Справа № 640/19255/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року м. Київ № 640/19255/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мувфільм Рентал» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Мувфільм Рентал» (далі - позивач, ТОВ «Мувфільм Рентал») з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ №1455 від 07.02.2019 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Мувфільм Рентал» (код 40459282)».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем не дотримано порядку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, оскаржуваний наказ не містить належних підстав для проведення перевірки. Вказує, що копія наказу про проведення перевірки не була отримана позивачем до початку перевірки, як цього вимагає пункт 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України. Таким чином, порушення контролюючим органом процедури повідомлення позивача про призначення та початок проведення перевірки є підставою для скасування наказу про призначення такої перевірки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2019 відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Представником ГУ ДФС у м. Києві подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Контролюючий орган зазначив, що виявлені факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наявними поясненнями та документальними підтвердженнями.

В даному випадку контролюючим органом в повному обсязі виконано вимоги податкового законодавства щодо порядку проведення перевірки, тому відповідач вважає, що наказ №1455 від 07.02.2019 є правомірним та прийнятим в межах чинного законодавства, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій виклав свої заперечення проти доводів відповідача, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, у зв`язку з наданням ТОВ «Мувфільм Рентал» пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит від 20.12.2018 №127493/10/26-15-14-02-04 ГУ ДФС у м. Києві видано наказ від 07.02.2019 №1455 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Мувфільм Рентал» (код 40459282).

Також на підставі вказаного наказу ГУ ДФС у м. Києві сформовано повідомлення від 08.02.2019 №22567/10/26-15-14-02-04.

У період з 12.02.2019 року по 13.02.2019 року підставі вищенаведеного наказу та повідомлення в приміщені ГУ ДФС у м. Києві на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку TOB «Мувфілм Рентал» () з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення господарських взаємовідносин із TOB «Кайсан Баум» () за вересень 2016 року, TOB «Оферт Груп» () за жовтень 2016 року при визначені показників декларації з податку на додану вартість, та за 2016 рік - показників фінансової звітності з їх відображенням в декларації з податку на додану вартість.

За результатами вищезазначеної перевірки ГУ ДФС у м. Києві складено акт № 121/26-15-14-02-04/40459282 від 20.12.2019.

Позивач вважає, що посадові особи ГУ ДФС у м. Києві під час призначення даної перевірки діяли не на підставі і не у спосіб, які передбачені чинним законодавством, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За змістом підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Вичерпний перелік обставин, за наявності яких у контролюючого органу виникає право на здійснення документальної позапланової перевірки, закріплено у статті 78 Податкового кодексу України.

Положення пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначають обставини, за яких податковому органу надано право на проведення документальних позапланових перевірок.

Відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Таким чином, з аналізу наведених правових норм суд приходить до висновку, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення; у свою чергу можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України виникає за наявності двох умов: 1) виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 2) не надання платником пояснень та їх документальних підтверджень на запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Наявні у справі докази підтверджують, що відповідач звернувся до позивача із запитом від 20.12.2018 №127493/10/26-15-14-02-04 про надання пояснень та їх документального підтвердження по господарським взаємовідносинам із контрагентами TOB «Кайсан Баум» () та TOB «Оферт Груп» ().

У відповідь на вказаний запит позивач надав пояснення та їх документальне підтвердження, що не заперечується відповідачем.

Суд зазначає, що виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями. За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення необґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена. Суб`єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді. У такому спорі суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб`єкта господарювання та їх документальне обґрунтування.

Однак, відповідачем в ході розгляду справи не доведено обґрунтованості свого рішення про призначення документальної позапланової невиїзної перевірки з посиланням на недоліки пояснень позивача та їх документального обґрунтування на письмовий запит контролюючого органу від 20.12.2018.

Відповідачем не вказано які виявлені контролюючим органом обставини не підтверджуються наданими платником документами, що могло б свідчити про законність призначення оспорюваної перевірки позивача.

Також відсутні докази щодо надіслання (отримання) позивачем разом з наказом вказаної у ньому доповідної записки Департаменту аудиту № 683/26-15-14-02-04. Крім того, зі змісту наказу неможливо встановити дату цієї доповідної записки. Вказане унеможливлює та позбавляє позивача бути обізнаним про обставини щодо підстав призначення перевірки, підготування та подання належних пояснень щодо підстав самої перевірки, у зв`язку з чим неможливо ідентифікувати передбачену Податковим кодексом України фактичну підставу для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача.

Суд зазначає, що відповідачем не надано суду для дослідження вказаної доповідної записки, щоб встановити відповідні обставини.

Зазначене свідчать про недотримання контролюючим органом обов`язкових умов для призначення проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, визначених підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та дає підстави суду для висновку про протиправність наказу від 07.02.2019 №1455 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Мувфільм Рентал» (код 40459282)».

Крім того, за правилами пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду перевірки. Реалізація такого права за відсутності обов`язку у контролюючого органу повідомляти про перевірку до її проведення була б неможливою.

Сам вид перевірки (позапланова невиїзна), без надання платнику податків права на подання відповідних пояснень та документів, що стосуються предмету перевірки, позбавляє контролюючий орган можливості об`єктивно здійснити аналіз законності діяльності такого платника й дійти обґрунтованих висновків стосовно податкового правопорушення.

Окрім того, незважаючи на передбачену пунктом 79.3 статті 79 Податкового кодексу України необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 названого Кодексу.

При цьому, відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України щодо пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Отже, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Як вбачається з матеріалів справи, проведення документальної позапланової невиїзної перевірки тривалістю 2 робочі дні розпочалося з 12.02.2019.

Відповідач у відзиві стверджує, що копію наказу від 07.02.2019 №1455 та повідомлення від 08.02.2019 №22567/10/26-15-14-02-04 про проведення перевірки, надіслано позивачу 08.02.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою ТОВ «Мувфілм Рентал»: 03057, м. Київ, вул. Довженка, буд. 12-А, проте лист повернувся до ГУ ДФС у м. Києві з відміткою «не знайдено».

Суд звертає увагу, що на підтвердження вказаних обставин відповідачем не надано жодних належних і допустимих доказів.

Тобто з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник не був ознайомлений та повідомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Доказів отримання позивачем наказу від 07.02.2019 №1455 та повідомлення від 08.02.2019 №22567/10/26-15-14-02-04 до початку проведення перевірки відповідачем суду не надано.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що оскаржуваний наказ від 07.02.2019 №1455 Головного управління ДФС у м. Києві прийнято з порушенням визначеної Податковим кодексом України процедури призначення, а саме без повідомлення позивача про фактичні обставини та підстави для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, а саму перевірку проведено без дотримання обов`язкових для цього умов, що свідчить про його протиправність та наявність підстав для його скасування.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду правомірність прийняття спірного наказу.

З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та надавши оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача всі здійсненні ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 72-77, 90, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Мувфільм Рентал» (03057, м. Київ, вул. Довженка, 12-А, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у м. Києві від 07.02.2019 №1455 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Мувфільм Рентал» (код 40459282)».

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Мувфільм Рентал» () понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко