Справа № 826/1589/17
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Літвінова А.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року Справа № 826/1589/17

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Нечай М.В.,

представника відповідача Лук`янчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

«Ашан Україна Гіпермаркет»

до Головного управління Державної податкової служби

у Київській області

про визнання протиправним та скасування

податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ашан Україна Гіпермаркет» звернулося до суду з позовом до Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 02.12.2016 № .

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року адміністративний позов було задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення в, суд першої інстанції виходив з того, що в акті перевірки не вказано яким чином контролюючим органом було встановлено факт реалізації спірного алкогольного напою без акцизних марок (наприклад, через проведення заходу контрольної закупки спірної пляшки спиртного), а також з того, що максимальна ціна продажу не застосовується до тютюну, відповідно індивідуальної податкової консультації, наданої позивачу.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову, наполягаючи на правомірності винесення спірного податкове повідомлення-рішення та вчинення позивачем порушення вимог законодавства, за яке його притягнуто до відповідальності.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно та неправильно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2020 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів апелянта та правильності висновків суду першої інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 витребувано додаткові докази у справі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020 задоволено клопотання ГУ ДПС у Київській області та замінено відповідача на його прпавонаступника.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області 28.10.2016 видано наказ № 609 «Про проведення фактичних перевірок», яким визначено перелік суб`єктів господарювання, серед яких, товариство з обмеженою відповідальністю «Ашан Україна Гіпермаркет». На підставі вказаного наказу, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області видано направлення на перевірку від 15.11.2016 за №2539 та №2540. Згідно змісту вказаних направлень фактичну перевірку тривалістю 10 діб доручено провести головним державним інспекторам - ревізорам Іванову Дмитру Олександровичу та Атабєгову Іраклію Мерабовичу, дата початку проведення перевірки - 15.11.2016.

17.11.2016 в гіпермаркеті, який належить суб`єкту господарювання - Товариству з обмеженою відповідальністю «Ашан Україна Гіпермаркет», розташованому за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Велика Окружна, 4, працівниками Управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області - головними державними інспекторами - ревізорами Івановим Дмитром Олександровичем та Атабєговим Іраклієм Мерабовичем, проведено фактичну перевірку з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції.

За результатом проведення перевірки складений акт (довідка) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва і обігу підакцизної продукції від 18.11.2016 № 1197/10-36-40/35442481.

Згідно з вказаним актом від 18.11.2016 № 1197/10-36-40/35442481, контролюючим органом зафіксовано, що в магазині позивача, розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Велика Окружна, 4 встановлено:

- факт реалізації пакету вина виноградного ординарного столового напівсолодкого білого «Мускатне» 1,0 літр, 9-12 % оборотів, виробництво Товариство з обмеженою відповідальністю «Сандора» по ціні 30,53 без марки акцизного податку встановленого зразка, чим порушено вимоги статті 11 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995;

- факт реалізації тютюну для паління кальяну зі смаком ананасу «Аль Фанер Пайнепл Флейвор», 50 грам, виробництво «Аль Фанер табакко Трейдінг» Об`єднані Арабські Емірати по ціні 94,05 гривні, в той час, коли виробником тютюну встановлена максимальна роздрібна ціна в розмірі 69,00 гривень, чим порушено статтю 11 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995.

Позивачем 22.11.2016 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області подано заперечення на акт від 18.11.2016 № 1197/10-36-40/35442481.

За результатами розгляду заперечень на акт перевірки від 18.11.2016 № 1197/10-36-40/35442481, Головним управлінням державної фіскальної служби у Київській області листом від 29.11.2016 № 2849/10/10-36-40-00-10 надано відповідь, відповідно до якої, висновки акта визнано обґрунтованими та залишено без змін.

02.12.2016 Києво-Святошинською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції в розмірі 589 824,89 грн.

Позивач, вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, а свої права порушеними, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України) та Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 481/95-ВР), Положенням про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1251 (далі - Положення № 1251).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з абзацом 3 частини четвертої статті 11 вказаного Закону № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Підпунктом 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

Згідно з підпунктом 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Пунктом 226.1 статті 226 ПК України передбачено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Відповідно до пунктів 226.2, 226.9 статті 226 ПК України, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Положення № 1251 вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Статтею 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема. у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17 000 гривень.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Щодо реалізації алкогольних напоїв без марки акцизного податку.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства в галузі зберігання та обігу алкогольних напоїв є правовою підставою для притягнення їх до відповідальності в порядку, визначеному Законом № 481/95-BP.

При цьому, склад зазначеного правопорушення повинен бути встановлений контролюючим органом у порядку, передбаченому чинним законодавством, та підтверджуватися відповідними матеріалами перевірки.

Разом з тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що контролюючим органом у межах спірних правовідносин у цій справі не проводилося контрольної закупки пакету вина виноградного ординарного столового напівсолодкого білого «Мускатне» 1,0 літр, 9-12% оборотів, виробництва ТОВ «Сандора» по ціні 30,53 грн. і не доведено перед судом дотримання законодавчо визначеного порядку виявлення факту реалізації вказаного алкогольного напою без марки акцизного податку.

Окрім цього, судова колегія також приймає до уваги, що вищенаведеними нормами спеціального законодавства передбачено у разі виявлення контролюючим органом алкогольних напоїв без марок акцизного податку не тільки накладення штрафу на суб`єкт господарювання, а й вилучення таких товарів з вільного обігу та подання матеріалів до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію) (п. 228.3 ст. 228 ПК України). Однак, такі заходи відповідачем не вживалися.

Більше того, як було правильно встановлено судом першої інстанції, в акті (довідці) перевірки відсутня деталізація порушення, що фактично не дає можливості встановити наявність чи відсутні факту порушення як такого.

Разом з тим, колегією суддів враховуються висновки Європейського Суду з прав людини про те, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки (рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), пункт 73). Потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), пункт 74).

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Щодо реалізації тютюну для паління кальяну по завищеній ціні.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що законодавством, чинним на час виникнення спірних у цій справі правовідносин, не було передбачено встановлення максимальної роздрібної ціни та, відповідно їх нанесення на споживчу тару на: тютюнову сировину, тютюнові відходи (код товару УКТ ЗЕД 2401), сигари, включаючи сигари з відрізаними кінцями, та сигарили (тонкі сигари), з вмістом тютюну (код товару УКТ ЗЕД 2402 10 00 00), тютюн та замінники тютюну, інші, промислового виробництва; тютюн «гомогенізований» або «відновлений»; тютюнові екстракти та есенції (код товару УКТ ЗЕД 2403).

Більш того, приписи статті 17 Закону № 481/95-ВР в частині відповідальності за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від встановлених виробниками (імпортерами) максимальних роздрібних цін на такі вироби, збільшеними на суму акцизного податку з реалізації їх через роздрібну торговельну мережу, не стосується цих видів тютюнових виробів, на які Податковим кодексом України не передбачено встановлення максимальної роздрібної ціни - сигар, включаючи сигари з відрізаними кінцями та сигари (тонкі сигари), з вмістом тютюну (код товару УКТ ЗЕД 2402 10 00 00)

Аналогічний правовий висновок викладено в індивідуальній податковій консультації від 26.08.2015 №18225/6/99-99-21-05-15, наданій ДФС України на запит позивача від 31.07.2015 № 1019.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 53 ПК України не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації.

Доводи апелянта щодо вчинення позивачем порушення вимог законодавства, за яке його притягнуто до відповідальності, колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що не підтверджуються належними і допустимими в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України доказами, про що було зазначено вище.

Водночас, постулатом адміністративного процесуального законодавства є презумпція винуватості відповідача у справі - суб`єкта владних повноважень (ч.2 ст.77 КАС України).

У свою чергу податковим законодавством презюмується правомірність рішень, дій та бездіяльності платника податків (ст. 4 ПК України).

Зазначене в сукупності обумовлює покладення обов`язку доказування в податкових спорах на податковий орган, який у відповідності до принципу офіційного з`ясування обставин справи повинен доводити в суді обставини, що стали підставою для нарахування платнику податків спірних податкових зобов`язань, та правомірність прийняття свого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 20.02.2018 у справі № 817/149/17, від 29.03.2018 у справі № 813/2758/16 та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковим для колегії суддів при вирішенні даної справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності та протиправності винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 02.12.2016 № .

Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових задоволення позову в цій справі в повному обсязі.

Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у Київській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 23 листопада 2020 року.

Головуючий суддя

Судді: