Справа № 240/446/20
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року м. Житомир справа № 240/446/20

категорія 108030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Житомирської митниці ДФС до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області, третя особа, яка не заявляє позовних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" про визнання протиправним та скасування висновку,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася Житомирська митниця ДФС із позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати висновок Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області від 03.01.2020 про результати моніторингу закупівель №UA-2019-11-06-000997-b.

Аргументуючи позовні вимоги позивач зазначив, що за результатами проведення закупівлі 12.12.2019 Житомирською митницею ДФС було укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів з ТОВ «Житомиргаз Збут», на виконання якого з 01.01.2020 розпочато поставку природного газу за плановими об`ємами з розрахунку річного планового обсягу 27938 куб м. за ціною 172897,89 грн з ПДВ. Однак, 13.12.2019 відповідачем розпочато моніторинг закупівлі, за результатами якого в електронній системі закупівель оприлюднено висновок про наявність порушень законодавства в частині не відміни замовником закупівлі. Зі складеним висновком позивач не погоджується, оскільки Житомирською митницею ДФС за результатами оцінки визначена найбільш економічно вигідна пропозиція. Разом з тим, представник позивача зауважує, що висновок не містить чітких зобов`язань щодо способу усунення виявлених під час моніторингу порушень, не визначає які саме дії та на підставі яких положень закону повинен здійснити замовник, тобто є неконкретизованим та відповідно таким, зміст якого не відповідає вимогам законодавства.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 12.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у даній справі.

Постановлено, розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 12.03.2020 та відкладено на 31.03.2020 у зв`язку із неявкою до суду уповноваженого представника відповідача (а.с.144, т.1).

27.02.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву №06-25-15/822 від 26.02.2020 (а.с.112-118), в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вказав, що ним встановлено невідповідність тендерної пропозиції переможця ТОВ «Житомиргаз Збут» умовам тендерної документації. Наголошує, що від учасників у складі тендерних пропозицій імперативно вимагалось надання форми «Тендерна пропозиція» згідно з Додатком № 1 тендерної документацій, однак відповідачем при проведенні моніторингу встановлено, що у складі тендерної пропозиції учасником ТОВ «Житомиргаз Збут», який в подальшому став переможцем закупівлі, надано форму «Тендерна пропозиція» від 16.11.2019 року №10704-Сл-11191-1119, в якій відсутній пункт 2, що передбачений Додатком № 1 тендерної документації, що не відповідає умовам пункту 1 розділу III та Додатку № 1 тендерної документації.

При цьому, відмічає, що відповідно до пункту 1 розділу III тендерної документації, встановлено імперативну умову, що неспроможність подати всю інформацію, яка вимагається цією документацією, або подання пропозиції, яка не відповідає вимогам в усіх відношеннях, буде віднесена на ризик учасника та спричинить за собою відхилення такої пропозиції. Наголошує, що відхилення тендерної пропозиції, яка не відповідає умовам тендерної пропозиції є обов`язком, а не правом замовника.

Щодо твердження представника позивача відносно того, що висновок моніторингу вказаної закупівлі є не конкретизований, відповідач пояснює, що відповідно до частини 8 статті 7-1 Закону «Про публічні закупівлі» замовник має право протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення висновку одноразово звернутися до органу державного фінансового контролю за роз`ясненням змісту висновку та його зобов`язань, зазначених у висновку. Проте, протягом вказаного терміну звернень від позивача щодо роз`яснення змісту висновку та його зобов`язань, визначених у висновку через електронну систему закупівель до нього не надходило, що спростовує зміст позовних вимог в цій частині.

10.03.2020 до суду Житомирською митницею ДФС подано відповідь на відзив №128/9/06-70-10 від 06.03.2020 (а.с.121-126, т.1), у якій представник позивача просить позов задовольнити, оскільки відповідач не здійснив оцінку усіх документів долучених до тендерної документації та тендерної пропозиції у сукупності та зробив висновок про невідповідність тендерної пропозиції.

06.05.2020 до суду надійшли заперечення на відповідь на позов №06-25-15/161/4 від 06.05.2020 (а.с.160-163, т.1). Представник відповідача вказує, що тендерна пропозиція підлягала відхиленню на підставі п.4 ч.1 ст.130 Закону України «Про публічні закупівлі», як така, що не відповідала вимогам тендерної документації позивача. Представник відповідача, не погоджується із твердженнями позивача про формальність допущених помилок при проведеному тендері та зазначає, що відсутність пункту 2 в наданій формі «Тендерна пропозиція» не можливо віднести до формальних (несуттєвих) помилок, допущення яких не призведе до відхилення тендерної пропозиції. Відмічає, що доводи, викладені у позовній заяві щодо надання ТОВ «Житомиргаз Збут» в складі тендерної пропозиції довідки від 16.11.2019 №10704-Сл-11191-1119 про включення до розрахунку ціни потужності не спростовує встановлених порушень щодо подання у складі тендерної пропозиції позивача форми «Тендерна пропозиція» не відповідно до вимог п. 1 розділу III та Додатку № 1 тендерної документації.

Крім того, підготовче засідання відкладалося (оголошено перерву) з 31.03.2020 на 14.05.2020 у зв`язку із наявними клопотаннями представників позивача та відповідача про відкладення розгляду справи (а.с.146-147, 153, 156, т.1); з 14.05.2020 на 11.06.2020 з підстав поданого клопотання представника позивача про відкладення (а.с.165, 167, т.1); з 11.06.2020 на 23.07.2020 - у зв`язку із перебуванням судді Єфіменко О.В. у відпустці (а.с.173, т.1).

Відповідно до ухвали суду, прийнятої без виходу до нарадчої кімнати, занесеної секретарем судового засіданні до протоколу судового засідання від 23.07.2020, залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 19.08.2020 (а.с.126, т.2), яке відкладено до 22.09.2020 у зв`язку із клопотаннями, поданими представниками сторін, які беруть участь у справі (а.с.130,133,136, т.2).

22.09.2020 до суду надійшли пояснення третьої особи від 27.09.2020 щодо позовної заяви (а.с.140-144, т.2). Пояснює, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» вважає оскаржуваний висновок незаконним, з підстав виявлення відповідачем недоліку, який є формальним (несуттєвим) та не призводить до спотворення інформації та допущений не з метою надання недостовірної інформації, а тому не може вказувати на те, що тендерна пропозиція учасника ТОВ «Житомиргаз Збут» не відповідала умовам тендерної документації. Крім того, відмічає, що зобов`язальна частина висновку контролюючого органу не містить конкретних заходів до виконання, тобто є неконкретизованим, в цій частині висновку не встановлено спосіб його виконання; не містить визначення переліку дій, які саме необхідно вчинити позивачу, які заходи слід вжити задля усунення порушень, а також таке формулювання виключає можливість відстежити виконання визначеного зобов`язання.

Ухвалою суду, прийнятою без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засіданні до протоколу судового засідання від 22.09.2020, закрите підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.169, на звороті, т.2). Розгляд справи по суті проведено у той самий день, на що представниками сторін, які беруть участь у справі надано письмові згоди (а.с.166-168, т.2).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві, відповіді на відзив та наданих усних пояснень під час розгляду справи.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, просив у їх задоволенні відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи просив позовні вимоги задовольнити, при цьому зауважив, що фактично вимога контролюючого органу зводиться до спонукання позивача розірвати укладений договір з ТОВ «Житомиргаз Збут», за наслідком чого виникне необхідність в проведенні нового тендеру, на проведення якого необхідно буде витратити додатковий час. Крім того, на час проведення тендерної процедури об`єкти споживача: Митний пост «Новоград-Волинський», Митний пост «Північний», Митний пост «Коростень» залишаться без газопостачання, а відповідно без опалення, що є неприйнятним та неприпустимим з огляду на необхідності додержання прав та інтересів громадян.

Відповідно до ухвали суду, прийнятої без виходу до нарадчої кімнати, занесеної секретарем судового засіданні до протоколу судового засідання від 22.09.2020 подальший розгляд справи постановлено здійснювати у порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Так, під час розгляду вказаної справи, судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» №922-VIII від 25.12.2015 (далі - Закон №922-VIII) протягом листопада - грудня 2019 року Житомирською митницею ДФС через електронну систему закупівель проводилася закупівля природного газу на 2020 рік за процедурою «відкриті торги».

За результатами проведення закупівлі 12.12.2019 Житомирською митницею ДФС було укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів з Товариством з обмеженою відповідальністю «Житомиргаз Збут» (далі - ТОВ «Житомиргаз Збут»).

Як вказано в позовній заяві, на виконання цього договору з 01.01.2020 для потреб опалювання адмінбудинків митних постів «Новоград-Волинський», «Північний», «Коростень» стороною договору ТОВ «Житомиргаз Збут» розпочато поставку природного газу за плановими об`ємами з розрахунку річного планового обсягу 27938 куб.м за ціною 172897,89 грн з ПДВ.

При цьому, 13.12.2019 Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області розпочато моніторинг закупівлі, термін здійснення моніторингу до 07.01.2020.

У той час, 03.01.2020 о 15:08 в електронній системі закупівель оприлюднено висновок про наявність порушень законодавства в частині не відміни замовником закупівлі.

За результатами аналізу питання дотримання замовником (позивачем) законодавства у сфері публічних закупівель щодо розгляду та оцінки тендерних пропозицій установлено, що замовник на порушення вимог пункту 4 частини 1 статті 30 Закону Закон №922-VIII не відхилив тендерну пропозицію ТОВ «Житомиргаз Збут», як таку, що не відповідає умовам тендерної «документації».

З таким висновком позивач не погоджується, вважає його є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку із чим Житомирська митниця ДФС звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає про таке.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначаються Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» № 2939-XII від 26.01.1993 (далі - Закон №2939-ХІІ), частиною першої статті 1 якого, установлено, що здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Пунктом 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 03.02.2016, встановлено, що Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи (пункт 7 Положення про Державну аудиторську службу України).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 266 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби» (далі - постанова КМУ № 266) утворено, як юридичні особи публічного права, міжрегіональні територіальні органи Державної аудиторської служби, у тому числі Північний офіс Держаудитслужби (додаток 1 до постанови КМУ№ 266).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2939-ХІІ головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування (частина друга статті 2 Закону №2939-ХІІ).

За визначенням, наведеним у частині першій статті 3 Закону №2939-ХІІ державний фінансовий аудит є різновидом державного фінансового контролю і полягає у перевірці та аналізі органом державного фінансового контролю фактичного стану справ щодо законного та ефективного використання державних чи комунальних коштів і майна, інших активів держави, правильності ведення бухгалтерського обліку і достовірності фінансової звітності, функціонування системи внутрішнього контролю. Результати державного фінансового аудиту та їх оцінка викладаються у звіті.

За змістом пунктів 1, 7, 10 частини першої статті 10 Закону № 2939-XII органу державного фінансового контролю надається право перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред`являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що Держаудитслужба та її територіальні органи мають право здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та, у разі виявлення порушень законодавства, пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, контролюючий орган має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не вжито заходів щодо усунення виявлених під час здійснення перевірки порушень законодавства.

При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і в цій частині вона є обов`язковою до виконання. Щодо відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом направлення вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

З огляду на викладене, слід відмітити, що в органу фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

Відтак, «законна вимога» контролюючого органу про усунення виявлених порушень законодавства повинна бути здійснена у письмовій формі, сформована внаслідок реалізації контролюючим органом своєї компетенції (завдань і функцій відповідно до законодавства), містити чіткі, конкретні і зрозумілі, приписи на адресу підконтрольного суб`єкту (об`єкту контролю, його посадових осіб), які є обов`язковими до виконання останнім.

З урахуванням того, що суб`єкти владних повноважень можуть приймати управлінські рішення двох видів: нормативно-правові та акти індивідуальної дії, які рівною мірою можуть бути предметом адміністративного судового розгляду, обов`язкове до виконання рішення компетентного органу (спірна вимога) повинне підпадати під одну з двох вказаних категорій рішень.

Як свідчить зміст оскаржуваного висновку, відповідачем під час моніторингу встановлені такі порушення: відповідно до пункту 1 розділу III тендерної документації від учасників у складі тендерних пропозицій імперативно вимагалось надання форми «Тендерна пропозиція» згідно Додатку № 1 тендерної документації. Однак, у складі тендерної пропозиції ТОВ «Житомиргаз Збут» надано форму «Тендерна пропозиція» в якій відсутній пункт 2, що передбачений Додатком № 1 тендерної документації, наступного змісту: «Ціна на газ встановлюється учасником у відповідності до ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» та повинна включати до вартості ціни тендерної пропозиції вартість послуг пов`язаних з постачанням газу до точки входу в газорозподільну систему, до якої підключено об`єкти замовника, а саме витрати щодо потужності точки виходу з невизначеним фізичним розташуванням з газотранспортної системи до газорозподільної системи Оператора ГРМ, на ліцензованій території якого знаходяться об`єкти споживача», що не відповідає умовам пункту розділу III та Додатку №1 тендерної документації.

Крім того, за результатами аналізу питання дотримання замовником законодавства в сфері публічних закупівель щодо визначення предмета закупівель, відображення закупівлі у річному плані (додатку), правильності заповнення форм документів, затверджених уповноваженим органом, відповідність тендерної документації вимогам законодавства у сфері закупівель, оприлюднення інформації щодо закупівлі, своєчасності укладання договору про закупівлю та його оприлюднення, відповідності умов договору умовам тендерної пропозиції переможця, - порушень законодавства у сфері публічних закупівель не установлено.

Втім, з огляду на встановлені порушення законодавства у сфері закупівель, керуючись статтями 2 та 5 Закону №2939-ХІІ Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області висновком від 03.01.2020 зобов`язало здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень у встановленому законодавством порядку та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушень законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.

Так, за змістом п.19 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Оскільки висновок за результатами проведеного моніторингу публічних закупівель встановлює для позивача певні обов`язки, такий висновок є актом індивідуальної дії, що приймається відповідачем в межах наданих йому повноважень та на виконання покладених на нього завдань, тому має бути перевірений судом на відповідність п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 КАС України.

В силу п.п.1, 3 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Разом з тим, суд відмічає, що можливість усунення виявлених порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити підконтрольній установі для усунення порушень.

Однак, зі змісту оскаржуваного висновку відслідковується, що зобов`язальна частина висновку, не містить визначення конкретних дій, обов`язкових до виконання Житомирською митницею ДФС для усунення виявлених порушень, оскаржуваним висновком лише зобов`язано здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень у встановленому законодавством порядку та встановлено строк для усунення таких порушень.

З огляду на правову природу оскаржуваного висновку контролюючого органу, такий породжує правові наслідки (зокрема обов`язки) для свого адресата, відтак наділена рисами правового акта індивідуальної дії (з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документу, в якому вона міститься) і як такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом. При цьому його законність безумовно передбачає її обґрунтованість, тобто наявність підстав для її скерування адресату.

У даній справі зміст спірного висновку, який є індивідуально-правовим актом, а відтак породжує права і обов`язки для підконтрольної установи, якій такий адресований, полягає в тому, щоб "усунути виявлені порушення", встановлені контролюючим органом.

Однак, слід відмітити, що оскаржуваний висновок прийнятий з порушенням вимог закону щодо його змісту, оскільки є неконкретизований, так як, відповідач зазначивши у висновку про необхідність "усунути виявлені порушення законодавства в установленому законодавством порядку" не конкретизував яких саме заходів має вжити позивач, не визначив спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, що свідчить про його нечіткість та невизначеність.

Необхідно зазначити, що можливість усунення виявлених порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити уповноваженій особі замовника для усунення порушень.

Спонукання позивача самостійно визначити на підставі невизначених норм, які саме заходи слід вжити для усунення виявлених порушень, в свою чергу, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства. Зазначене є порушенням вимог закону в частині змісту висновку як акту індивідуальної дії. При цьому, зобов`язальний характер вимоги щодо усунення правопорушення свідчить про встановлення цього порушення, так і визначення імперативного обов`язкового способу його усунення.

Наведена позиція суду узгоджується із викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.12.2019 в справі №160/9513/18.

Крім того, правову позицію щодо необхідності визначення конкретних заходів, які слід вжити для усунення виявлених порушень, як обов`язкової складової змісту вимог Держаудитслужби викладено також в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.05.2018 у справі №826/3350/17 та від 11.09.2018 у справі № 825/2052/16.

Враховуючи досліджені під час розгляду справи матеріали, суд дійшов висновку, що оскаржуваний індивідуально-правовий акт (висновок Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області від 03.01.2020) складений за результатами моніторингу, предметом якого було визначення предмета закупівлі, відображення закупівлі у річному плані (додатку), правильність заповнення форм документів затверджених уповноваженим органом, відповідність тендерної документації і вимогам законодавства, оприлюднення інформації щодо закупівлі, розгляд та оцінка тендерних пропозицій, своєчасність укладання договорів про закупівлю та їх оприлюднення, відповідність умов договору умовам тендерної пропозиції переможця, не відповідає положенням Закону №922-VIII та КАС України, а тому підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи задоволення позову, на користь Житомирської митниці ДФС належить стягнути понесені нею судові витрати у сумі 2102 грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління Північного офісу Державної аудиторської служби України в Житомирській області.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 255 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов Житомирської митниці ДФС (вул. Перемоги, 25, м.Житомир,10003. РНОКПП/) до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області (майдан ім. С.П. Корольова, 12, м.Житомир,10014. РНОКПП/), третя особа, яка не заявляє позовних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз Збут" (майдан Перемоги, 10, м. Житомир, 10002, РНОКПП/) про визнання протиправним та скасування висновку - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати висновок Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області від 03.01.2020 про результати моніторингу закупівель №UA-2019-11-06-000997-b.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області (майдан ім. С.П. Корольова, 12, м.Житомир,10014. РНОКПП/) на користь Житомирської митниці ДФС (вул. Перемоги, 25, м.Житомир,10003. РНОКПП/) судовий збір у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст рішення виготовлено: 20.11.2020.