Справа № 140/6193/20
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 140/6193/20 пров. № А/857/9129/20

головуючого судді Макарика В.Я.

суддів Бруновської Н.В., Улицького В.З.,

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу адвоката Чайки Олексія Феофановича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Димарчук Т.М., м. Луцьк) у справі № 140/6193/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області в якому просило визнання протиправним та скасування рішення № від 06.09.2019 про застосування штрафних санкцій у розмірі 2 295,92 грн та пені у розмірі 36 265,57 грн.

Рішенням Львівського адміністративного суду від 25 червня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, апелянт адвокат Чайка Олексій Феофанович, який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, без врахування принципу верховенства права з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 23.07.2010 зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця. 11.03.2015 внесено запис №2017170 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що підтверджується повідомленням про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця від 11.05.2015 б/н.

В період здійснення підприємницької діяльності як фізична особа-підприємець позивач була платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

06.09.2019 ГУ ДФС у Волинській області прийнято рішення № про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф за період з 03.04.2012 до 11.01.2019 у розмірі 2295,92 грн та нараховано пеню у розмірі 36 265,57 грн.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні адміністративного позову виходив, з тих підстав, що позивачем належним чином не виконувались вимоги за зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом що призвело до порушення законодавчо встановленого строку сплати єдиного внеску за 2012- 2015 роки, у зв`язку з чим ГУ ДФС у Волинській області відповідно до вимог чинного законодавства 06.09.2019 правомірно було винесено рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI від 08 липня 2010 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон України № 2464-VI) визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону України № 2464-VI встановлено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно частини 5 статті 9 Закону України № 2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - договір про добровільну участь).

За правилами пункту 2 частини1 статті 7 Закону України № 2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

За приписами частини 8 статті 9 Закону України № 2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Частиною 12 статті 9 встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04 травня 2018 року № 469) та Зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за № 508/26953 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

За приписами пункту 1 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Пунктом 2 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування встановлено, що у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Згідно з пунктом 3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується (пункт 13 розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, частина 16 статті 25 Закону України № 2464-VI).

Підпунктом 2 пункту 2 розділу 7 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449, в редакції наказу від 04 травня 2018 року № 469 (далі - Інструкція № 449), визначено, що згідно з частиною одинадцятою статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1 - 4 та 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції в таких розмірах:

- за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди.

Отже, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити внесок у строки і порядку визначеному чинним законодавством, а у разі несплати чи несвоєчасної сплати нараховується пеня та штраф, про що приймається рішення. Прийняття рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до Інструкції № 449, яке є самостійним виконавчим документом, відбувається на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів і не потребує попереднього складення акту перевірки.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до положень підпункту 2 пункту 2 Розділу VII Інструкції передбачений лише розрахунок фінансової санкції, який здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Як встановлено судом, першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що позивачем протягом 2012-2017 років не вживалися заходи для своєчасної та повної сплати єдиного внеску, натомість заборгованість з єдиного соціального внеску на загальну суму 19 723,23 грн була сплачена 26.02.2018 на суму 4010,30 грн, 05.03.2018 на суму 4572,42 грн та 10.01.2019 на суму 11 140,51 грн, тобто з пропуском граничного терміну сплати.

У зв`язку з несвоєчасною сплатою (несвоєчасним перерахуванням) платником податків ОСОБА_1 узгодженої суми грошового зобов`язання з єдиного внеску позивачу нараховано штраф та пеню за несплату (несвоєчасну) сплату єдиного соціального внеску за наступні періоди:

- сплата заборгованості на суму 4010,30 грн згідно з платіжним дорученням від 27.02.2018 №3511 у зв`язку з чим застосована штрафна санкція в сумі 401,03 грн (10 % від суми сплати) та пеня в сумі 8650,22 грн (0,1 % на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення за прострочення у 2157 днів з 03.04.2012 по 27.02.2018);

- сплата заборгованості на суму 4572,42 грн згідно з платіжним дорученням від 06.03.2018 №4032 у зв`язку з чим була застосована штрафна санкція в сумі 457,24 грн (10 % від суми сплати) та пеня в сумі 8454,40 грн (0,1 % на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення за прострочення у 1849 днів з 12.02.2013 по 06.03.2018);

- сплата заборгованості на суму 11140,51 грн згідно з платіжним дорученням від 11.01.2019 №719 на загальну суму 11140,51 грн у зв`язку з чим була застосована:

штрафна санкція в сумі 119,40 грн (10 % від суми сплати) та пеня в сумі 2495,52 грн (0,1 % на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення за прострочення у 2090 днів з 23.04.2013 по 11.01.2019);

штрафна санкція в сумі 119,40 грн (10 % від суми сплати) та пеня в сумі 2386,87 грн (0,1 % на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення за прострочення у 1999 днів з 23.07.2013 по 11.01.2019);

штрафна санкція в сумі 119,40 грн (10 % від суми сплати) та пеня в сумі 2278,21 грн (0,1 % на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення за прострочення у 1908 днів з 22.10.2013 по 11.01.2019);

штрафна санкція в сумі 121,87 грн (10 % від суми сплати) та пеня в сумі 2214,32 грн (0,1 % на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення за прострочення у 1817 днів з 21.01.2014 по 11.01.2019);

штрафна санкція в сумі 126,80 грн (10 % від суми сплати) та пеня в сумі 2187,21 грн (0,1 % на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення за прострочення у 1725 днів з 23.04.2014 по 11.01.2019);

штрафна санкція в сумі 126,80 грн (10 % від суми сплати) та пеня в сумі 2073,10 грн (0,1 % на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення за прострочення у 1635 днів з 22.07.2014 по 11.01.2019);

штрафна санкція в сумі 126,80 грн (10 % від суми сплати) та пеня в сумі 1957,71 грн (0,1 % на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення за прострочення у 1544 днів з 21.10.2014 по 11.01.2019);

штрафна санкція в сумі 253,59 грн (20 % від суми сплати) та пеня в сумі 1841,06 грн (0,1 % на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення за прострочення у 1452 днів з 21.01.2015 по 11.01.2019);

штрафна санкція в сумі 253,59 грн (20 % від суми сплати) та пеня в сумі 1726,95 грн (0,1 % на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення за прострочення у 1362 днів з 21.04.2015 по 11.01.2019).

Наведені вище розрахунки, на переконання апеляційного суду є вірними та підтверджують факт несвоєчасною сплатою (несвоєчасним перерахуванням) платником податків ОСОБА_1 узгодженої суми грошового зобов`язання з єдиного внеску позивачу, а тому враховуючи, що позивачем належним чином не виконувались вимоги статті 9 Закону №2464-VI, що призвело до порушення законодавчо встановленого строку сплати єдиного внеску за 2012- 2015 роки є вірним рішення контролюючого органу про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Таким чином апеляційний суд, вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що ГУ ДФС у Волинській області відповідно до вимог чинного законодавства 06.09.2019 винесено рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ГУ ДФС у Волинській області приймаючи рішення про застосування штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату єдиного внеску від 06.09.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску , діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо твердження апелянта на те, позивачка не перебувала на обліку у контролюючих органах, отже звільнена від сплати єдиного соціального внеску - суд не приймає його до уваги та вважає безпідставним, з огляду на таке.

Відповідно до пп. 65.10.3, 65.10.8 п. 65.10 ст. 65 ПК України внесення до Державного реєстру запису про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця чи незалежної професійної діяльності фізичної особи здійснюється у разі, зокрема, внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця - з дати державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Таким чином, припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, внесення до реєстру запису про припинення фізичної особи-підприємця не припиняє зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Крім того, зняття з обліку платників єдиного внеску - фізичних осіб-підприємців, здійснюється контролюючими органами на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку (абз. 7 частини 1 ст. 5 Закону № 2464).

У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою - підприємцем (частини 4 ст. 6 Закону № 2464).

Колегія суддів вважає, що реєстрація припинення підприємницької діяльності не припиняє зобов`язань особи щодо сплати боргу, який виник під час здійснення такої та не звільняє від відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на такий факт, як сплата позивачкою заборгованості по сплаті ЄСВ зазначене на думку апеляційного суду в даному в чергове підтверджує правомірність нарахування штрафу та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску..

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Чайки Олексія Феофановича, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року у справі № 140/6193/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді Н. В. Бруновська
В. З. Улицький