Справа № 420/9048/20
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9048/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17 липня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 16 вересня 2020 року надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 17 липня 2020 року;

- стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

Позивач зазначає, що у серпні 2020 року ним було отримано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області № від 17.07.2020 року про сплату штрафу у розмірі 9 074,74 грн. за порушення строку сплати грошового зобов`язання, а саме - єдиного податку з фізичних осіб за третій квартал 2018 року. Із зазначеним податковим повідомленням-рішенням позивач не погоджується з огляду на наступне.

Позивач зазначає, що ним 17 жовтня 2018 року на рахунок УДКСУ у Тарутинському районі Одеської області перераховано 22 299,23 грн. з призначенням платежу: «*;101;; єдиний податок за 3 квартал 2018», що підтверджуються платіжним дорученням №561 від 17 жовтня 2018 року.

Однак, під час формування вказаного платіжного доручення позивачем була допущена помилка в реквізитах отримувача, зокрема в розрахунковому рахунку, наслідком чого стало зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Приморської податкової інспекції м. Одеси, замість податкової інспекції Тарутинського району Одеської області.

Після самостійного виявлення вказаної помилки, 11 березня 2019 року позивач звернувся до Південного управління у м.Одесі ГУ ДФС в Одеській області з заявою про перерахування вищевказаної суми на рахунки податкової інспекції Тарутинського району Одеської області.

20 червня 2019 року кошти були зараховані на рахунок податкової інспекції Тарутинського району Одеської області з призначенням платежу: «Перерахування коштів з одного бюджетного рахунку на інший Платіжне доручення №3229 від 20.06.2019», що підтверджується даними з особистого кабінету платника податків ОСОБА_1 .

З огляду на вищезазначене, позивач вважає що допущена ним помилка не свідчить про несплату необхідної суми єдиного податку у визначений законодавством строк, не спричинила настання жодних негативний наслідків або збитків до відповідного бюджету та держави в цілому, у зв`язку з чим просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 17 липня 2020 року.

Відзив на позовну заяву обґрунтований наступним

Відповідач не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню посилаючись при цьому на те, що ГУ ДПС в Одеській області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати єдиного податку фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 за період з 08.10.2018 по 18.04.2019 року, за результатами якої складено Акт №004274/15-32-52-06/ НОМЕР_1 від 13.04.2020 року, яким встановлено порушення платником податків термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з єдиного податку третьої групи, визначених п.295.3 ст.295 Податкового кодексу України.

На підставі Акта №004274/15-32-52-06/ НОМЕР_1 від 13.04.2020 року, ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» № від 17.07.2020 року та зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 9 074,74 грн.

Відповідач зазначає, що відповідно до п.295.3. ст.295 Податкового кодексу України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Статтею 126 Податкового кодексу України передбачено відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків. Так, зокрема, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З огляду на зазначене, враховуючи несвоєчасну сплату позивачем єдиного податку, представник відповідача вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення таким, що прийняте відповідно до діючого законодавства, а тому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Процесуальні дії

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ст.262 КАС України.

13.10.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід.№42458/20).

17.11.2020 року за вхід.№ЕП/21375/20 та 18.11.2020 року за вхід.№48918/20 від позивача надійшли клопотання про доручення доказів з додатками.

Станом на 19 листопада 2020 року будь-яких інших заяв, клопотань з боку сторін, а також відповіді на відзив від позивача до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив на позовну заяву, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; взято на податковий облік в органах ДПС 16.02.2011 року за №8965, платник єдиного податку 3 групи з 14.09.2017 року.

Платіжним дорученням №561 від 17 жовтня 2018 року ФОП ОСОБА_1 здійснено платіж: отримувач - УДКСУ у ТАРУТИНСЬК. Р-НІ ОДЕСЬКОЇ ОБЛ. (рахунок НОМЕР_3) у сумі 22 299,23 грн., призначення платежу: «*;101; НОМЕР_1 ; єдиний податок за 3 квартал 2018» (а.с.10).

Платіжним дорученням №522 від 30 січня 2019 року ФОП ОСОБА_1 здійснено платіж: отримувач - УДКСУ у ТАРУТИНСЬК. Р-НІ ОДЕСЬКОЇ ОБЛ. (рахунок НОМЕР_2) у сумі 90 985,78 грн., призначення платежу: «*;101; НОМЕР_1 ; єдиний податок за 4 квартал 2018» (а.с.48).

11 березня 2019 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Південного управління у м. Одесі ГУ ДФС в Одеській області із заявою про перерахунок помилково сплачених коштів у сумі 22 299, 23 грн. з призначенням платежу: «*;101; НОМЕР_1 ; єдиний податок за 3 квартал 2018» на рахунок: «ГУ ДФС в Одеській області Тарутинський район, а саме: , МФО 899998, бюджетний рахунок НОМЕР_4, сума для перерахування 22 299, 23 грн.» (а.с.11).

Платіжним дорученням №530 від 22 квітня 2019 року ФОП ОСОБА_1 здійснено платіж: отримувач - УК у ТАРУТ. Р-НІ/С.ПЕТРІВСЬК/18050400 (рахунок НОМЕР_2) у сумі 775,27 грн., призначення платежу: «*;101; НОМЕР_1 ; єдиний податок за 1 квартал 2019 р.» (а.с.49).

13 квітня 2020 року старшим державним інспектором відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Ізмаїльського управління Головного управління ДПС в Одеській області, Михайловою О.М., згідно пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, у приміщенні Ізмаїльського управління ГУ ДПС в Одеській області, у порядку ст. 76 ПКУ, проведено камеральну перевірку платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з питання своєчасності сплати єдиного податку за період з 08.10.2018 р. по 18.04.2019 р..

За результатами проведеної перевірки, складено Акт №004274/15-32-52-06/ НОМЕР_1 від 13.04.2020 про результати камеральної перевірки з питання своєчасності сплати податків та зборів до бюджету фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , яким встановлено порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з єдиного податку третьої групи протягом строків, визначених п.57.1 ст.57, п.295.2 ст.295 Податкового кодексу України (а.с.23-24).

На підставі Акта №004274/15-32-52-06/ НОМЕР_1 від 13.04.2020 року, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.07.2020 року № та зобов`язано ОСОБА_1 за затримку на 119, 72, 60, 31 календарних днів сплати / за несплату (неперерахування) фізичною особою грошового зобов`язання / авансових внесків єдиного податку в сумі 45 373,7 грн., зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 9 074,74 грн. за платежем Єдиний податок з фізичних осіб, 18050400 (а.с.25).

20 червня 2019 року, згідно платіжного доручення №3229 від 20.06.2019 року, на виконання заяви позивача від 11.03.2020 року здійснено перерахування коштів з одного бюджетного рахунку на інший (а.с.12).

Позивач, не погоджуючись з прийнятими ППР, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Релевантні джерела права та висновки суду

Податковий кодекс України (далі - ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та встановлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Відповідно до абзацу 1 пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилом пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, за несплату платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання у певний термін законодавець для такого платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій.

Водночас, відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Частиною першою статті 43 та частиною п`ятою 5 статті 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України. Податки і збори (обов`язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.

Крім цього, пунктом 22.4 статті 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 ПК України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

Для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у строк, передбачений пунктом 57.1 статті 57 ПК України, платник податків не вчинював дії, спрямовані на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету. А оскільки такі суми зараховуються на єдиний казначейський рахунок, то помилкове визначення розрахункового рахунку у платіжному дорученні під час сплати суми податкового зобов`язання не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений вказаною нормою ПК України строк, а відтак і для застосування на підставі пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України штрафних (фінансових) санкцій.

Відтак, суд вважає, що позивачем доведено, що у визначений законодавством термін та розмірі своєчасно було сплачено до бюджету єдиний податок за 3 квартал 2018 року, що підтверджується наявною у справі копією платіжного доручення.

Проте, через допущену помилку при оформленні реквізитів платіжних доручень, вказані кошти було зараховано на іншій бюджетний рахунок, а після того, як позивачем самостійно було виявлено помилку, ФОП ОСОБА_1 одразу звернувся до контролюючого органу із заявою про те, щоб кошти було перераховано на необхідний бюджетний рахунок.

Отже дії, які не містять ознак бездіяльності платника при сплаті вищевказаних зобов`язань, не можуть бути підставою для застосування штрафів та нарахування пені, передбачених статтею 126 Податкового кодексу України.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.06.2020 року по справі №808/3455/15.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з огляду на сплату платником податку узгодженого податкового зобов`язання у встановлений законодавством строк, проте з помилковим зазначенням номеру рахунку у платіжному дорученні, такий платник податку не вважається таким, що пропустив строк сплати податку, у зв`язку з чим нарахування Головним управлінням ДПС в Одеській області грошового зобов`язання згідно спірного податкового повідомлення-рішення в частині суми штрафу у розмірі 4 459,85 грн. є протиправним.

Окрім того, суд зазначає, що Акт №004274/15-32-52-06/ НОМЕР_1 від 13.04.2020 про результати камеральної перевірки з питання своєчасності сплати податків та зборів до бюджету фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та розрахунок штрафних санкцій, що застосовано оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 17.07.2020 року №, містять посилання, окрім того, на порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з єдиного податку третьої групи, протягом строків, визначених п.57.1 ст.57, п.295.2 ст.295 Податкового кодексу України, за наступними податковими деклараціями: № від 21.01.2019 року (граничний термін сплати 21.02.2019); № від 21.01.2019 року (граничний термін сплати 21.02.2019); № від 18.04.2019 року (граничний термін сплати 21.02.2019) (а.с.9, 23-24).

В той же час, судом, за результатами аналізу відображених у ІКП фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця та наявних у матеріалах справи платіжних доручень, встановлено сплату позивачем відповідних сум грошових зобов`язань з єдиного податку третьої групи у визначені граничні терміни, а саме: за податковою декларацією № від 21.01.2019 року (граничний термін сплати 21.02.2019) - сплачено 90985,78 грн. згідно платіжного доручення №522 від 30 січня 2019 року; за податковою декларацією № від 18.04.2019 року (граничний термін сплати 21.02.2019) - сплачено 775,27,78 грн. згідно платіжного доручення №530 від 22 квітня 2019 року, з огляду на що, суд приходить до висновку про протиправність нарахування Головним управлінням ДПС в Одеській області грошового зобов`язання згідно спірного податкового повідомлення-рішення в частині сум штрафу у розмірі: 4 304,79 грн. за податковою декларацією № від 21.01.2019 року; 155,05 грн. за податковою декларацією № від 21.01.2019 року; 155,05 грн. за податковою декларацією № від 18.04.2019 року.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятого ним рішення.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої, усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України судові витрати ФОП ОСОБА_1 в загальній сумі 2 102 грн. 00 коп., що сплачені згідно квитанції №0.0..1 від 15 вересня 2020 року, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 17 липня 2020 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 17 липня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 2 102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст.255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд.5, м. Одеса, 65044, ).

Суддя С.О. Cтефанов

.