Справа № 643/5071/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 р.Справа № 643/5071/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: П`янової Я.В. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Слобожанської митниці Держмитслужби на рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.07.2020 року, (головуючий суддя І інстанції: Майстренко О.М., пр-т Ювілейний, 38Є, м. Харків, 61005) по справі № 643/5071/18

за позовом ОСОБА_1

до Слобожанської митниці Держмитслужби

про скасування постанови про порушення митних правил № 0198/80700/18 від 19.04.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 08.07.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про скасування постанови про порушення митних правил № 0198/80700/18 від 19.04.2018 року - задоволено.

Скасовано постанову Харківської митниці ДФС № 0198/80700/18 від 19.04.2018 року відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1статті 485 Митного кодексу України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 (триста ) відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 772664,01 гривен.

Відповідач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що до Харківської митниці ДФС листами від 12.10.2017 № 9612/41/14/03-2017 та від 22.11.2017 № 12199/41/14/02-2017 від Управління патрульної поліції у м. Харкові надійшла інформація щодо виявлення фактів використання співробітником патрульної поліції гр. України ОСОБА_1 транспортного засобу іноземної реєстрації АІГОІ А6, VIN: НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 (країна реєстрації - Литовська Республіка) в особистих цілях. Для підтвердження зазначених фактів Управлінням патрульної поліції у м. Харків до листа були долучені відеоматеріали.

Під час проведення відповідної перевірки відповідачем було встановлено, що згідно АСМО "Інспектор" та ЄАІС транспортний засіб марки AUDI A6, VIN НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 був ввезений на митну територію України громадянином Таджикистану ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) у митному режимі "тимчасове ввезення".

По факту використання ОСОБА_1 автомобіля, стосовно якого надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги відповідачем були проведені передбачені чинним законодавством процесуальні дії та складено протокол про порушення митних правил за ознаками ч.1 ст. 485 Митного кодексу України №0198/80700/18 від 29.01.2018.

За результатом розгляду матеріалів справи про порушення митних правил, 19 квітня 2018 року Харківською митницею ДФС була винесена постанова відносно ОСОБА_1 в справі про порушення митних правил № 0198/80700/18, якою його визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбаченихст.485 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 772 664,01 грн.

Позивач, вважаючи протиправною постанову відповідача, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та не доведеності відповідачем правомірності прийнятого ним рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 544 Митного кодексу України серед основних завдань, покладених на органи доходів і зборів, є забезпечення правильного застосування, неухильного дотримання та запобігання невиконанню вимог законодавства України з питань державної митної справи, забезпечення виконання зобов`язань, передбачених міжнародними договорами України з питань державної митної справи, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил на всій території України.

Статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства.

Питання тимчасового ввезення транспортних засобів врегульовано Конвенцією про тимчасове ввезення та Додатками до неї, ратифікованої Законом України від 24.03.2004 № 1661-ІV «Про приєднання України до Конвенції про тимчасове ввезення».

Відповідно до ст.2 Конвенції кожна із Договірних Сторін зобов`язується надавати згоду на тимчасове ввезення товарів (у тому числі транспортних засобів), зазначених у Додатках до цієї Конвенції.

Згідно з п. «с» ч. 1 ст. 1 Глави І Додатку «С» Конвенції «приватне використання» транспортних засобів означає перевезення особою виключно для особистих потреб, за винятком будь-якого комерційного використання.

Статтею 5 Глави III Додатку «С» передбачено, що транспортні засоби для приватного використання повинні бути зареєстрованими на території, яка не є територією тимчасового ввезення, на ім`я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами території тимчасового ввезення, і ввозитись та використовуватись особами, які постійно проживають на такій території.

На національному рівні питання тимчасового ввезення врегульовано ст. 380 МК України.

Приписами ч.1 ст. 380 МК України (в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин) визначено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року.

Згідно з ч. 4. ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Відповідно до п. 8 ч.10 ст. 374 МК України при ввезенні (пересиланні) на митну територію України громадянами звільняються від оподаткування митними платежами транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, а також пальне, що міститься у звичайних баках таких транспортних засобів, встановлених заводом-виробником.

З аналізу наведених приписів Митного кодексу України слідує, що транспортні засоби тимчасово ввезені громадянами-нерезидентами на митну територію України строком до одного року для їхніх особистих потреб звільняються від оподаткування митними платежами та такі транспортні засоби не можуть бути передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Частиною 1 ст. 458 Митного кодексу України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 495 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Стаття 485 Митного кодексу України встановлює відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Відповідно до цієї норми заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Як встановлено ч. 1 ст. 293 Митного кодексу України особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант.

В свою чергу, за приписами п. 3 ч. 3 ст. 293 Митного кодексу України крім осіб, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, особами, на яких покладається обов`язок із сплати митних платежів, у разі недотримання положень цього Кодексу щодо користування та розпорядження товарами або виконання інших вимог і умов, установлених цим Кодексом для застосування митних режимів, що передбачають умовне повне або часткове звільнення від сплати митних платежів, є особи, відповідальні за дотримання митного режиму.

За приписами ч. 2 ст. 105 Митного кодексу України у разі порушення умов митного режиму тимчасового ввезення особа, відповідальна за дотримання режиму, зобов`язана сплатити суму податкового зобов`язання та пеню відповідно до Податкового кодексу України.

Не є спірним між сторонами, що автомобіль, щодо якого надано пільги при переміщенні через кордон, був ввезений на митну територію України громадянином Таджикистану ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ) і який, таким чином, взяв на себе обов`язки щодо дотримання правил режиму тимчасового ввезення.

В матеріалах справи також міститься копія свідоцтва про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу марки AUDI A6, VIN НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 , видане уповноваженими органами республіки Литва. Відповідно до зазначеного документу власником транспортного засобу є MB «Feneror» Kaunas, Partizanu g.61-906.

Матеріали справи не містять доказів, що позивач є або був власником або користувачем легкого автомобілю: марки AUDI A6, VIN НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 .

Колегія суддів зазначає, що судом враховано положення статті 558 МК України, в рамках якої митні органи при виконанні покладених на них завдань взаємодіють з правоохоронними органами. Однак, з наявних в матеріалах справи листів-повідомлень Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Харкові про те, що ОСОБА_1 використовує в приватних цілях автомобіль AUDI A6 НОМЕР_2 не можливо встановити на підставі яких даних отримана ця інформація.

Крім того, суд першої інстанції при дослідженні відеозаписів, які надані на підтвердження інформації щодо користування ОСОБА_1 зазначеного транспортного засобу, вказує що останні не місять інформації щодо користування позивачем автомобіля марки AUDI A6, VIN НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 . Так, на одному з них зафіксовано прибуття невстановленої жінки до певної будівлі, на другому відео файлі взагалі жодних конкретних обставин встановити не вдалося. Наявність позивача чи автомобіля марки AUDI A6, VIN НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 на вказаних відео файлах встановити не вдалось. На іншому відеозаписі зафіксовано особу схожу на ОСОБА_1 , яка пішки пересувалася на вулиці. Автомобіль марки AUDI A6, VIN НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 на зазначеному відео файлі відсутній.

Крім того, звіт про оцінку майна виконаний фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 не є належним та допустимим доказом, оскільки отриманий із порушення процедури, регламентованої чинним законодавством України.

Так, складення зазначеного звіту відбулося без фактичного огляду транспортного засобу марки AUDI A6, VIN НОМЕР_1 . На сторінці 13 звіту вказано наступне: «Оцінювач не проводив особистого обміру майна…», «Ідентифікація майна проводилась на базі інформації Замовника…», «При проведенні оцінки допускалася відсутність яких-небудь схованих факторів…».

Відповідно до законодавства, визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки» - оцінка проводилась без огляду та без рішення органів який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Крім того, відповідно до ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 Митного Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Як встановлено із матеріалів справи, повідомлення до Харківської митниці ДФС від Управління патрульної поліції надійшло 12.10.2017 року. Однак, оскаржувана постанова була винесена 19 квітня 2018 року, тобто з перевищенням граничного строку встановленого законодавством на притягнення до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова ДФС в справі про порушення митних правил № 0198/80700/18, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушень митних правил, передбаченихст.485 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 772 664,01 грн. була винесена з порушенням встановленого строку на притягнення до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 08.07.2020 року по справі № 643/5071/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Я.В. П`янова О.В. Присяжнюк