Справа № 600/592/20-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
23 листопада 2020 р. м. Чернівці справа № 600/592/20-а
Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицький В.К., розглянув у порядку письмового провадження заяву про розподіл судових витрат в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод "Сокирянський" до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Соковий завод "Сокирянський" (далі - позивач, ТОВ "СЗ Сокирянський") звернулося до суду з вказаним позовом, в якому просило:
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 22.10.2020 р. адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області № від 31.01.2020 р.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області № від 31.01.2020 р.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області № від 31.01.2020 р.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області № від 31.01.2020 р.

Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод "Сокирянський" судові витрати (судовий збір) в сумі 72300,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

02.11.2020 р. позивач подав до суду заяву, в якій просить вирішити питання про розподіл понесених судових витрат з оплати професійної правничої допомоги та постановити додаткове рішення.

Ухвалою суду від 03.11.2020 р. у справі № 824/94/20-а призначено до розгляду заяву позивача про розподіл судових витрат.

05.11.2020 р. Головне управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач) подало до суду заперечення, в якому просило відмовити у задоволенні заяви про розподіл судових витрат, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність заявленої вимоги.

Позивач у судове засідання, призначене на 05.11.2020 р., не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Однак, у поданій заяві про розподіл судових витрат просив розглянути дане питання без участі його представника.

У судове засідання, призначене на 05.11.2020 р. відповідач не з`явився, водночас, у поданому запереченні просив питання про розподіл судових витрат, розглянути за його відсутності у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною 3 ст. 252 КАС України встановлено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи приписи ст. ст. 194 та 252 КАС України, суд вважає за можливе здійснювати розгляд і вирішення поданої заяв та заперечення за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Перевіривши заяву позивача та доводи учасників справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Компенсація витрат на правничу допомогу здійснюється у порядку, встановленому ст. 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом ч. 1 та ч. 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат, згідно ч. 7 ст. 134 КАС України, покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано до суду наступні документи, а саме:

- договір про надання професійної правничої допомоги від 13.03.2020 р. № 4;

- доручення № 2-С від 22.04.2020 р.;

- акт від 08.05.2020 р. приймання правничої допомоги на підставі договору № 4 від 13.03.2020 р.;

- платіжне доручення № 1209 від 08.05.2020 р. на суму 54450,00 грн;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю;

- ордер про надання правничої допомоги (а.с. 24-26, 27, 28, 29, 30, 31).

Згідно п. 2.1 доручення № 2-С від 22.04.2020 р. на надання правничої допомоги на підставі договору № 4 від 13.03.2020 р., винагорода за надання правничої допомоги, встановлюється у формі погодинної оплати з розрахунку 2700,00 грн за годину роботи.

Відповідно до п. 2.2 вищезгаданого доручення, сторони дійшли згоди, що загальний розмір гонорару фіксується в акті наданої правничої допомоги, що є підставою для його сплати.

Судом встановлено, що в акті про приймання правничої допомоги на підставі договору № 4 від 13.03.2020 р., у зв`язку із розглядом справи, представник позивача зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу з урахуванням витраченого часу складають суму 54450,00 грн, з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи.

Зокрема, сума 54450,00 грн включає у себе наступні витрати на професійну правничу допомогу, а саме:

- опитування клієнта щодо фактичних обставин справи, на які витрачено 45 хв., вартість наданих послуг 2025,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи);

- вивчення та аналіз документів, на підставі яких Клієнт обґрунтовує свої вимоги, витрачено 420 хв, вартість наданих послуг 18900,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи);

- пошук та аналіз актуальних правових позицій Верховного Суду щодо помилок під час складення ТТН, витрачено 40 хв, вартість наданих послуг 1800,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи);

- збір та аналіз доказів для підтвердження обставин, що становлять предмет доказування, витрачено 215 хв, вартість наданих послуг 9675,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи);

- опитування свідків щодо виробничого процесу виготовлення соку яблучного концентрованого, витрачено 30 хв, вартість наданих послуг 1350,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи);

- формування правової позиції у справі, тактики захисту та узгодження її з Клієнтом, витрачено 40 хв, вартість наданих послуг 1800,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи);

- підготовка позовної заяви, витрачено 320 хв, вартість наданих послуг 14400,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи);

- засвідчення вірності копій відповідно до ДСТУ 4163-2003 Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації, витрачено 20 хв, вартість наданих послуг 900,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи);

- сканування документів для їх переведення у цифрову форму, витрачено 60 хв, вартість наданих послуг 2700,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи);

- формування готового пакету документів для подання позовної заяви витрачено 20 хв, вартість наданих послуг 900,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи).

У поданій заяві представник позивача просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУ ДПС у Чернівецькі області витрати на професійну правничу допомогу в сумі 54000,00 грн.

З наданого до суду договору про надання професійної правничої допомоги від 13.03.2020 р. № 4 видно, що вказаний договір було укладено між адвокатом Жуков Д.М. та товариством з обмеженою відповідальністю "Соковий завод "Сокирянський в особі керівника Лопаня Ю.П.

Згідно п. 5.1 договору, від 13.03.2020 р. № 4 винагорода виконавця узгоджується із замовником у відповідному дорученні. Якщо у виключних випадках Сторони не визначили їх в дорученні, вона визначається Виконавцем у акті надання Правничої допомоги, залежно від обсягу витраченого часу на надання Правничої допомоги.

З матеріалів справи видно, що 08.05.2020 р. адвокатом Жуковим Д.М. на підставі договору від 13.03.2020 р. № 4 видано ордер Серії АІ № 1033663 на надання правничої (правової) допомоги товариству з обмеженою відповідальністю "Соковий завод "Сокирянський у Чернівецькому окружному адміністративному суді.

Вказаний ордер підписано адвокатом Жуковим Д.М., а також скріплений його печаткою.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 р. № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст. 6 цього Закону адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі видами адвокатської діяльності як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI ).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному Реєстрі адвокатів України, Жуков Д.М. здійснює адвокатську діяльність на підставі Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Серії РН № 1244 від 17.06.2017 р., виданого на підставі рішення ради адвокатів Рівненської області від 11.04.2017 р.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що на час укладення та фактичного виконання умов договору від 13.03.2020 р. № 4 про надання правничої (правової) допомоги товариству з обмеженою відповідальністю "Соковий завод "Сокирянський", Жуков Д.М. був адвокатом, отже понесені позивачем витрати на оплату правничої допомоги фахівцем у галузі права, підлягає розподілу між сторонами за правилами, визначеними ст. ст. 134, 139 КАС України.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з п. 11 Перехідних положень Конституції України представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131 - 2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Наведені положення Основного Закону гарантують кожному громадянину України, іноземцям та особам без громадянства, які перебувають на території України, право на правову допомогу та вибір захисника своїх прав - особу, яка є фахівцем у галузі права і на законних підставах має право надавати таку допомогу особисто.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Гарантії дотримання та захисту, зокрема заборону скасування конституційних прав і свобод закріплені у ст. 22 Конституції України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно зі ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Отже, Конституцією України закріплено не лише основні права і свободи людини і громадянина, а й передбачено відповідні конституційно-правові гарантії їх дотримання та захисту, зокрема заборону скасування конституційних прав і свобод, неможливість обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, крім обмежень певних прав і свобод в умовах воєнного або надзвичайного стану, забезпечення кожному судового захисту його прав і свобод, у тому числі гарантування звернення до суду безпосередньо на підставі Конституції України, та надання при цьому можливості використання будь-яких інших не заборонених законом засобів захисту своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань.

Оскільки, Основним Законом не допускається звуження змісту та обсягу права кожного на отримання правової допомоги, а вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати, підстави обмежувати сторону на відшкодування витрат, понесених на отримання правової допомоги, що була отримана від адвоката, відсутні.

Оцінюючи надані представником позивача в підтвердження понесених позивачем витрат, з урахуванням заперечення відповідача стосовно розміру витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

До матеріалів справи представником позивача долучено також платіжне доручення № 1209 від 08.05.2020 р. оплату послуг позивачем на суму 54450,00 грн.

Суд частково погоджується із заявою позивача про стягнення судових витрат, виходячи з наступного.

Стосовно пошуку та аналізу актуальних правових позицій Верховного Суду щодо помилок під час складення ТТН, збору та аналізу доказів для підтвердження обставин, що становлять предмет доказування, суд зазначає наступне.

Згідно наданих до суду документів, позивач зазначає, що ним понесено по справі витрати, в т.ч.: пов`язані з пошуком та аналізом актуальних правових позицій Верховного Суду щодо помилок під час складення ТТН витрачено 40 хв., вартість наданих послуг вартість наданих послуг 1800,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи).

Суд погоджується з понесеними витратами по справі із затратою часу в 40 хв., у зв`язку з пошуку та аналізу актуальних правових позицій Верховного Суду щодо помилок під час складення ТТН на суму 1800,00 грн, виходячи із договірної ціни з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи.

Щодо збору та аналізу доказів для підтвердження обставин, що становлять предмет доказування, адвокат зазначає, що витрачено 215 хв, вартість наданих послуг 9675,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи), суд погоджується з таким доводами.

Суд погоджується також з обґрунтованістю понесених витрат пов`язаних з формуванням правової позиції у справі, тактики захисту та узгодження її з Клієнтом, на які витрачено 40 хв, вартість наданих послуг 1800,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи).

Таким чином, адвокатом обґрунтовано витрати стосовно вказаних видів послуг, фактично оплачені позивачем, які відповідають суті послуг, витраченого адвокатом часу та погодинної вартості послуг критеріям співмірності, розумності та неминучості.

Стосовно витрат пов`язаних з підготовкою позовної заяви, суд зазначає наступне.

Згідно наданих до суду документів, позивач зазначає, що ним понесено по справі, в т.ч.: для підготовки вказаної позовної заяви витрачено 320 хв., вартість наданих послуг вартість наданих послуг 14400,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи).

Суд погоджується з даними твердженнями, оскільки у даному випадку витрати на надання правничої допомоги виходять із реальної затрати часу на підготовку позову.

Оскільки, витрачено 320 хв, вартість наданих послуг становить 14400,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи).

Виходячи із змісту, суті та обсягу позовної заяви, суд вважає, що для підготовки вказаної позовної заяви затрачено 320 год., відтак розумними та співмірними є витрати, відповідно, в розмірі 14400,00 грн, виходячи із договірної ціни з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи.

Стосовно засвідчення вірності копій відповідно до ДСТУ 4163-2003 Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації, сканування документів для їх переведення у цифрову форму, формування готового пакету документів для подання позовної заяви, суд зазначає наступне.

У поданій до суду заяві та документах, позивач зазначає, що ним понесено по справі витрати, в т.ч. пов`язані з:

- засвідченням вірності копій документів відповідно до ДСТУ 4163-2003 Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації, витрачено 20 хв, вартість наданих послуг 900,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи);

- скануванням документів для їх переведення у цифрову форму, витрачено 60 хв, вартість наданих послуг 2700,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи);

- формуванням готового пакету документів для подання позовної заяви витрачено 20 хв, вартість наданих послуг 900,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи).

З наведеними доводами представника позивача суд не погоджується, оскільки вказані послуги, на думку суду, не відносяться до правничої допомоги.

Стосовно понесення позивачем витрат пов`язаних з опитуванням свідків щодо виробничого процесу виготовлення соку яблучного концентрованого, суд не погоджується, оскільки допит свідків не здійснювалося під час судового розгляду справи. Крім того, суд звертає увагу, що позивачем не заявлялося клопотання про допит свідків, допит свідків судом не проводився.

Щодо витрат позивача пов`язаних з опитуванням клієнта щодо фактичних обставин справи, вивчення та аналіз документів, на підставі яких Клієнт обґрунтовує свої вимоги, суд не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно наданих до суду документів, позивач зазначає, що ним понесено витрати по справі, в т.ч. пов`язані з:

- опитуванням клієнта щодо фактичних обставин справи на які витрачено 45 хв., вартість наданих послуг 2025,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи);

- вивченням та аналізом документів, на підставі яких Клієнт обґрунтовує свої вимоги, витрачено 420 хв, вартість наданих послуг 18900,00 грн (з розрахунку 2700,00 грн за одну годину роботи).

Суд вважає, що у даному випадку опитування клієнта щодо фактичних обставин справи та вивчення та аналіз документів, на підставі яких Клієнт обґрунтовує свої вимоги, безпідставно включені позивачем, не є співмірними і розумними розміром таких витрат. Окрім того, вказані витрати за своєю суттю та змістом охоплюють надані послуги щодо збору та аналізу доказів для підтвердження обставин та формування правової позиції у справі, тактики захисту та узгодження її з Клієнтом, які вже враховано судом.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини по справі, на переконання суду, в ході розгляду заяви про розподіл судових витрат, позивачем обґрунтовано витрати на професійну правничу допомогу в сумі 27675,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи рішення суду про задоволення позовних вимог, суд вважає, що заява про стягнення судових витрат підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень на користь позивача судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Відтак, стягненню на користь позивача підлягають судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) у розмірі 27675,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи предмет спору, суд приходить до переконання, що представник позивача довів частково обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу та його пропорційність відповідно до предмету спору.

Оскільки позивачем не дотримано вимоги ст. ст. 134, 139 КАС України, суд вважає, що наявні підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Беручи до уваги складність справи, виконані адвокатом роботи (надані послуги), час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих послуг та виконаних робіт, предмет спору та категорію (складність) справи, суд стягує на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 27675,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 77, 132, 134, 139, 241 - 246, 252 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Заяву про розподіл судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Соковий завод "Сокирянський" витрати на професійну правничу допомогу у сумі 27675,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

3. В іншій частині заяви відмовити.

Згідно ст. 255 КАС України додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України додаткове рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування сторін:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Соковий завод "Сокирянський" (вул. Пушкіна, буд. 1А, с. Коболчин, Сокирянський район, Чернівецька область, );

відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вулиця Героїв Майдану, 200-А, місто Чернівці, ).

Суддя В.К. Левицький