Справа № 500/3096/20
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3096/20

23 листопада 2020 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо незарахування їй при призначенні пенсії періоду роботи на Тернопільському фарфоровому заводі з 21.05.1999 по 18.06.2000 (01 рік 00 місяців 27 днів) та періоду навчання в будівельному училищі №9 м. Тернопіль з 01.09.1961 по 17.07.1963 (01 рік 10 місяців 16 днів);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи в Тернопільському фарфоровому заводі з 21.05.1999 по 18.06.2000 (01 рік 00 місяців 27 днів) та період навчання в будівельному училищі № 9 м.Тернопіль з 01.09.1961 по 17.07.1963 (01 рік 10 місяців 16 днів) та здійснити перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 16.03.1999 по 01.08.2019.

В обґрунтування позову зазначає, що отримую пенсію з 16.03.1999 за віком, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ, страховий стаж на день призначення пенсії становив 35 років 02 місяці 03 дні. Пізніше позивачу стало відомо, що їй з дати призначення пенсії до страхового стажу не зараховано період роботи на Тернопільському фарфоровому заводі з 21.05.1999 по 18.06.2000 та період навчання в будівельному училищі №9 м. Тернопіль з 01.09.1961 по 17.07.1963, хоча ці періоди роботи та навчання записано в трудовій книжці. У зв`язку з цим ОСОБА_1 01.08.2019 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з відповідною заявою. З 01.08.2019 позивачу проведено перерахунок пенсії, зарахувавши до стажу додаткові періоди.

В подальшому позивач 18.09.2020 знову звернулася до відповідача та просила провести перерахунок пенсії, враховуючи донарахований стаж, з дати призначення пенсії, проте відповідач відмовив, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 21.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

13.11.2020 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач позову не визнає. Зазначає, що на час призначення пенсії не було зараховано навчання в будівельному училищі № 9 м.Тернопіль з 01.09.1961 по 17.07.1963 так як у поданні на призначення пенсії було внесено лише запис про періоди навчання без зазначення номера атестату та дати його видачі, копія атестату не надавалася. З 01.08.2019 відповідно до поданої заяви ОСОБА_1 та після надання нею додаткових документів, що підтверджують спірні періоди страхового стажу, було проведено перерахунок пенсії з донарахуванням до страхового стажу періоду навчання в будівельному училищі № 9 м.Тернопіль з 01.09.1961 по 17.07.1963 та періоду роботи в Тернопільському фарфоровому заводі з 21.05.1999 по 18.06.2000. Після проведеного перерахунку страховий стаж позивача склав 38 років 08 місяців 04 дні. З наведених підстав відповідач просить у позові відмовити.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України, пенсія призначена з 16.03.1999 за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ.

При призначенні пенсії страховий стаж ОСОБА_1 складав 35 років 02 місяці 03 дні. До страхового стажу позивача були включені такі періоди:

18.07.1963 - 31.12.1964 - робота в будівельному об`єднанні №4 тресту «Донецькжитлобуд»,

01.09.1965-09.08.1996 - навчання в Тернопільській обласній рахунково-бухгалтерській школі,

10.08.1966-20.05.1999 - робота на Тернопільському фарфоровому заводі.

01.08.2019 позивач звернулася до органу пенсійного фонду із заявою щодо перерахунку пенсії, надавши копії трудової книжки та диплому про навчання за період з 01.09.1961 по 20.07.1963 (а.с.46-50).

З 01.08.2019 проведено перерахунок пенсії позивачу у зв`язку з зарахуванням до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1961 по 20.07.1963 та періоду роботи на Тернопільському фарфоровому заводі з 21.05.1999 по 18.06.2000, про що свідчить відповідний перерахунок стажу з підсистеми призначення та виплати пенсії (а.с.20). Після проведеного перерахунку страховий стаж ОСОБА_1 склав 38 років 08 місяців 04 дні.

18.08.2020 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та просила провести перерахунок пенсії з урахуванням донарахованого стажу з дати призначення пенсії, а не з 01.08.2019 (а.с.15).

Листом від 31.08.2020 №2902-2743/А-02/8-1900/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відмовило позивачу у перерахунку пенсії з дати її призначення, повідомивши, що при обчисленні страхового стажу ОСОБА_1 на час призначення пенсії не було враховано період навчання у будівельному училищі №9 м. Тернопіль так як у поданні на призначення пенсії було внесено лише запис про навчання, без зазначення номера атестату, дати його видачі та його копія не надавалася. Щодо незарахування періоду роботи на Тернопільському фарфоровому заводі, то відповідач зазначив, що кожний наступний перерахунок пенсії проводиться не раніше як через 2 роки після призначення пенсії або попереднього перерахунку. З урахуванням зазначеного та відповідно до заяви пенсіонерки від 19.09.2000 проведено перерахунок пенсії у зв`язку з звільненням з роботи, проводити перерахунок з донарахуванням стажу не було підстав, оскільки після призначення пенсії відпрацьовано менше ніж 2 два роки. Також зазначено, що з 01.08.2019 відповідно до поданої позивачем заяви проведено перерахунок пенсії з донарахуванням до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1961 по 17.07.1963 та періоду роботи з 21.05.1999 по 18.06.2000 на Тернопільському фарфоровому заводі, після проведеного перерахунку страховий стаж склав 38 років 08 місяців 04 дні (а.с. 16-17).

Позивач вважає дії відповідача щодо не зарахування при призначенні пенсії періоду навчання з 01.09.1961 по 17.07.1963 та періоду роботи з 21.05.1999 по 18.06.2000 до страхового стажу протиправними та такими, що порушують її право на соціальний захист, а тому звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу норм статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).

Періоди, з яких складається страховий стаж, визначені в статті 24 Закону №1058-IV, відповідно до якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина перша статті 24).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону №1058-IV).

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також:

д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі <…>.

Отже, законодавець передбачав можливість зарахування до страхового стажу періоду навчання і визначив для цього певні умови та порядок.

Порядок підтвердження стажу регламентовано у статті 62 Закону №1788-XII, яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено: основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Надалі у пунктах з 3 по 16 Порядку №637 визначено документи, що підтверджують трудових стаж. З аналізу положень цих пунктів слідує, що мається на увазі перелік відповідних документів, які підтверджують ті чи інші періоди роботи у разі відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу.

Пунктом 8 Порядку №637 визначено, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За приписами підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Отже, період навчання у професійно-технічному училищі підлягає до зарахування до страхового стажу і такий період має бути підтверджено дипломом, посвідченням, свідоцтвом, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Як вбачається з матеріалів справи, при призначенні пенсії позивач продовжувала працювати, пенсія їй призначалася за її заявою та поданням ТОВ «Тернопільфаржор» №11 від березня 1999 року, яке містило відомості про трудову діяльність з трудової книжки (а.с.36-39).

Зі змісту записів трудової книжки ОСОБА_2 (які відображенні у відповідному поданні) слідує, що перед першим записом про трудову діяльність внесено у графі відомостей про роботу запис про закінчення будівельного училища №9 м.Тернопіль, строк навчання з 01.09.1961 по 18.07.1963, як підстава зазначено атестат (а.с.9). Інших документів щодо підтвердження цього періоду на час звернення з поданням про призначення пенсії матеріали пенсійної справи не містять.

Відповідно до пункту 2.16 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту України №58 від 29.07.1993 для студентів, <…>, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів.

Для студентів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які раніше не працювали та у зв`язку з цим не мали трудових книжок, відомості про роботу в студентських таборах, на виробничій практиці, а також про виконання науково-дослідної госпдоговірної тематики на підставі довідок вносяться підприємством, де надалі вони будуть працювати (пункт 2.18 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників).

Згідно з підпунктами «б», «в» пункту 2.19 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів такі записи: про час навчання у професійних навчально-виховних закладах та інших закладах у навчально-курсових комбінатах (центрі, пункті тощо); про час навчання у вищих навчальних закладах (включаючи і час роботи в студентських таборах, на виробничій практиці та при виконанні науково-дослідної госпдоговірної тематики) та про час перебування в аспірантурі і клінічній ординатурі, крім випадків, зазначених у пункті 2.16. цієї Інструкції. <…> Передбачені цим пунктом записи вносяться до трудової книжки до занесення відомостей про роботу на даному підприємстві.

Отже, при відсутності трудової книжки у студента до вступу у навчальний заклад відповідний запис про навчання вносить підприємство (установа, організація).

У трудовій книжці ОСОБА_1 , дата видачі 20.09.1963, є запис про закінчення будівельного училища №9 м.Тернопіль, проте він внесений не у відповідності до вимог наведеного пункту 2.19 Інструкції. Так, запис проводився підприємством, проте в трудовій книжці відсутні посилання на дату, номер та найменування відповідних документів, на підставі яких робився такий запис, період навчання не зазначений у відповідних графах про дату вступу та закінчення навчального закладу. У відомостях про підставу запису вказано «атестат».

Такий запис трудової книжки про навчання містив неповні відомості та неточності, а відтак для його підтвердження позивач мала подати до органів, які призначали пенсію, відповідно до пункту 8 Порядку №637 диплом навчального закладу або довідку, чи інші документи, що видані на підставі архівних даних, і містять відомості про періоди навчання.

У матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 відсутні відомості про те, що позивач надавала при поданні заяви до органу Пенсійного фонду України про призначення пенсії з 16.03.1999 атестат чи інші документи на підтвердження навчання.

Диплом про навчання у будівельному училищі №9 м.Тернопіль було подано позивачем до органів пенсійного фонду лише разом з заявою від 01.08.2019. У розумінні пункту 8 Порядку №637 диплом професійного навчально-виховного закладу є належним і достатнім доказом на підтвердження періоду навчання особи та підставою для зарахування періоду навчання до страхового стажу. Відповідно з цієї дати (01.08.2019) відповідачем проведено перерахунок стажу, до якого включено період навчання в будівельному училищі №9 м. Тернопіль з 01.09.1961 по 17.07.1963 (01 рік 10 місяців 16 днів).

З огляду на те, що документи, які підтверджують відповідний страховий стаж (період навчання) на момент призначення пенсії позивачем до органів пенсійного фонду не подавалися, а записи трудової книжки містили неповні відомості про навчання, а відтак необхідно було підтвердити такий страховий стаж іншими документами, то відсутні підстави для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо незарахування ОСОБА_1 при призначенні пенсії періоду навчання в будівельному училищі №9 м. Тернопіль з 01.09.1961 по 17.07.1963.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 цей період та здійснити перерахунок пенсії з 16.03.1999 по 01.08.2019, то така є похідною від основної і задоволенню також не підлягає. Крім того відповідач з 01.08.2019 вже зарахував період навчання до страхового стажу після подання належних документів на його підтвердження.

Щодо іншого періоду, який позивач вважає, що має бути зарахований при призначенні пенсії, а саме роботи на Тернопільському фарфоровому заводі з 21.05.1999 по 18.06.2000, то суд звертає увагу, що пенсія позивачу призначена з 16.03.1999. На момент призначення пенсії (16.03.1999) ще не настали обставини (події), про які зазначає ОСОБА_1 , яка після призначення пенсії продовжила працювати. Відтак, підстави для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо незарахування ОСОБА_1 при призначенні пенсії періоду роботи в Тернопільському фарфоровому заводі з 21.05.1999 по 18.06.2000 та зобов`язання зарахувати період роботи в Тернопільському фарфоровому заводі з 21.05.1999 по 18.06.2000 (01 рік 00 місяців 27 днів) та здійснити перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 16.03.1999 по 01.08.2019 відсутні.

Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів правомірність своїх дій, оскільки діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскаржувані дії вчинені з дотриманням інших вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії належить відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

У зв`язку з перебуванням судді Чепенюк О.В. у відпустці у період з 16.11.2020 по 20.11.2020 включно, 21.11.2020 та 22.11.2020 є вихідними днями, рішення у справі ухвалено у перший робочий день - 23.11.2020.

Керуючись статтями 72-77, 90, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі 3, місто Тернопіль, Тернопільська область, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи 14035769).

Повний текст рішення складено та підписано 23 листопада 2020 року.

Суддя Чепенюк О.В.