Справа № 620/3982/20
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року м. Чернігів Справа № 620/3982/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) 17.09.2020 (відповідно до відбитку штампу на конверті) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі ГУДПС у Чернігівській області), у якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 23.04.2020 № та №.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що всупереч вимог чинного законодавства України ГУДПС у Чернігівській області прийнято спірні податкові повідомлення рішення в один день з актом камеральної перевірки, що порушило його право на надання пояснень (заперечень) щодо виявлених порушень. Крім того, відповідачем не дотримано вимог Податкового кодексу України щодо порядку направлення/вручення податкових повідомлень рішень, у зв`язку з чим грошові зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не набули статусу узгодженого, тому відсутні підстави для застосування штрафних санкцій.

Ухвалою судді від 24.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, установлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.

Представник відповідача у визначений судом строк надав відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні та пояснив, що ОСОБА_1 порушено терміни сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у зв`язку з чим було винесено спірні податкові повідомлення-рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, враховуючи таке.

Сторонами не заперечується, що у власності ОСОБА_1 перебуває 16 об`єктів нежитлової нерухомості.

У зв`язку з наведеним, 02.05.2019 ГУДФС у Чернігівській області винесено позивачу податкові повідомлення-рішення №0-2525, №0-2525, №0-2525, №0-2525, №0-2525, №0-2525, №0-2525, №0-2525, №0-2525, №0-2525, №0-2525, №0-2525, №0-2525, №0-2525, №0-2525 та №0-2525, якими йому визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (а.с. 14, 16, 18, 20, 22, 24, 26, 28, 30, 32, 34, 36, 38, 40, 42, 44).

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75, ст. 102 та ст. 114, в порядку ст. 76 Податкового кодексу України, посадовою особою ГУДПС у Чернігівській області було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати ОСОБА_1 вказаного вище податку на нерухоме майно.

За результатами перевірки складено акт від 23.04.2020 №001285/25-01-52-05/ НОМЕР_1 (а.с. 68-69), у якому зазначено про порушення позивачем термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань, визначених п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України. Зокрема, граничним терміном сплати по зазначених вище податкових повідомленнях-рішеннях було 29.09.2019, однак ОСОБА_1 кошти сплачені 03.10.2019 та 25.11.2019.

На підставі викладених в акті перевірки висновків, ГУДПС у Чернігівській області винесено податкові повідомлення-рішення від 23.04.2020 № та №, якими позивачу нараховано штрафні санкцій за порушення строків сплати грошових зобов`язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями від 02.05.2019 (а.с. 11, 12).

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржені ОСОБА_1 у адміністративному порядку, однак рішенням ДПС України від 04.08.2020 №3336/Р/99-00-06-02-04-09 залишені без змін (а.с. 45-47).

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до підпунктів 19-1.1.1 та 19-1.1.2 пункту19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За змістом пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Порядок проведення камеральної перевірки визначений статтею 76 Податкового кодексу України, згідно якої камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Згідно пункту 86.2 статті 86 Податкового кодексу України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 86.7 статті 86 Податкового кодексу України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

У свою чергу, відповідно до пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано ГУДПС у Чернігівській області у поданому відзиві, у порушення вищевказаних вимог Податкового кодексу України спірні податкові повідомлення-рішення були складені в один день із актом камеральної перевірки, а саме 23.04.2020, та направлені ОСОБА_1 . Внаслідок допущених відповідачем грубих порушень процесуального закону, позивача було фактично позбавлено можливості надання заперечень (пояснень) на викладені у акті перевірки висновки.

Враховуючи наведене, суд вважає, що податкові повідомлення-рішення ГУДПС у Чернігівській області від 23.04.2020 № та № мають бути скасовані як такі, що прийняті без дотримання права позивача на подачу та розгляд його заперечень до акта перевірки, що є передумовою прийняття спірних рішень, тобто винесеними передчасно.

Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 15 січня 2019 року (справа №826/3576/15).

Крім того, по суті виявлених порушень, судом встановлено таке.

Порядок нарахування та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, врегульований статтею 266 Податкового кодексу України.

Так, нормами вказаної статті установлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Тобто обставини, які зумовлюють застосування до платника податків штрафу, передбаченого вказаною нормою, виникають у силу самого факту погашення грошового зобов`язання з простроченням строків, а розмір штрафу визначається нормативно та фактично залежить від тривалості прострочення до моменту погашення боргу (до 30 днів або понад 30 днів).

При цьому, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 02.09.2020 (справа №808/3853/16), передумовою для формування та направлення платнику податків податкової вимоги є встановлення факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки.

На підтвердження правомірності нарахування позивачу спірними податковими повідомленнями-рішеннями штрафних санкцій, ГУДПС у Чернігівській області зазначає, що податкові повідомлення-рішення від 02.05.2019, якими ОСОБА_1 було визначено суму податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, отримані ним 30.07.2019, про що зазначено у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 70). За наведених обставин, відповідач вважає, що позивач мав сплатити узгоджені податкові зобов`язання у строк до 29.09.2019.

У свою чергу, в поданому позові позивач не заперечує, що 30.07.2019 ним було отримано від контролюючого органу поштове направлення, однак наголошує, що воно містило лише одне податкове повідомлення-рішення від 02.05.2019, а саме: №0-2525 на суму 13971,67 грн., які сплачені ОСОБА_1 у встановлені строки, що не заперечується відповідачем в акті перевірки. Разом з тим, знаючи що у його власності перебуває 16 об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_1 чекав решту рішень податкової, неотримавши які він безпосередньо звернувся до Прилуцького управління ГУДПС у Чернігівській області.

У зв`язку з наведеним, податкові повідомлення-рішення від 02.05.2019 №0-2525, №0-2525, №0-2525, №0-2525, №0-2525, №0-2525, №0-2525, №0-2525, №0-2525 та №0-2525 були ним отримані лише 14.08.2019, а визначені ними грошові зобов`язання сплачені 02.10.2019, на підтвердження чого надано відповідні квитанції (а.с. 15, 17, 19, 21, 23, 25, 27, 29, 31, 33).

Разом з тим, податкові повідомлення-рішення від 02.05.2019 №0/2525, №0-2525, №0-2525 та №0-2525 позивачу 14.08.2019 вручені не були через відсутність на них підпису уповноваженої особи та печатки контролюючого органу. ОСОБА_1 зазначає, що зазначені податкові повідомлення-рішення ним фактично отримані лише 05.09.2019, а визначені у них зобов`язання сплачені 22.10.2019, на підтвердження чого надано відповідні квитанції (а.с. 35, 37, 39, 41, 43).

Проаналізувавши надані сторонами доводи, суд звертає увагу, що ключовим у спорі, що виник між сторонами, є встановлення факту отримання позивачем податкових повідомлень-рішень від 02.05.2019. При цьому, в силу вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, саме на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

На підтвердження своєї правової позиції ГУДПС у Чернігівській області надано копію рекомендованого повідомлення, у якому зазначено про вручення ОСОБА_1 поштового відправлення. Разом з тим, з його змісту неможливо встановити, що позивачу було надіслано та вручено 30.07.2019 всі 16 податкових повідомлень-рішень від 02.05.2019, оскільки таку інформацію повідомлення не містить (а.с. 70).

Крім того, в силу наведених вище вимог Податкового кодексу України, податкові повідомлення-рішення, прийняті на виконання положень статті 266 Кодексу, мають надсилатись платникам податку у строк до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Тобто, у даному випадку до 01.07.2019.

За наведених обставин, суд вважає, що ГУДПС у Чернігівській області як суб`єктом владних повноважень не доведено належними та допустимим доказами свою правову позицію та не спростовано наведені ОСОБА_1 у позові доводи.

Також суд звертає увагу, що відповідно до вимог пункту 42.1 статті 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Однак, долучені ОСОБА_1 до позовної заяви податкові повідомлення-рішення від 02.05.2019 №0/2525, №0-2525, №0-2525 та №0-2525 дійсно не містять обов`язкових реквізитів, а саме: відсутній підпис керівника та вони не скріплені печаткою контролюючого органу, що підтверджує аргументи позивача та не спростовано відповідачем (а.с. 36, 38, 40, 42).

Враховуючи наведене та надані сторонами докази, суд вважає, що оскільки відповідачем не надано належних доказів на підтвердження надсилання та вручення ОСОБА_1 30.07.2019 всіх 16 податкових повідомлень-рішень від 02.05.2019, визначені у них зобов`язання є неузгодженим, а тому не набули статусу податкового боргу, що виключає право податкового органу направляти платнику податкову вимогу.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Підпунктом 266.10.2 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України установлено, що у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Вказані положення кореспондуються із положеннями пункту 126.3 статті 126 Податкового кодексу України відповідно до яких у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) фізичній особі податкове/податкові повідомлення-рішення з податку на майно у строки, встановлені відповідними нормами цього Кодексу, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 у повному обсязі та у строки, визначені підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України, було сплачено визначені ГУДПС у Чернігівській області у податкових повідомленнях-рішеннях від 02.05.2019 зобов`язання, з урахуванням дати їх фактичного отримання, а тому застосування до позивача штрафних санкцій, передбачених статтею 126 Податкового кодексу України, є необґрунтованим.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, підстави винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 23.04.2020 № та №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19 листопада 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (, вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000).

Суддя С.В. Бородавкіна