Справа № 580/4215/19
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4215/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Кондраток А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Шевченко Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати протиправним та скасувати наказ від 26.11.2019 № 123-ос, за підписом начальника Управління Служби безпеки України в Черкаській області Погасія Ю.М., яким накладено на нього дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю процедурних порушень з боку відповідача як під час проведення перевірки так і під час накладення дисциплінарного стягнення. Зокрема, до складу комісії з перевірки входив ОСОБА_2 (начальник комісії), який в подальшому був призначений на посаду начальника Управління СБУ в Черкаській області, за підписом якого видано спірний наказ. Наведене, на переконання позивача, вказує на упередженість особи, яка накладає стягнення. Також позивач зазначає, що в порушення установленої процедури, з ним не проводилось жодної взаємодії та не було надано матеріали попередніх результатів перевірки, зокрема, проекту Доповідної записки. Натомість, примірник Доповідної записки, що надійшов до відділу КІБ, містив резолюцію ОСОБА_2 від 12.11.2019 про доручення підготовки наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Тобто, питання дисциплінарної відповідальності було вирішено без участі особи, стосовно якої таке питання вирішувалось та без належного вивчення.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року адміністративний позов задоволено, при цьому суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не дотримано процедуру притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, не встановлено його особисту участь у виявлених порушеннях чи участь у прийнятті спірного рішення шляхом надання пояснень, тобто порушено його право на участь у процесі прийнятті рішення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В доводах апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом не враховано, що процедура накладення дисциплінарного стягнення і доведення змісту наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності не є тотожними та не враховано віктимну поведінку самого позивача.

Так, стосовно констатованого судом порушення права позивача на безпосередню участь у процесі перевірки, доведенні її результатів та забезпеченні права надати пояснення і заперечення апелянт зазначає, що матеріали справи не містять доказів перешкоджання реалізації наведених прав позивача. Натомість свідком ОСОБА_4 підтверджено, що позивач ухилявся від спілкування з ним як членом комісії, що вказує на порушення пункту 5.16 Інструкції № 77/ДСК щодо сприяння членам комісії у проведенні перевірки. При цьому, термін перевірки було перенесено з дозволу полковника ОСОБА_5 , у зв`язку з блокуванням роботи комісії. Наведене підтверджується і показами свідка ОСОБА_6 , наданими в судовому засіданні, яким суд першої інстанції не надав належної оцінки. Щодо не забезпечення участі позивача при розгляді матеріалів перевірки за його участі, апелянт вказує, що в цей період позивач перебував на лікарняному, у зв`язку з чим нарада керівного складу управління відбулась за участі заступника начальника відділу КІБ ОСОБА_7 . Примірник доповідної записки знаходився у ввіреному позивачеві підрозділі з 13.11.2020 й після закінчення періоду тимчасової непрацездатності позивач мав можливість з ним ознайомитись.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримала, просила задовольнити, в той час, як позивач проти скарги заперечував, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції як законне і обгрунтоване.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходить військову службу в Управлінні Служби безпеки України в Черкаській області з 01.08.2001 (наказ УСБ України в Черкаській області від 27.07.2001 № 61- ОС).

На посаді начальника відділу контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки (далі - КІБ) перебував з 11.10.2014 по 10.12.2019.

Наказом Голови Служби безпеки України від 11.12.2019 № 1707-ос ОСОБА_8 звільнений з посади начальника відділу контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки та зарахований в розпорядження начальника Управління по посаді начальника відділу на підставі п.п. «б» п.48 (у разі проведення скороченні штатів або проведення організаційних заходів) Положення про проходженні військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України.

На підставі результатів тематичної перевірки роботи очолюваного позивачем підрозділу (доповідна записка від 11.11.2019 № 3/7648) наказом начальника Управління від 26.11.2019 № 123-ос/ДСК, на полковника ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - оголошено сувору догану.

Підставою проведення перевірки слугував план службової діяльності Інспекції Управління на 2019 рік (№ 3/1677дск від 25.02.2019 зі змінами № 3/8024дск від 11.10.2019) та план тематичної перевірки (№ 3/8026дск від 11.10.2019), які затверджені начальником Управління полковником ОСОБА_5

Перевірка проведена за рішенням полковника ОСОБА_5 комісією у складі начальника інспекції (на час перевірки) полковника ОСОБА_2 , інспектора інспекції підполковника ОСОБА_4 у період з 18 по 31 жовтня 2019 року.

Згідно затвердженого плану у ході перевірки вивчався стан та ефективність виконання поставлених перед відділом завдань, рівень організаційно-управлінської діяльності керівництва підрозділу за період з 01.01.2019 по 30.09.2019.

Указами Президента України від 04.11.2019 № 800/2019 та № 801/2019 ОСОБА_5 звільнено з посади начальника Управління Служби безпеки України в Черкаській області та призначено на цю посаду ОСОБА_2 .

У зв`язку з цим полковника ОСОБА_2 виведено зі складу комісії.

Результати тематичної перевірки оформлені доповідною запискою від 11.11.2019 № 3/7648т.

Перевіркою встановлено порушення відомчих нормативно-правових актів та вказівок керівництва Служби безпеки України і Управління Служби безпеки України в Черкаській області при організації оперативно-службової діяльності очолюваного позивачем підрозділу, неналежне виконання полковником ОСОБА_1 посадових обов`язків, визначених посадовою інструкцією співробітників відділу КІБ Управління від 11.02.2019 № 30/1176т.

Результати тематичної перевірки обговорено 11.11.2019 на нараді керівного складу Управління, відділу КІБ та Інспекції за участю заступника начальника Управління полковника ОСОБА_9 (по кураторству), заступника начальника відділу КІБ майора ОСОБА_6 (участь в нараді якого була обумовлена безпосередньою участю при проведенні перевірки та у зв`язку з перебуванням полковника ОСОБА_1 на лікарняному), тимчасово-виконуючого обов`язки начальника інспекції підполковника ОСОБА_4 та оформлено протокольним записом наради № 3/7964дск.

Враховуючи системні прорахунки в організації роботи підрозділу, що привели до послаблення контролю за роботою підлеглих, численні порушення вимог відомчих нормативно-правових актів, наказом начальника Управління № 123-ос від 26.11.2019 позивача як керівника притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.

06.12.2019 наказ було оголошено позивачеві під підпис особисто начальником Управління ОСОБА_2 Разом з підписом позивачем зазначено, що з підставами та порядком оголошення дисциплінарного стягнення він категорично не згоден.

Незгода позивача із зазначеним наказом зумовила його звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів перед судом правомірність свого рішення, в той же час, надані позивачем пояснення вказують на наявність підстав для його скасування.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Виконання службових обов`язків військовослужбовцями врегульовано Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-ХІV (далі - Статут внутрішньої служби), дія якого поширюється на військовослужбовців Служби безпеки України.

Згідно зі статтями 16, 17 Статуту внутрішньої служби, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Обов`язки військовослужбовців щодо додержання військової дисципліни, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг, визначаються Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут), дія якого також поширюється на військовослужбовців Служби безпеки України.

Приписами статей 1, 2 та 4 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Вона ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця погодитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний сприяти командирові у відновленні та постійному підтриманні порядку й дисципліни.

Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За приписами статей 83, 84 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній. владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Статтею 97 Дисциплінарного статуту визначено, що про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Відповідно до ст. 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно із статтею 88 Дисциплінарного статуту військовослужбовець, який вважає, що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові.

Також, статтею 110 Дисциплінарного статуту надано право усім військовослужбовцям надсилати письмові звернення або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів досудового розслідування та інших державних органів у разі: незаконних рішень, дій (бездіяльності) щодо них командирів чи інших військовослужбовців, порушення їх прав, законних інтересів та свобод; незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності.

За встановленими обставинами справи, на підставі результатів тематичної перевірки роботи очолюваного позивачем підрозділу (доповідна записка від 11.11.2019 № 3/7648) наказом начальника Управління від 26.11.2019 № 123-ос/ДСК, на полковника ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - оголошено сувору догану.

Підстави та порядок проведення тематичної перевірки визначені відомчою Інструкцією про порядок здійснення контролю за організацією, станом та результатами службової діяльності у Службі безпеки України, затвердженої наказом СБ України від 18.02.2016 № 77/ДСК (далі - Інструкція № 77).

Підставою проведення перевірки слугував план службової діяльності Інспекції Управління на 2019 рік (№ 3/1677дск від 25.02.2019 зі змінами № 3/8024дск від 11.10.2019) та план тематичної перевірки (№ 3/8026дск від 11.10.2019), які затверджені начальником Управління полковником ОСОБА_5, що узгоджується з пунктом 5.8 Інструкції № 77.

Згідно затвердженого плану у ході перевірки вивчався стан та ефективність виконання поставлених перед відділом завдань, рівень організаційно-управлінської діяльності керівництва підрозділу за період з 01.01.2019 по 30.09.2019.

Перевірка проведена за рішенням полковника ОСОБА_5 комісією у складі начальника інспекції (на час перевірки) полковника ОСОБА_2 , інспектора інспекції підполковника ОСОБА_4 у період з 18 по 31 жовтня 2019 року.

Колегія суддів вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про порушення терміну проведення перевірки.

Так, обставини справи свідчать про дотримання десятиденного строку, передбаченого п. 5.9 Інструкції № 77, з урахуванням його продовження за погодженням з начальником Управління полковника ОСОБА_5 як це передбачено абз. 2 п. 5.9 Інструкції № 77.

04.11.2019 Указом Президента України № 800/2019 полковник ОСОБА_5 звільнений з посади начальника Управління Служби безпеки України в Черкаській області, полковник ОСОБА_2 . Указом Президента України № 801/2019 призначений начальником Управління Служби безпеки України в Черкаській області.

Зазначене слугувало підставою виведення полковника ОСОБА_2 зі складу комісії та у зв`язку з цим він був наділений повноваженнями щодо прийняття управлінських рішень за її результатами.

Твердження позивача про конфлікт інтересів у ОСОБА_2 під час накладення дисциплінарного стягнення, оскільки останній спочатку був включений до складу комісії та відшукував факти, які могли свідчити про наявність дисциплінарного правопорушення, а в подальшому був уповноважений на прийняття рішення за наслідками проведеної перевірки, колегія суддів відхиляє, оскільки ОСОБА_2 був наділений відповідними повноваженнями за посадою, при цьому положення Інструкції № 77 не передбачає права особи на самовідведення від їх виконання.

Результати тематичної перевірки оформлені доповідною запискою від 11.11.2019 № 3/7648т.

Перевіркою встановлено порушення відомчих нормативно-правових актів та вказівок керівництва СБУ і Управління при організації оперативно-службової діяльності очолюваного позивачем підрозділу, неналежне виконання полковником ОСОБА_1 посадових обов`язків, визначених посадовою інструкцією співробітників відділу КІБ Управління від 11.02.2019 № 30/1176т.

Згідно вказаної посадової інструкції начальник відділу КІБ забезпечує виконання покладених на відділ завдань та поточних заходів, що випливають із розвитку оперативної обстановки і вимог нормативних актів, регламентуючих діяльність в органах СБ України, відповідає за додержання законності, надання правильної правової та оперативної оцінки інформації, яка надходить і опрацьовується, здійснює надання практичної і методичної допомоги особовому складу підрозділу в реалізації контррозвідувальних та оперативно-розшукових заходів, контролювати законність та своєчасність виконання прийнятих рішень з питань службової діяльності, особисто приймати участь у контррозвідувальній та оперативно-розшуковій діяльності, організовувати взаємодію з лінійними підрозділами та міжрайпідрозділами Управління.

Зокрема, перевіркою встановлено факти відсутності належного управлінського контролю керівником за станом окремих напрямків роботи відділу, несвоєчасне реагування у формі управлінських рішень з коригування оперативно-службової діяльності відповідно до поточної зміни оперативної обстановки на регіональному та загальнодержавному рівнях, штучного нарощування показників, відсутність дієвих форм контролю за виконанням службових обов`язків окремими співробітниками, наслідком чого стали невиконання розпорядчих документів, вказівок Центрального управління СБ України та керівництва Управління, неналежної взаємодії з лінійними підрозділами та райпідрозділами, невжиття заходів з підбору та вивчення кандидатів на військову службу у ввіреному підрозділі.

Колегія суддів не може погодитись із твердженнями позивача щодо обмеження його права брати участь у процесі перевірки.

В обґрунтування своїх доводів позивач посилається на п. 5.13 Інструкції № 77, згідно якого голова комісії зобов`язаний, зокрема, забезпечувати взаємодію між членами комісії та керівним складом органу (підрозділу), що перевіряється.

Поряд із цим, пунктом 5.16 Інструкції № 77 визначений обов`язок співробітників (керівників) органів (підрозділів), діяльність яких перевіряється сприяти роботі комісії.

З пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 ухилявся від спілкування з ним, як з членом комісії, в порушення п. 5.16 Інструкції № 77.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що перешкод до комунікації з членами комісії не було та він спілкувався с членами комісії, надавав необхідні документальні матеріали, пояснення з питань, які з`ясовувалися. При цьому, свідок пояснив, що надання ним матеріалів для перевірки членам комісії здійснювалося після доповіді ОСОБА_1 . Крім цього, ОСОБА_6 стверджував, що обговорював з позивачем питання, які виникали в процесі перевірки.

Таким чином, на переконання колегії суддів, обов`язок голови комісії, визначений п. 5.13 Інструкції № 77, безпосередньо пов`язаний із метою перевірки, та його застосування постає у пряму залежність від процесу перевірки. В протилежному випадку, будуть вчинятись дії, які не є необхідними для перевіряючих, тобто є недоречними.

Висновуючись про ненадання позивачеві для ознайомлення матеріали попередніх результатів перевірки, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення вимог пункту 5.13 Інструкції № 77.

Так, відповідно до пункту 5.13 Інструкції № 77 при здійсненні перевірки голова комісії зобов`язаний, зокрема, організувати узагальнення отриманих матеріалів щодо виявлених недоліків, підготовку пропозицій з їх усунення, ознайомлення з попередніми результатами перевірки керівного, а за потреби - й особового складу органу (підрозділу), що перевірялися, а також підготовку доповідної записки.

Відповідно до п. 5.19 Інструкції № 77 доповідна записка за результатами проведеної перевірки складається у строк, що не перевищує десяти робочих днів після завершення перевірки і доповідається службовій (посадовій) особі, яка її призначила, для прийняття управлінських рішень. Копія доповідної записки разом із відповідною резолюцією надсилається до органу (підрозділу), що перевірявся.

У відповідності до вимог п. 5.20 Інструкції № 77, після завершення перевірки, голова комісії доводить до керівного складу основні проблемні питання в організації службової діяльності, інформацію про виявлені порушення та недоліки, рекомендації щодо їх усунення.

Загальні підсумки комплексної перевірки підводяться на нараді керівного складу органу.

Матеріали справи свідчать про те, що у період з 05.11.2019 по 09.11.2019 та з 11.11.2019 по 20.11.2020 ОСОБА_1 перебував на лікарняному, що унеможливило його участь на нараді керівного складу УСБУ в Черкаській області під час обговорення результатів проведеної перевірки.

Разом з цим, згідно пункту 9 Посадової інструкції співробітників відділу КІБ Управління від 11.02.2019 № 30/1176т у разі тимчасової відсутності (відрядження, відпустка, тимчасова втрата працездатності, тощо) начальника відділу, його завдання та посадові (або функціональні) обов`язки виконує заступник начальника відділу.

Результати тематичної перевірки обговорено 11.11.2019 року на нараді керівного складу Управління, відділу КІБ та Інспекції за участю заступника начальника Управління полковника ОСОБА_9 (кураторству), заступника начальника відділу КІБ майора ОСОБА_7 (участь в нараді якого була обумовлена безпосередньою участю при проведенні тематичної перевірки та у зв`язку з перебуванням полковника ОСОБА_1 на лікарняному), тимчасово-виконуючого обов`язки начальника інспекції підполковника ОСОБА_4 (протокольний запис наради № 3/7964 від 11.11.2019).

В ході наради заслухано пояснення заступника начальника відділу КІБ майора ОСОБА_7 щодо причин виявлених в ході перевірки прорахунків та допущених порушень.

Примірник доповідної записки знаходився у ввіреному позивачеві підрозділі з 13.11.2020, що на переконання колегії суддів свідчить про можливість ознайомитись із результатами перевірки. При цьому, посилання позивача на обов`язок голови комісії ознайомити його як керівника підрозділу, що перевірявся з попередніми результатами перевірки (згідно п. 5.13 Інструкції № 77) колегія суддів відхиляє, оскільки направивши примірник доповідної записки вимоги Інструкції № 77 було виконано, а особисте ознайомлення особи не передбачено.

Отже, слушними є доводи апелянта про те, що у ОСОБА_1 не було перешкод для ознайомлення з доповідною запискою, більше того, заступником начальника підрозділу ОСОБА_6 позивачеві доповідався її зміст.

Відтак, свідоме ухилення від співпраці з членами комісії в ході перевірки та від опрацювання її результатів свідчить про навмисні дії позивача по перешкоджанню посадовим особам відповідача виконанню покладених на них обов`язків.

Зі змісту доповідної записки вбачається, що нею внесено пропозиції щодо притягнення керівника відділу КІБ полковника ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Безпідставними є також і доводи позивача про вирішення питання його дисциплінарної відповідальності заздалегідь, оскільки примірник доповідної записки, що знаходився у відділу КІБ містив відповідну резолюцію.

Наведене зумовлено виконанням п. 5.19 Інструкції № 77, та порушень в цій частині суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідач зазначає, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності оголошено позивачу 06.12.2019 під підпис особисто начальником Управління, але доведення змісту наказу було здійснено 26.11.2019 першим заступником начальника Управління підполковником Мовчаном Р.В., від підписання наказу позивач відмовився.

Обставини щодо доведення змісту наказу та його врученню не є спірними та виходять за межі апеляційного перегляду.

В контексті викладеного, колегія суддів вважає за необхідне також наголосити на наступному.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 травня 2020 року в справі № 825/2328/16 та від 26 червня 2019 року в справі № 1640/3394/18.

Підсумовуючи все вищевикладене, колегія суддів не вбачає порушень в діях відповідача як під час проведення перевірки так і під час накладення дисциплінарного стягнення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції рішення ухвалено при неповному з`ясуванні усіх обставин справи, при цьому, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 139, 242, 250, 308, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Черкаській області - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року - скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення її у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови викладений 19.11.2020.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

А.Г. Степанюк