Справа № 343/786/20
Суддя: Лицур І. М.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/786/20
Провадження №: 2-а/0343/18/20
РІШЕННЯ

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2020 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого - суддi Лицура І.М.,

секретаря - Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області Корнійчука Віталія Івановича та Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови від 26.12.2019 року по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області Корнійчука В.І. та Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог,просив поновити йому строк звернення до суду як пропущений з поважних причин, скасувати постанову від 26.12.2019 року серії ДП18 № 580508 інспектора роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області Корнійчука В.І. в справі про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та стягнути на його користь судові витрати по справі за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступає відповідачем. Свої вимоги мотивував тим, що 14 квітня 2020 року він отримав листа від головного державного виконавця Долинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з постановою про відкриття виконавчого провадження від 16.03.2020 року про стягнення з нього штрафу в розмірі 850,00 грн. на виконання постанови інспектора роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області Корнійчука В.І. від 26.12.2019 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУАП. З даної постанови вбачається, що 26.12.2019 року о 10:36 год. він керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Е 280 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі М 06, 268 км+500 Київ - Чоп, з явною технічною несправністю, а саме: з непрацюючою лівою фарою ближнього або дальнього ходового вогню, а також при перевірці документів не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. При цьому в постанові вказано, що даний транспортний засіб належить ОСОБА_2 . З вказаною постановою він не згідний, оскільки не вчиняв інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Більше того, 26 грудня 2019 року він не міг проїздити автодорогою М06, 268 км+500 м.Київ - Чоп, так як у нього відсутній будь який транспортний засіб на праві приватної власності чи в користуванні. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівником поліції було допущено суттєві порушення вимог чинного законодавства, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним.

Представник Головного управління Національної поліції в Рівненській області згідно довіреності від 076.05.2020 року Никитюк Т.В. подала до суду відзив (а.с. 37-40), в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та зазначила, що позов подано до неналежного відповідача, оскільки оскаржувана постанова складена інспектором роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області Корнійчуком В.І., а відповідно до затвердженої структури ГУНП в Рівненській області, Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в підпорядкуванні ГУНП в Рівненській області не перебуває.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23.06.2020 року замінено неналежного первісного відповідача: Головне управління Національної поліції в Рівненській області на належного - Управлінням патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Інспектор роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області Корнійчук В.І. подав до суду відзив на адміністративний позов про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення (а.с. 57-63), в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, вказавши, що останній 26.12.2019 року о 10:36 год. керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Е 280 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі М 06, Київ - Чоп, 268 км, з явною технічною несправністю - непрацюючою лівою фарою ближнього або дальнього ходового вогню, а також на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. Позивач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених ним вимог, так як сама незгода щодо притягнення до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови по справі. Ним вівся відеозапис на портативний відеореєстратор, закріплений на форменному одязі, що підтверджується записом на бланку постанови, однак він не зберігся, оскільки згідно п.3 розділу VІІІ Наказу № 1026 від 18.12.2018 року «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» строк зберігання відеозаписів з портативних та відео реєстраторів становить 30 діб. Зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відповідає нормам чинного законодавства, тобто вона є правомірною та винесена у повній відповідності до норм чинного законодавства в межах компетенції інспектора поліції.

26 червня 2020 року відповідач інспектор Корнійчук В.І. подав доповнення до відзиву на адміністративний позов, в якому він також просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення відшкодування судових витрат за рахунок Державного бюджету України, вказавши, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі його витрати на послуги адвоката, якщо встановить, що розмір гонорару, зважаючи на складність справи, якість документу та витрачений адвокатом час, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та послався на судову практику з цього питання Верховного Суду. Одночасно відповідач також подав письмове клопотання про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду з тих підстав, що оскаржувану постанову йому було вручено в день її складання - 16.03.2020 року, що підтверджується його підписом.

Представник позивача згідно ордеру на надання правової допомоги серії ІФ № 019283 від 15.09.2020 року (а.с. 105) адвокат Свинтицький І.К. в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив скасувати постанову від 26.12.2019 року серії ДП18 № 580508 інспектора роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області Корнійчука В.І. в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП та стягнути на користь позивача судові витрати по справі за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступає відповідачем. Додатково пояснив, що 26.12.2019 року ОСОБА_1 перебував вдома по місцю свого проживання в с.Станківці Долинського району Івано-Франківської області. Автомобілем «Mercedes-Benz Е 280 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , позивач ніколи не користувався і не керував ним. Цим автомобілем керував інший чоловік, який просто сказав дані позивача і сталося це вже не вперше. При цьому інспектор Корнійчук В.І., порушуючи вимоги нормативних документів, що регламентують його роботу, особу порушника не встановив та незаконно склав постанову на ОСОБА_1 , а тому цю постанову слід скасувати.

В судове засідання інспектор роти №3 батальйону УПП в Рівненській області Корнійчука В.І. та представник Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України повторно не з`явилися та не повідомили про причини неявки, хоч були належно повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення їм рекомендованих поштових відправлень, представник суб`єкта владних повноважень відзиву на позов не подав.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Так, ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно зі ст. 280 вищевказаного кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 цього кодексу, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245 зазначеного кодексу, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 вищевказаного кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються. Це означає, що повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП 18 № 580508 від 26.12.2019 року (а.с. 68), винесеної інспектором роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області Корнійчуком В.І., 26.12.2019 року о 10:36 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Е 280 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , на автодорозі М 06, 268 км+500 Київ - Чоп, з явною технічною несправністю, а саме: з непрацюючою лівою фарою ближнього або дальнього ходового вогню, а також при перевірці документів не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1 ПДР.

З оскаржуваної постанови вбачається, що свідків правопорушення не було. Будь-яких інших належних доказів, які б підтверджували, що поліцейським було належним чином встановлено особу, яка притягується до відповідальності, відповідачами не надано. В самій постанові також не вказано, яким чином встановлено особу порушника.

За таких обставин, враховуючи пояснення позивача про те, що вказаним в постанові транспортним засобом він ніколи не користувався та ним не керував, а 16.03.2020 року перебував вдома на території Івано-Франківської області, висновок інспектора про те, що саме ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд вважає таким, що грунтується на припущеннях, що не відповідає принципам, закріпленим в ст. 62 Конституції України.

При цьому судом встановлено, що інспектором не було вчинено жодних дій по встановленню особи, що вчинила правопорушення, не відібрано в неї пояснень, не встановлено номер телефону, наявність страхового полісу, що можливо було зробити з використанням відповідних баз даних МВС України.

Як вбачається з відповіді № 31/9/2/52 від 03.07.2020 року на запит суду Територіального сервісного центру № 2642 (а.с. 114), згідно баз даних Єдиного державного реєстру МВС України автомобіль марки «Mercedes-Benz Е 280 CDI», кузов НОМЕР_2 , 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , 29.05.2019 року, зареєстрований за громадянином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем АДРЕСА_1 .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 суду пояснив, що справді він є власником автомобіля «Mercedes-Benz Е 280 CDI», кузов НОМЕР_2 , 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 . Даний транспортний засіб в березні минулого року він передав в користування ОСОБА_4 , який проживає в с.Станківці Долинського району Івано-Франківської області. ОСОБА_1 він взагалі не знає, ніколи не передавав йому у користування свій транспортний засіб. Йому відомо, що ОСОБА_4 , під час керування його автомобілем, неодноразово був задіяний у дорожніх пригодах та порушував правила дорожнього руху. Де він перебуває на даний час, йому не відомо, хоч сам не проти був би дізнатись, оскільки кошти за транспортний засіб він так і не повернув.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в своїй постанові від 26.04.2018 року в справі № 338/855/17 зазначив, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. У вказаній постанові суд роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

В даній справі відповідачами не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, вказаних у постанові, зокрема, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом зупиненого автомобіля.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 580508 від 26.12.2019 року, складена інспектором роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області Корнійчуком В.І., є протиправною, а тому її слід скасувати.

Згідно з п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, тому суд вважає за необхідне провадження в справі закрити, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду, суд вважає, що даний строк слід йому поновитияк пропущений з поважних причин, оскільки про існування оскаржуваної постанови він дізнався тільки в квітні місяці 2020 року, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 61564648 від 16.03.2020 року, винесеною головним державним виконавцем Долинського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Вакуленко Н.О. та конвертом, яким дана постанова була йому направлена (а.с. 9-10).

При цьому суд вважає, що письмове клопотання відповідача інспектора роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області Корнійчука В.І. (а.с. 65-67) про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду до задоволення не підлягає, оскільки посилання інспектора на те, що постанова була вручена позивачу в день її винесення - 16.03.2020 року, що підтверджується підписом останнього в самій постанові, суд до уваги не приймає, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 26.12.2019 року не керував автомобілем «Mercedes-Benz Е 280 CDI», державний номерний знак НОМЕР_3 , що був зупинений інспектором.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачем укладено угоду про надання правової допомоги та представництва №198/20 від 14.05.2020 року з адвокатом Свинтицьким І.К. (а.с. 12).

Відповідно до Акту виконаних робіт адвокатом Свинтицьким І.К. від 18.05.2020 року ()а.с. 15), надана ОСОБА_1 професійна правнича допомога включала: надання консультацій, ознайомлення з нормативними документами, вибір правової позиції, виготовлення запиту до Регіонального сервісного центру та підготовку адміністративного позову - 1000,00 грн; участь адвоката у судовому засіданні - 400,00 грн.

Факт оплати позивачем наданих послуг підтверджується виданою адвокатом Свинтицьким І.К квитанцією № 000254 від 18.05.2020 року (а.с. 14).

Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в даній справі є співмірним із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим на їх виконання та значенням справи для позивача.

За таких обставин, враховуючи, що витрати в розмірі 1400,00 грн., понесені ОСОБА_1 на правову допомогу, документально підтверджені та доведені, пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, суд вважає, що їх слід відшкодути позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, який є відповідачем в даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7,9,126,245,247,251,252,280,283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 72,77,90,139,241-246,250,269, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду як пропущений з поважних причин

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 580508 від 26.12.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, винесену інспектором роти №3 батальйону УПП в Рівненській області Корнійчуком Віталієм Івановичем, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на оплату судового збору в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень і 40 копійок) та на професійну правничу допомогу в розмірі 1400,00 грн. (одна тисяча чотириста гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Долинським РВ УМВС в Івано-Франківській області 08.05.1998 року.

Відповідач: інспектор роти №3 батальйону УПП в Рівненській області Корнійчук Віталій Іванович, службова адреса: 33000, м.Рівне вул. Ст. Бандери, 14-А.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, службова адреса: 33000, м.Рівне вул. Ст. Бандери, 14-А

Суддя: