Справа № 380/3577/20
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року справа №380/3577/20

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Василько А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу № 380/3577/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Берінгім», Підприємства об`єднання громадян «Заграва» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Берінгім», Підприємство об`єднання громадян «Заграва» звернулися до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Галицької митниці Держмистлужби, в якому просили:

- Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/210002/2 від 09.12.2019 року;

- Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/210005/2 від 09.12.2019 року;

- Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/210004/2 від 09.12.2019 року;

- Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/210020/2 від 11.12.2019 року;

- Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/210022/2 від 11.12.2019 року;

- Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/210044/2 від 17.12.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Берінгім» та компанією «ТеІІ-Тех Gmbh» (Швейцарія) укладено контракт від 18.04.2018 № 1-BERI-TELL. За умовами контракту продавець продає, а покупець в інтересах ПОГ «Заграва» купує одяг, взуття, речі, що були у використанні (секонд хенд). Кількість і асортимент Товару вказуються в інвойсах. На виконання вказаного контракту ТОВ «Берінгім» до митного оформлення подано митні декларації. Задекларована митна вартість визначалась декларантом на підставі положень договору комісії №1-БЕРІ-ЗАГ від 15.10.2019 року та договором на виконання умов вказаного договору комісії між товариством з обмеженою відповідальністю «Берінгім» та компанією «ТеІІ-Тех Gmbh» (Швейцарія). Вказані документи не містять жодних розбіжностей щодо кількості, найменування, якості та ціни задекларованих товарів. Також, позивач звертає увагу, що в оскаржених рішеннях про коригування митної вартості не визначено, яких саме документів визначених положеннями ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України не надав. Наведені в оскаржених рішеннях про коригування митної вартості причини неможливості визнання задекларованої вартості товару є формальними.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав, надав суду додаткові пояснення та докази, просив позов задоволити повністю.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, оскільки при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Під час здійснення митного контролю за митними деклараціями позивача за всіма деклараціями митна вартість була визначена декларантом за резервним методом, про що свідчать як відомості, внесені до декларацій митної вартості.

Підставою для незастосування основного методу та методів 2а - 2г декларантом вказано у графі 7 ДМВ: «Митна вартість імпортованого товару не може бути значена за ціною угоди у зв`язку з відсутністю достовірної інформації для її використання. Метод 2а (ст.59 МКУ) та метод 26 (ст.60 МКУ) не може бути застосований з причини відсутності у декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, метод 2в (ст.62 МКУ) та метод 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартості основи для розрахунку митної вартості в декларанта».

Митну вартість декларантом було визначено за резервним методом та у ДМВ джерелом інформації, що використовувалося для визначення митної вартості, вказано митну декларацію UА209140/2018/143786 датовану 04.07.2018.

Митне оформлення півторарічної давності містить неактуальну інформацію та не відповідає вимогам ст. 64 МКУ щодо визначення митної вартості за резервним методом.

Декларантом було подано висновок експерта-товарознавця щодо якісних та вартісних характеристик товару.

Зауваження щодо наданого експертного висновку є наступними.

Висновок експерта №19-09/239, який підтверджує заявлену вартість товару, датований 04.07.2018, і зазначено в ньому, що дослідження є актуальним на липень 2018 року, тобто не містить актуальної інформації щодо вартісних характеристик товару, крім того він виданий на конкретну партію товару, яка постачалася за інвойсом №28955 від 02.07.2018, виходячи з викладеного, застосовувати даний висновок для підтвердження вартісних характеристик товару даної партії некоректно. Під час проведення досліджень огляд товару експертом не здійснювався, в якості джерела інформації експерт посилається на відомості із сайту Алібаба , тоді, як товар, що оцінюється, є походженням з ринку року Європи, лист продавця із зазначенням цін, є адресним і не може слугувати підтвердженням цінової пропозиції як такої, що призначена широкому колу осіб на умовах вільної конкуренції.

У інвойсах зазначено, що товар постачається на умовах попередньої оплати, проте, жодних документів, які б підтверджували факт оплати за поставлений товар до митного оформлення не надано.

Отже, декларантом не дотримано вимог ч. 2 статті 53 МК України, до митного оформлення не подано в повному обсязі документи, які підтверджують числові значення митної вартості, відсутнє належне обґрунтування обраного декларантом методу визначення митної вартості.

Зважаючи на необґрунтованість числового значення митної вартості, виявленні розбіжності та неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 Митного кодексу України. Відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували зазначені в рішеннях митні декларації.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Зважаючи на вимоги ч. 3 ст. 58 Митного кодексу України (у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу), основний метод застосуванню не підлягав. Посадові особи відповідача при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України.

Представник відповідача в судових засіданнях позовні вимоги заперечив, надав суду додаткові докази та документи, просив в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Позивач подав до суду відповідь на відзив та додаткові пояснення, в яких зазначає, що на момент здійснення митного оформлення товарів, рахунок не було сплачено і відповідні платіжні документи не надавалися, що не позбавляє Позивача права долучити їх до позовної заяви на підтвердження заявленої ним митної вартості товарів.

Вказане зауваження жодним чином не стосується неможливості визнання задекларованої митної вартості та не може бути обґрунтуванням для прийняття рішення про коригування митної вартості, оскільки саме по собі не містить відомостей, які б свідчили про розбіжності в поданих документах, ознаки їх підробки, відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Системний аналіз приписів митного законодавства вказує на те, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідачем як і в оскаржуваних рішеннях, так і у відзиві не доведено та не обґрунтовано належними та достатніми доводами й доказами наявність у поданих йому документах зазначених у частині 2 статті 53 Митного кодексу України розбіжностей, ознак підробки, відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, що унеможливлює законне витребовування додаткових документів за частиною 3 статті 53 Митного кодексу України.

На виконання встановленого статті 8 Митного кодексу України принципу додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб, орган доходів і зборів повинен обґрунтувати причини витребування додаткових документів у разі, якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Для висновку про наявність розбіжностей між документами, поданими на підтвердження митної вартості товарів, необхідно правильно встановити зміст цих документів як доказів у митній справі.

Посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування обраного декларантом методу визначення митної вартості.

За таких обставин, наведена в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості причина неможливості визнання задекларованої вартості товару є формальною і такою, що не відповідає цитованим правилам заповнення рішень про коригування митної вартості та суперечить приписам статті 58 МК України.

При цьому, при поданні до митного оформлення перелічених декларацій декларантом додавались наступні документи: сертифікати якості, рахунки-фактури (інвойси), автотранспортні накладні, декларації походження товару, зовнішньоекономічний договір, заява про включення товарів до зеленого переліку відходів, сертифікати дезінфекції, копії митних декларацій країни відправлення (долучені до частини декларацій).

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою від 18.05.2020 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Ухвалою судді від 17.07.2020 року розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді від 07.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Судом встановлені наступні обставини:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Берінгім» () та компанією «Tell-Tex Gmbh» (Швейцарія) укладено контракт №1-BERI-TELL від 18.04.2018. За умовами цього контракту Продавець продає, а Покупець в інтересах ПОГ «Заграва» купляє одяг, взуття, речі, що були у використанні (секонд хенд). Кількість і асортимент Товару вказуються в інвойсах.

На виконання вказаного контракту ТОВ «Берінгім» до митного оформлення подано наступні митні декларації, а саме:

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/700084 за кодами товарів 63090000 «Одяг, що був у використанні, для подальшого використання з текстильних матеріалів (SecondHand) - 3-ї, 2-ї, 1-ї категорії: футболки, сорочки, блузки, светри, штани, шкарпетки, верхній одяг, куртки, джинсовий одяг, верхній зимовий одяг. Ступінь зношеності не перевищує 25%», задекларована митна вартість 407686,77 грн.(за одиницю 1,2USD); за кодом «взуття, що було у користуванні, для подальшого використання, зимове, весняно-осіннє та літнє, 1-ї,2-ї,3-ї категорії. Ступінь зношення не перевищує 25%», задекларована митна вартість 12446,02 грн. (за одиницю 1,22 USD); за кодом «Речі вживані несортовані, з текстильних матеріалів в асортименті: ковдри, дорожні пледи, білизна, скатертини, фіранки та ін. Ступінь зношеності не перевищує 25%», задекларована митна вартість 12811,39 грн. (за одиницю 1,2 USD);

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/700124 за кодами товарів 63090000 «Одяг, що був у використанні, для подальшого використання з текстильних матеріалів (SecondHand) - 3-ї, 2-ї, 1-ї категорії: футболки, сорочки, блузки, светри, штани, шкарпетки, верхній одяг, куртки, джинсовий одяг, верхній зимовий одяг. Ступінь зношеності не перевищує 25%», задекларована митна вартість 418789,98 грн.(за одиницю 1,2USD); за кодом «взуття, що було у користуванні, для подальшого використання, зимове, весняно-осіннє та літнє, 1-ї,2-ї,3-ї категорії. Ступінь зношення не перевищує 25%», задекларована митна вартість 9841,04 грн. (за одиницю 1,22 USD); за кодом «Речі вживані несортовані, з текстильних матеріалів в асортименті: ковдри, дорожні пледи, білизна, скатертини, фіранки та ін. Ступінь зношеності не перевищує 25%», задекларована митна вартість 10818,50 грн. (за одиницю 1,2 USD);

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/700104 за кодами товарів 63090000 «Одяг, що був у використанні, для подальшого використання з текстильних матеріалів (SecondHand) - 3-ї, 2-ї, 1-ї категорії: футболки, сорочки, блузки, светри, штани, шкарпетки, верхній одяг, куртки, джинсовий одяг, верхній зимовий одяг. Ступінь зношеності не перевищує 25%», задекларована митна вартість 421352,25 грн.(за одиницю 1,2USD); за кодом «взуття, що було у користуванні, для подальшого використання, зимове, весняно-осіннє та літнє, 1-ї,2-ї,3-ї категорії. Ступінь зношення не перевищує 25%», задекларована митна вартість 12156,58 грн. (за одиницю 1,22 USD); за кодом «Речі вживані несортовані, з текстильних матеріалів в асортименті: ковдри, дорожні пледи, білизна, скатертини, фіранки та ін. Ступінь зношеності не перевищує 25%», задекларована митна вартість 11387,90 грн. (за одиницю 1,2 USD);

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/701070 за кодами товарів 63090000 «Одяг, що був у використанні, для подальшого використання з текстильних матеріалів (SecondHand) - 3-ї, 2-ї, 1-ї категорії: футболки, сорочки, блузки, светри, штани, шкарпетки, верхній одяг, куртки, джинсовий одяг, верхній зимовий одяг. Ступінь зношеності не перевищує 25%», задекларована митна вартість 430385,44 грн.(за одиницю 1,2USD); за кодом «взуття, що було у користуванні, для подальшого використання, зимове, весняно-осіннє та літнє, 1-ї,2-ї,3-ї категорії. Ступінь зношення не перевищує 25%», задекларована митна вартість 11560,33 грн. (за одиницю 1,22 USD); за кодом «Речі вживані несортовані, з текстильних матеріалів в асортименті: ковдри, дорожні пледи, білизна, скатертини, фіранки та ін. Ступінь зношеності не перевищує 25%», задекларована митна вартість 12792,17 грн. (за одиницю 1,2 USD).;

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/701245 за кодами товарів 63090000 «Одяг, що був у використанні, для подальшого використання з текстильних матеріалів (SecondHand) - 3-ї, 2-ї, 1-ї категорії: футболки, сорочки, блузки, светри, штани, шкарпетки, верхній одяг, куртки, джинсовий одяг, верхній зимовий одяг. Ступінь зношеності не перевищує 25%», задекларована митна вартість 409917,97 грн.(за одиницю 1,2USD); за кодом «взуття, що було у користуванні, для подальшого використання, зимове, весняно-осіннє та літнє, 1-ї,2-ї,3-ї категорії. Ступінь зношення не перевищує 25%», задекларована митна вартість 24854,71 грн. (за одиницю 1,22 USD); за кодом «Речі вживані несортовані, з текстильних матеріалів в асортименті: ковдри, дорожні пледи, білизна, скатертини, фіранки та ін. Ступінь зношеності не перевищує 25%», задекларована митна вартість 15350,60 грн. (за одиницю 1,2 USD);

- ВМД ІМ 40 №UA209140/2019/703279 за кодами товарів 63090000 «Одяг, що був у використанні, для подальшого використання з текстильних матеріалів (SecondHand) - 3-ї, 2-ї, 1-ї категорії: футболки, сорочки, блузки, светри, штани, шкарпетки, верхній одяг, куртки, джинсовий одяг, верхній зимовий одяг. Ступінь зношеності не перевищує 25%», задекларована митна вартість 408450,66 грн.(за одиницю 1,2USD); за кодом «взуття, що було у користуванні, для подальшого використання, зимове, весняно-осіннє та літнє, 1-ї,2-ї,3-ї категорії. Ступінь зношення не перевищує 25%», задекларована митна вартість 12609,63 грн. (за одиницю 1,22 USD); за кодом «Речі вживані несортовані, з текстильних матеріалів в асортименті: ковдри, дорожні пледи, білизна, скатертини, фіранки та ін. Ступінь зношеності не перевищує 25%», задекларована митна вартість 10711,61 грн. (за одиницю 1,2 USD).

Не погоджуючись із заявленою митною вартістю Галицька митниця ДМС прийняла рішення про коригування митної вартості товарів UA 209000/2019/210002/2 від 09.12.2019 року, UA 209000/2019/210005/2 від 09.12.2019 року, UA 209000/2019/210022/2 від 11.12.2019 року, UA 209000/2019/210020/2 від 11.12.2019 року, UA 209000/2019/210044/2 від 17.12.2019 року, UA 209000/2019/210004/2 від 09.12.2019 року, згідно з якими проведено наступні коригування митної вартості:

- за кодом товару встановлена вартість за одиницю 1,4401 USD;

- за кодом товару встановлена вартість за одиницю 1,4401 USD;

- за кодом товару встановлена вартість за одиницю 1,4401 USD.

Підставою для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості відповідач наводить формулювання, що «митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за резервним методом, оскільки не відповідає умовам ст. 64 Митного кодексу України та Угоді про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. У ДМВ вказано джерело інформації, що використовувалось для визначення митної вартості, котре є неактуальним по часовим параметрам. Зазначено, що за результатами контролю проведеного на підставі ст. 54 МК України встановлено, що:

- у фактурі повинна бути передоплата, проте до митного оформлення жодного платіжного документу не додано;

- висновок, зазначений у графі 44 МД №19-09/239 від 04.07.2018 року стосується іншої партії товару, а ціни, зазначені у висновку, є актуальними протягом липня 2018 року.

Відповідачем заявлено вимогу про надання додаткових документів згідно з переліком ч. 3-4 ст. 53 Митного кодексу України.

Відповідачем зазначено, що неможливо застосувати методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичності та подібні (аналогічні) товари, методи 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причин відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів.

Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували МД UA209150/2019/16933 від 18.10.2019, МД UA206010/2019/10724 від 31.10.2019 року.

Також митним органом прийнято картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення у зв`язку із неможливістю завершення митного оформлення у зв`язку із невірно заповненими графами гр. 12,45,43,44 ВМД, відповідно до рішень про коригування митної вартості (порушено умови декларування передбачені п. 1 п.8 ст. 257 МКУ, ст. 55 МКУ, ПКМУ від 20.05.12 №450), а саме:

- картку відмови №UA209140/2019/70001 від 19.12.2019;

- картку відмови №UA209140/2019/70003 від 09.12.2019;

- картку відмови №UA209140/2019/70004 від 09.12.2019;

- картку відмови №UA209140/2019/70025 від 11.12.2019;

- картку відмови №UA209140/2019/70027 від 11.12.2019;

- картку відмови №UA209140/2019/70056 від 17.12.2019.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач з вказаними рішеннями про коригування митної вартості товарів не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що суперечать поданим декларантом документам та нормам чинного законодавства, а тому звернувся до суду з даним позовом про їх скасування.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Митний Кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

У відповідності до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення ст. 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України).

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3)виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4)обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Як встановлено судом, разом з митними деклараціями декларантом для митного оформлення подано наступні документи: рахунки-фактури (інвойси), автотранспортні накладні, сертифікати з перевезення (походження) товару форми EUR.1, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, зовнішньоекономічний договір 1-BERI-TELL, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), договір (контракт) про перевезення, заява про включення товарів до зеленого переліку відходів, сертифікати дезінфекції, копії митних декларацій країни відправлення.

Задекларована митна вартість визначалась декларантом на підставі положень договору комісії №1-БЕРІ-ЗАГ від 15.10.2019 року та договором на виконання умов вказаного договору комісії між товариством з обмеженою відповідальністю «Берінгім» та компанією «ТеІІ-Тех Gmbh» (Швейцарія) укладено контракт від № 1-BERI-TELL від 18.04.2018 та додаткову угоду №3 від 15.10.2019 року та відповідних інвойсів. Також вартість товару відображена у митних деклараціях країни відправлення, що долучались при поданні первинних митних декларацій.

За умовами цього контракту продавець продає, а покупець в інтересах ПОГ «Заграва» купує одяг, взуття, речі, що були у використанні згідно з інвойсом.

Вказані документи не містять жодних розбіжностей щодо кількості, найменування, якості та ціни задекларованих товарів.

Аналізуючи зміст вищевказаних документів, суд зазначає, що вони містили всі реквізити, необхідні для ідентифікації придбаного ТОВ «Берінгім» товару.

Таким чином, суд вважає, що позивачем при здійсненні імпортування товарів на митну територію України, на підтвердження заявленої ним митної вартості на підставі положень контракту було надано повний пакет документів, відповідно до переліку, закріпленого статтею 53 Митного кодексу України.

В оскаржених рішеннях відповідач, як на підставу для витребування додаткових документів, вказує, зокрема, на те, що у фактурах вказано що повинна бути передоплата , проте до митного оформлення жодного платіжного документу не надано, а тому є необхідність витребувати докази передоплати за такий товар.

З цього приводу суд зазначає, що згідно з п. 5.2 контракту №18.04.2018 № 1-BERI-TELL розрахунок за цим контрактом проводяться в безготівковій формі шляхом банківського переказу грошових коштів з поточного рахунку покупця, на поточний рахунок продавця. За домовленістю сторін можлива передоплата відповідно до виставленого інвойсу.

За положеннями ст. 53 Митного кодексу України банківські платіжні документи можуть підтверджувати митну вартість товарів лише в тому випадку, якщо на момент митного оформлення товару декларантом оплачено рахунок за такий товар.

При цьому, відсутність в поданих декларантом документах відомостей щодо термінів оплати, не підтверджує неможливість визнання задекларованої митної вартості за ціною договору, та не може бути обґрунтуванням для прийняття рішення про коригування митної вартості. Дана обставина сама по собі не є доказом, що обґрунтовує митну вартість товару. Тобто, строк оплати за товар не впливає на визначення митної вартості товару.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 803/49/16 (адміністративне провадження № К/9901/12792/18).

Щодо зауваження митного органу щодо того, що висновок зазначений у гр. 44 МД від 27.11.2018 № 19-09/394 стосується іншої партії товару, а ціни зазначені у висновку є актуальними протягом липня 2018 року, суд зазначає, що дана обставина жодним чином не обґрунтовує наявність обставин визначених положенням ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, отже не обґрунтовує і підстави коригування митної вартості проведеної митним органом.

Окрім того, митним органом не обґрунтовано необхідності подання декларантом додаткових документів (експортної декларації, заявки на перевезення) у відповідності до положення ч. З ст. 53 Митного кодексу. Вказані відомості не можуть слугувати підставою для винесення рішення про коригування митної вартості.

Також, з оскаржених рішень про коригування митної вартості судом встановлено, що митний орган не застосовує метод 2а, 2б з причин відсутності в органу доходів та зборів та декларанта інформації про ідентичні товари та подібні (аналогічні) товари, методі 2в та 2г з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Окрім цього визначається, що джерелом для коригування митної вартості слугували митні декларації МД UA209150/2019/16933 від 18.10.2019, МД UA206010/2019/10724 від 31.10.2019.

Приписами ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України чітко визначено перелік відомостей, які повинно містити прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, зокрема:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Також як випливає із Правил заповнення рішень про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Обов`язковість чіткого визначення вказаної вище інформації, як обов`язкових реквізитів будь-якого рішення про коригування заявленої митної вартості товарів підтримується і наявною судовою практикою, зокрема відповідна правова позиція викладена в постанова Верховного Суду в складі Касаційного адміністративного суду від 14.08.2018 у справі № 821/1617/17.

Суд звертає увагу на те, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості зазначено лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості. Такий підхід для формування оскаржуваних рішень про коригування митної вартості прямо суперечать вищезазначеним положенням законодавства, що є самостійною підставою для їх скасування. Вказана позиція підтверджується уставленою судовою практикою Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду викладеної в постанові від 21.12.2018р. у справі №815/1670/17.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що у відповідача були наявні всі документи для визначення митної вартості за ціною контракту щодо товарів, які імпортувались за цими договором та контрактом, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями ч.1 ст. 58 Митного кодексу України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за цінами Контракту №1-BERI-TELL від 18.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Берінгім» та компанією «Tell-Tex Gmbh» (Швейцарія).

На підставі наведеного, суд зазначає, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості імпортованого товару за цінами Контракту №1-BERI-TELL від 18.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Берінгім» та компанією «Tell-Tex Gmbh» (Швейцарія), а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митних деклараціях.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення відповідача прийняті не у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, не обґрунтовано, без з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), не відповідають вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а відповідно є протиправними та підлягають скасуванню.

Відтак, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

З цих же підстав судом не враховуються заперечення відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Берінгім» (69035, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 280), Підприємства об`єднання громадян «Заграва» (02217, м. Київ, вул. Закревського, буд. 20 А, офіс, 20) до Галицької митниці Держмитслужби (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1) про визнання протиправними та скасування рішень, - задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/210002/2 від 09.12.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/210005/2 від 09.12.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/210004/2 від 09.12.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/210020/2 від 11.12.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/210022/2 від 11.12.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості UA 209000/2019/210044/2 від 17.12.2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмислужби (, м. Львів, вул. Костюшка,1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Берінгім» (, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 280) 2102,00 грн. сплаченого судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби (, м. Львів, вул. Костюшка,1) на користь Підприємства об`єднання громадян «Заграва» (, м. Київ, вул. Закревського, буд. 20 А, офіс, 20) 2102,00 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп. 15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено у повному обсязі 20.11.2020 року.

Суддя Гавдик З.В.