі встановлення вини поліцейського) видання письмового наказу про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій при звільненні ОСОБА_1 із посади старшого слідчого відділу Галицького відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області на підставі постанови Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 1340/5087/18.

Крім цього, судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.12.2019 у справі № 1340/5087/18 визнано протиправним та скасовано наказ по особовому складу Головного управління Національної поліції у Львівській області № 660 о/с від 18.10.2018 в частині звільнення зі служби капітана поліції ОСОБА_1 , старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Сихівського відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області, та поновлено капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Сихівського відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області з 19.10.2018. Вказане рішення набрало законної сили 13.01.2020.

Відповідно до ч .2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При розгляді справи суд дійшов висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірність оскаржуваного наказу «Про виконання рішення суду» № 593 о/с від 23.09.2019 відповідно до вимог, встановлених ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України, як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій і рішень.

На підставі аналізу зазначених норм законодавства та встановлених обставин справи суд дійшов висновку про протиправність наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області «Про виконання рішення суду» № 593 о/с від 23.09.2019.

У ході судового розгляду судом також встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області «В часткову зміну до наказу ГУНП від 23.09.2019 № 593о/с» № 749 о/с від 19.11.2019 відповідачем змінено дату звільнення ОСОБА_1 з 23.09.2019 на 27.09.2020.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч. 2 ст. 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 245 КАС України у взаємозв`язку із ч. 2 ст. 9 КАС України з огляду на визнання протиправним наказу № 593 о/с від 23.09.2019 суд вважає належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, також визнати неправомірним наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 749 о/с від 19.11.2019, яким до наказу № 593 о/с внесено зміни в частині дати звільнення.

У зв`язку з протиправністю наказу відповідача «Про виконання рішення суду» № 593 о/с від 23.09.2019 та з урахуванням абзацу 2 пункту 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993, згідно з яким днем звільнення вважається останній день роботи, позивачку належить поновити з 28.09.2019.

Відтак суд вважає обґрунтованою вимогу позивачки про поновлення її на посаді старшого слідчого відділу Галицького відділу ГУНП у Львівській області з 28.09.2019.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Отже, виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995 (далі - Порядок) цей Порядок застосовується у випадках вимушеного прогулу працівника.

Згідно з абзацом 3 пункту 2 Порядку середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.

Відповідно до оскаржуваного наказу № 593 о/с від 23.09.2019 позивачку звільнено з посади старшого слідчого відділу Галицького відділу ГУНП у Львівській області 23.09.2019. Разом з цим, у ході судового розгляду встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області «В часткову зміну до наказу ГУНП від 23.09.2019 № 593о/с» № 749 о/с від 19.11.2019 внесено зміни в частині дати звільнення. Датою звільнення зазначено 27.09.2019.

Оскільки наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області № 787 о/с від 23.12.2020 ОСОБА_1 поновлено на службі, суд обраховує середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28.09.2019 по 22.12.2019.

З довідки Головного управління Національної поліції у Львівській області про доходи № 266/78 від 10.11.2020 слідує, що заробітна плата ОСОБА_1 разом із виплаченою індексацією за липень 2019 року становила 13280,77 грн та за серпень 2019 року - 13280,71 грн.

Період вимушеного прогулу позивачки складає 86 календарних днів, що обраховується, починаючи з першого дня після звільнення до поновлення ОСОБА_1 на службі (з 28.09.2019 по 22.12.2019).

Отже, розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 перед звільненням за останні два місяці становив 26561,48 грн. При цьому, середній заробіток ОСОБА_1 становить 13280,74 грн, а середньоденне грошове забезпечення позивача становить 428,41 грн (26561,48 грн / 62).

Оскільки кількість днів вимушеного прогулу складає 86 календарних днів, то середній заробіток позивачки за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з відповідача на її користь, становить 36843,26 грн (86 днів х 428,41 грн).

Отже, за весь час вимушеного прогулу на користь позивачки підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції у Львівській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 28.09.2019 по 22.12.2019 у розмірі 36843,26 гривень.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог і наявність підстав для їх задоволення.

Згідно з п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць, та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відповідно до зазначеної норми закону суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області та в частині стягнення на її користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області «Про виконання рішення суду» № 593 о/с від 23.09.2019.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області «В часткову зміну до наказу ГУНП від 23.09.2019 № 593о/с» № 749 о/с від 19.11.2019.

4. Поновити капітана поліції ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на посаді старшого слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 28.09.2019.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007 м. Львів пл. Ген.Григоренка 3; код за ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28.09.2019 по 22.12.2019 у сумі 36843 (тридцять шість тисяч вісімсот сорок три) гривні 26 копійок.

6. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

7. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області допустити до негайного виконання.

8. Рішення суду в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23.11.2020.

Суддя Р.П. Качур