Справа № 420/8524/20
Суддя: Глуханчук О.В.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8524/20
У Х В А Л А

23 листопада 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глуханчука О.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2020 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області №3765 від 05 серпня 2020 року про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання;

- зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області здійснити обмін посвідки на постійне проживання в Україні ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , видану ВГІРФО ГУ МВС України в Одеській області 29.09.2009 року, у зв`язку з непридатністю для подальшого користування.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 27 липня 2020 року він - громадянин В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУ ДМС України в Одеській обла сті з клопотанням про видачу йому нової посвідки на постійне проживання замість пошкодженої посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 , яка була видана йому ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області 29 вересня 2009 року. Однак, відповідач, у визначений чинним законодавством термін, посвідку не замінив, у зв`язку із чим 19.08.2020 року представник позивача звернувся із заявою до від повідача, у якій просив повідомити про прийняте ним рішення. 21 серпня 2020 року відповідач надав позивачу рішення від 05 серпня 2020 року №3765 про відмову в обміні бланку посвідки на підставі підпункту 3 пункту 62 Порядку №321.

Не погоджуюсь із прийнятим відповідачем рішенням від 05 серпня 2020 року про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування як протиправного, з огляду на наступне.

Так, позивач стверджує, що на момент звернення ОСОБА_1 до відповідача дозвіл на іммігра цію скасований не був. Згідно із підпунктом 4 пункту 7 Порядку № 321 посвідка підлягає обміну у разі її непридатності для подальшого користування. Відтак, позивач, який має право на постійне проживання в Україні, є добропорядним іммігрантом, сумлінно виконав свій обов`язок та звернувся до відповідача із заявою про обмін бланку посвідки не придатної для подальшого користування.

Також позивач зазначив, що прибув до України у 2009 році до своєї дружини. У встановлений законодавством строк він звертався до міграційних органів за подовженням терміну перебування в Україні. Після відповідних перевірок уповноваженими на те органами ВГІРФО ГУМВС України в Одеської об ласті прийнято рішення про надання позивачу дозволу на імміграцію в Україну. 29.09.2009 року ОСОБА_1 отримав посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 із безстроковим терміном дії. За одинадцять років постійного проживання в Україні позивач законів не порушував, до кримінальної відповідальності не притягувався, працює та сплачує податки, що свідчить про те, що він є добропорядним іммігрантом.

Позивач вважає, що факт надання йому посвідки на постійне проживання в Україні свідчить про те, що співробітники ВГІРФО проводили перевірку підстав зали шення позивача на постійне проживання в Україні; після проведеної перевірки співробітниками ВГІРФО підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію в Україну вияв лено не було, відтак ОСОБА_1 був документований посвідкою серії НОМЕР_1 та перебував на території України законно.

Отже, на переконання позивача, при здійсненні обміну бланку посвідки, відповідач обмежений законодавст вом України лише перевіркою підстав для здійснення обміну посвідки, якщо відсутні підста ви, визначені п.п.21, 22 Порядку №1983 (щодо скасування дозволу на імміграцію). Натомість, відповідач діяв всупереч ч. 2 ст. 19 Конституції України, а саме вирішуючи формальне питання, пов`язане з обміном бланку посвідки, останній не мав законних підстав проводити ревізію прийнятих ВГІРФО рішень про надання позивачеві дозволу на імміграцію, а отже не діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Ухвалою суду від 22 вересня 2020 року, після усунення недоліків, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

Ухвалою від 22 вересня 2020 року суд витребував від Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області матеріали особової справи ОСОБА_1 , а також усі інші матеріали, які стали підставою прийняття рішення №3765 від 05 серпня 2020 року про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання.

12 жовтня 2020 року відповідачем через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву (а.с. 57-60), а також на виконання ухвали суду про витребування доказів копії документів з особової справи громадянина Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 61-72).

Відповідно до відзиву, відповідач позов не визнає, з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Так, відповідач зазначив, що 26.08.2009 року громадянин Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 звернувся до ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області із заявою про надання дозволу на імміграцію як особа, що перебуває в шлюбі понад два роки з громадянином України. На підтвердження підстав для на дання дозволу на імміграцію, позивач надав копію свідоцтва про шлюб із громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 18.09.2008 Дніпровським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

28.09.2009 року після проведення визначених законодавством перевірок, позивачу надано дозвіл на імміграцію № НОМЕР_3 на підставі пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про імміграцію» та 29.09.2009 його було документовано посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_1 .

28.07.2020 до УДМС України в Херсонській області було направлено лист № 5100.5.3/13979-20 щодо перевірки законності видачі паспортного документа ОСОБА_2 від 18.09.2008 серії НОМЕР_2 . Відповідно до відповіді УДМС в Херсонській області №6501.3/16349-20 вищезазначена особа, набула громадянство України за територіальним походженням відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про громадянство України» за рішенням УМВС в Херсонській області від 04.08.2008. Підставою для набуття громадянства України було рішення Дніпровського районного суду м. Херсон від 23.07.2008 щодо факту постійного проживання ОСОБА_2 на території України. 18.09.2008 ОСОБА_2 була документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим Дніпровським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області. 12.06.2012 на підставі рішення Апеляційного суду Херсонської області, скасовано рішення від 04.08.2008 про набуття ОСОБА_2 громадянства України, паспорт громадянина України визнано недійсним та таким, що підлягає вилученню і знищенню.

За таких обставин, як вказує відповідач, 05.08.2020 ГУ ДМС в Одеській області прийнято рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до підпункту 3 пункту 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №321.

23 жовтня 2020 року позивачем подано відповідь на відзив (а.с. 73-74). У відповіді на відзив позивав апелював доводам відповідача, викладеним у відзиві, зокрема тим, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача за отриманням послуги «обмін посвідки», а не «оформлення посвідки», тому відповідач мав перевіряти лише наявність підстав для обміну посвідки та відповідності поданих для обміну документів. Щодо питання правомірності отримання позивачем посвідки у 2009 році, то це питання вже було вирішено органами ВГІРФО ГУМВС України в Одеської об ласті, якими прийнято рішення про надання позивачу дозволу на імміграцію в Україну. Позивач добросовісно отримав дозвіл на імміграцію та посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_1 , а відповідач у спірних правовідносинах вийшов за межі наданих йому повноважень. Позивач вважає, що посилання відповідача стовно набуття його дружиною громадянства України не стосуються питання обміну бланку посвідки позивачу.

У судове засідання, призначене на 28 жовтня 2020 року, учасники справи не з`явились, про місце, дату і час судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно.

Від представника позивача через канцелярію суду 23 жовтня 2020 року надійшла заява з клопотанням щодо розгляду справи у порядку письмового провадження (а.с. 54).

27 жовтня 2020 року до суду через канцелярію також надійшло клопотання від представника відповідача щодо розгляду справи без участі представника ГУ ДМС України в Одеській області (а.с. 55).

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

З урахуванням вищенаведеного, суд ухвалив рішення розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

У письмовому провадженні судом встановлено, що 27 липня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин Соціалістичної Республіки В`єтнам, звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області щодо обміну посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_1 у зв`язку з її непридатністю для подальшого використання.

Звернення зареєстроване шляхом заповнення заяви-анкети за №243954000 від 27 липня 2020 року. Позивач своїм підписом підтвердив правильність внесених до заяви-анкети відомостей та надав згоду на отримання відцифрованих відбитків пальців рук та внесення до безконтактного електронного носія відцифрованих відбитків пальців рук (а.с. 62-63).

Рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 05 серпня 2020 року №3765, громадянину В`єтнаму ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання на підставі підпункту 3 пункту 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою КМУ від 25 квітня 2018 р. № 321 (а.с. 19)

Так, відповідно до підпункту 3 пункту 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою КМУ від 25 квітня 2018 р. № 321, територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію

Не погоджуючись з рішенням відповідача про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Водночас, під час дослідження матеріалів справи у письмову провадженні судом встановлено, що у спірному рішенні посилаючись на пп.3 п.62 Порядку №321, відповідачем не вказано які саме дані, отримані з баз даних Реєстру, картотек, не підтверджують надану іноземцем або особою без громадянства інформацію.

Разом з тим, як вбачається з відзиву відповідача, останній зазначає, що підставою прийняття рішення 3765 від 05 серпня 2020 року про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання, стало те, що у 2009 році позивач отримав дозвіл на імміграцію в Україну та був документований посвідкою на постійне проживання в Україні на підставі того, що другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України (п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» у редакції від 10.04.2009).

Відповідач зазначив, що позивачу надано дозвіл на імміграцію № 321115 на підставі пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про імміграцію» та 29.09.2009 його було документовано посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_1 .

Однак, відповідач також повідомив, що 18.09.2008 ОСОБА_2 була документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим Дніпровським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області, проте 12.06.2012 на підставі рішення Апеляційного суду Херсонської області, скасовано рішення від 04.08.2008 про набуття ОСОБА_2 громадянства України, паспорт громадянина України визнано недійсним та таким, що підлягає вилученню і знищенню.

Вказані обставини стали підставою прийняття відповідачем рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Однак, під час дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено, що у справі відсутні письмові докази для перевірки вказаних вище обставин справи.

Натомість, вказані обставини мають суттєве значення для вирішення справи по суті позовних вимог.

Таким чином, у суду виникла необхідність з`ясування нових обставин, що мають значення для справи, витребування та дослідження нових доказів, з огляду на що судом вирішено питання щодо розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання з викликом сторін.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності з ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності з ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи, що є втіленням принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі в адміністративному судочинстві.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч.ч. 6-9 ст. 80 КАС України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

При цьому, відповідно до чч. 2, 4, 5 ст. 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

З урахуванням викладених обставин справи, з метою повного та всебічного з`ясування обставин у справі, суд дійшов висновку про необхідність витребування від Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області матеріалів особової справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у повному обсязі.

Також суд вважає необхідним витребувати від Управління ДМС в Херсонській області належним чином засвідчені копії матеріалів особової справи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 18.09.2008 Дніпровським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У відповідності зі ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 260 КАС України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Згідно вимог ч. 1 ст. 179 КАС України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Відповідно до ч. 5 ст. 181 КАС України, якщо розгляд справи у випадках, визначених цим Кодексом, починається спочатку, суд призначає та проводить підготовче засідання спочатку в загальному порядку.

Отже, суд вважає необхідним зазначену справу розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання, встановивши учасникам справи строк на подання заяв по суті справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 72, 73, 80, 94, 179-181, 194, 205, 248, 256- 258, 260, 293 КАС України,

УХВАЛИВ:

Розгляд адміністративної справи № 420/8524/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, проводити за правилами загального позовного провадження.

Розпочати спочатку розгляд адміністративної справи № 420/8524/20 зі стадії відкриття провадження у справі.

Призначити підготовче засідання на 21 грудня 2020 року об 11 годині 00 хвилин у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14, зала судових засідань №22.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення цієї ухвали. Відзив подається до суду разом із документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Зазначити учасникам справи, що копії заяв по суті справи одночасно з поданням до суду повинні бути надіслані іншим учасникам справи, документи, що підтверджують надіслання подаються до суду.

Витребувати від Головного управління ДМС України в Одеській області матеріали особової справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у повному обсязі (у т.ч. архівні матеріали щодо отримання дозволу на імміграцію № НОМЕР_3 на підставі пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про імміграцію» та посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_1 ).

Витребувати від Управління ДМС в Херсонській області належним чином засвідчені копії матеріалів особової справи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка була документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 18.09.2008 Дніпровським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області.

Зобов`язати Головне управління ДМС України в Одеській області та Управління ДМС в Херсонській області надати до Одеського окружного адміністративного суду витребувані судом докази протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.В. Глуханчук