Справа № 200/5454/20-а
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 р. Справа№200/5454/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В.,

при секретарі судового засідання Скрипник К.О.

за участю:

представника відповідача Голуба М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецької області про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецької області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 27 серпня 2018 року № 1499 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в квітні 2020 року йому стало відомо з реєстру виконавчих проваджень про те, що у Слов`янському міськрайонному відділі державної виконавчої служби ГУ територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває провадження про стягнення з суми податкового боргу, нарахування сум боргу відбулося за наслідками акту перевірки від 11.09.2018 №994/05-99-13-02/ НОМЕР_1 шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень. У відповідь на запит, відповідачем надано копії запиту про надання інформації від 18.05.2018 №21327/10/05-99-47-10, розписки №574/10/05-99-13-02 від 27.08.2018, поштових квитанцій, опису вкладення. Вважає спірний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки запит податкового органу про надання інформації не містить інформації про недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях ФОП ОСОБА_1 . На думку позивача, інформація про перевищення суми виторгів позивача в період з липня 2016 по червень 2017 року не передбачена ст.73 Податкового кодексу України для витребування інформації. Крім того, позивач вважає, що відповідачем порушено порядок направлення запитів, встановлений п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України.

На адресу суду від Головного управління ДПС у Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позовних вимог заперечував та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив, що позивачу у відповідності до вимог Податкового кодексу України було надіслано запит щодо надання інформації. У зв`язку з ненаданням позивачем на запит документів, податковим органом було направлено на адресу позивача повідомлення про проведення документальної позапланової нев`їздної перевірки та наказ на її проведення. Усі направлення було надіслано з рекомендованим повідомленням про вручення та повернуто з відміткою «за місцем обслуговування». Вважає, що позивач як платник податків, був ознайомлений з наміром про проведення перевірки в розумінні абз.6 п.42.4 ст.42 Податкового кодексу України.

Від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 21.07.2020 відкрито провадження у справі №200/5454/20-а та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 05.08.2020 відмовлено у задоволенні клопотання позивача призначення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку за правилами загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, призначено підготовче засідання на 21.07.2020.

Ухвалою суду від 17.09.2020 продовжено строк підготовчого провадження в адміністративній справі на тридцять днів з дня закінчення шістдесятиденного строку, визначеного ч.4 ст.173 КАС України, відкладено підготовче засідання по справі на 12.10.2020.

Ухвалою суду від 12.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.11.2020.

06.11.2020 від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з неможливістю з`явитись до судового засідання 10.11.2020 через зайнятість у судовому засіданні в господарському суді Харківської області.

Суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки збігають строки розгляду даної справи та в матеріалах справи наявні всі необхідні докази для вирішення справи по суті.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, з підстав, які викладені в відзиві на адміністративний позов.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановив наступне.

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрований 07.08.2015, номер запису 0028519, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Листом від 21327/10/05-99-47-10 від 18.05.2018 ГУ ДФС у Донецькій області проінформовано позивача щодо проведеного аналізу інформаційних баз та податкової інформації та ненадання позивачем реєстраційної заяви платника податку на додану вірність за формою №1-ПДВ. У зв`язку з чим, запитано у позивача інформацію та документи, а саме: касові стрічки, книгу обліку доходів та витрат, книгу обліку розрахункових операцій; рух грошових коштів по розрахунковим рахункам, платіжні доручення; видаткові накладні, товарно - транспортні накладні, довіреності та інші документи пов`язанні з даним фактом.

Вказаний запит було надіслано на податкову адресу позивача та повернуто за місцем обслуговування відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором №014 (а.с. 53-55).

27.08.2018 Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийнято наказ №1499 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 на підставі пп.20.1.4, пп.20.1.6 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України з 03.03.2018 тривалістю 5 робочих днів щодо перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 07.08.2015 по 30.06.2018 (а.с.5).

Зазначений наказ було надіслано на податкову адресу позивача та повернуто за місцем обслуговування відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором №078 (а.с. 56-59).

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем наказом на проведення перевірки, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Підпунктом 62.1.3, п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України (далі ПК України) визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 72.1 ст.72 ПК України встановлено, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація: що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України, зокрема інформація: про об`єкти оподаткування, що надаються та/або реєструються такими органами. Зазначена інформація повинна містити, зокрема, вид, характеристики, індивідуальні ознаки об`єкта оподаткування (в разі наявності), за якими його можна ідентифікувати; про результати здійснення державного контролю за господарською діяльністю платника податків; що міститься у звітних документах (крім персоніфікованої статистичної інформації), які подаються платником податків органам виконавчої влади та/або органам місцевого самоврядування; про встановлені органами місцевого самоврядування ставки місцевих податків, зборів та надані такими органами податкові пільги; про дозволи, ліцензії, патенти, свідоцтва на право провадження окремих видів діяльності, яка повинна містити, зокрема: найменування платника податків, якому видані такі дозволи, ліцензії, патенти; податковий номер або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи; вид дозвільного документа; вид діяльності, на провадження якої видано дозвільний документ; дату видачі дозвільного документа; строк дії дозвільного документа, інформацію про припинення (зупинення) дії дозвільного документа із зазначенням підстав такого припинення (зупинення); сплату належних платежів за видачу дозвільного документа; перелік місць провадження діяльності, на яку видано дозвільний документ; про експортні та імпортні операції платників податків; від банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів; за наслідками податкового контролю; для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку.

Порядок отримання податкової інформації контролюючими органами визначений в ст.73 ПК України, а саме: інформація, визначена у статті 72 цього Кодексу, безоплатно надається контролюючим органам періодично або на окремий письмовий запит контролюючого органу у терміни, визначені пунктом 73.2 цього Кодексу.

Перелік обставин, за наявності яких контролюючий орган може призначити документальну позапланову перевірку, передбачено п.78.1 ст.78 ПК України.

Положення пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України визначають такою підставою недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

У випадку надсилання запиту, в якому містяться відомості про виявлення недостовірності даних щодо відповідної декларації та не вжиття особою дій щодо надання у встановленому порядку відповіді на вказаний запит, перевірка може бути призначена на підставі пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України.

Отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано ст.73 ПК України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» (далі - Порядок). Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Верховний Суд у постановах від 31.05.2019 (справа №813/1041/18), від 14.03.2019 (справа №808/2603/17), від 24.10.2018 (справа №815/343/18), аналізуючи наведені правові положення, виклав позицію, що підпункти 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України передбачають абсолютно різні підстави для проведення позапланових перевірок, проте спільним для обох підстав є обставина ненадання або надання не у повному обсязі пояснень та документальних підтверджень протягом десяти календарних днів на письмовий запит контролюючого органу.

В разі надсилання запиту, де зазначено порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та в разі недотримання платником податків вимог щодо надання пояснень та документальних підтверджень, відповідна перевірка може бути призначена на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

У випадку надсилання запиту, в якому містяться відомості про виявлення недостовірних даних щодо відповідної декларації та не вжиття особою дій щодо надання у встановленому порядку відповіді на вказаний запит, перевірка може бути призначена на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Суд не вбачає підстав для відступу від правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформульованої, зокрема, у наведених постановах.

Таким чином, призначенню документальної позапланової перевірки, зокрема з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, передує ненадання (надання не в повному обсязі) платником податків пояснень та документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу, якщо такий запит оформлено і направлено відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

За змістом пункту 10 Порядку встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Суд зазначає, що вимоги, які висуваються до змісту запиту є нормативно визначеними і поширювальному тлумаченню не підлягають.

Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що запит податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто, наявність чітко окреслених обставин, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.05.2020 (справа №280/2578/19), від 08.08.2019 (справа №802/92/15-а), від 18.04.2019 (справа №825/1713/13), від 26.02.2019 (справа №820/768/18).

Слід зазначити, що визначені у абзацах сьомому та дев`ятому пункту 73.3 статті 73 ПК України підстави для надіслання письмового запиту, як і передбачені підпунктами 78.1.1 та 78.1.4 ПК України підстави проведення позапланових перевірок, також мають різний характер, але змістовно є залежними з ними відповідно.

Предметом позову у даній справі є наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, правовою підставою проведення якої зазначено підпункт 78.1.4 статті 78 ПК України із посиланням на виявлення недостовірності даних, що містяться у податковій звітності, та з врахуванням факту ненадання платником податків пояснень на запит контролюючого органу.

За таких обставин, з урахуванням підстав позову у даній справі, суд повинен дослідити та надати оцінку правомірності оформлення та направлення відповідачем запиту контролюючого органу про надання інформації, а також перевірити, чи додержано змістовний взаємозв`язок між вказаними у запиті підставами для його направлення із зазначеними у наказі про проведення перевірки підставами її призначення у разі ненадання пояснень на цей запит.

На думку суду, передбачені підпунктом 78.1.4 статті 78 ПК України підстави для проведення перевірки мають місце у разі, якщо платником податків не надано пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, підставою для направлення якого було виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих цим платником податків (абзац дев`ятий пункту 73.3 статті 73 ПК України).

Перевіряючи запит контролюючого органу на відповідність вимогам пункту 73.3 статті 73 ПК України, судом встановлено, що ГУ ДФС у запиті від 18.05.2018 №21327/10/05-99-47/10 вказано, що в ході проведеного аналізу інформаційних баз та податкової інформації встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не надано реєстраційної заяви платника податку на додану вартість за формою №1-ПДВ. Про зазначене вище вказують результати аналізу виторгів по РРО за 2016-2017 рік (за даними ІС «Податковий блок» сума виторгів за період з липня 2016 по червень 2017 року складає 1012970 грн., період, в якому виникла перевищення виторгу 06.2017 р.

Спірний наказ від 27.08.2018 №1499 Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийнято на підставі пп.20.1.4, пп.20.1.6 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України. Наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з 03.03.2018 тривалістю 5 робочих днів. Перевірку провести за період діяльності з 07.08.2015 по 30.06.2018 з метою перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 07.08.2015 по 30.06.2018.

Відповідач зазначає, що у спірному наказі підставою для призначення перевірки визначено пп.78.1.4 п.п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, а саме: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту. Проте у запиті відповідачем не зазначено інформації щодо недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях ФОП ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо неузгодженості змісту наказу від 27.08.2018 №1499 із змістом запиту від 18.05.2018 №21327/10/05-99-47/10.

Крім того, суд зазначає, що однією з підстав для проведення перевірки позивача визначено п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, реалізація якого передбачає необхідність наведення податковим органом у змісті запиту конкретних порушень, вчинених цим платником податків, а не лише вживання загальних формулювань та суто посилання на норми податкового законодавства.

З метою застосування такого підходу необхідно, щоб зі змісту спірного наказу вбачалося за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу, а не юридичну для призначення відповідної перевірки, тобто конкретні обставини податкового правопорушення.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Використання податкової інформації як привід для направлення запиту платнику податків є правомірним, разом з тим наявність такої інформації сама по собі не позбавляє податковий орган обов`язку дотримуватися законодавчо встановлених вимог щодо форми та змісту відповідного запиту. Призначаючи перевірку з підстав ненадання відповіді на такі обов`язкові запити, податковий орган також зобов`язаний наводити конкретний підпункт та пункт статті 78 Податкового кодексу України, а не підміняти один підпункт іншим.

У разі наявності обставин для подання інформаційного запиту, що передбачені пп.1 та 3 абз.3 п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, контролюючим органом має бути вказано в такому запиті, які саме факти, що свідчать про порушення платником податків законодавства, виявлено контролюючим органом. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не в змозі надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.

Враховуючи зазначене, суд погоджується з доводом позовної заяви, що зі змісту запиту неможливо встановити яким чином і на підставі яких конкретно податкових декларацій контролюючий орган встановив порушення позивачем податкового законодавства, оскільки у запиті взагалі не вказано про виявлену недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків. Вимога про надання відповідної інформації має визначати у запиті саме фактичні дані підстави, тобто наявність конкретних обставин, а не покликання на відповідні норми Податкового кодексу України.

Щодо правомірності прийнятого ГУ ДФС у Донецькій області наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, то, як вбачається зі змісту надісланого на адресу позивача запиту, положення вказаного підпункту не було правовою підставою для надіслання такого запиту, а відтак призначення перевірки у зв`язку з неналежним виконанням вказаного підпункту є безпідставним.

На підставі викладеного, суд вважає, що оскільки обов`язку платника податків надати пояснення та документальні підтвердження на письмовий запит кореспондує і обов`язок контролюючого органу, посилаючись на відповідну правову підставу для направлення запиту, конкретизувати та розкрити, що саме зумовило необхідність отримання такої інформації від платника податків та у зв`язку з чим виникла необхідність надання такої інформації (п.1 абз.2 п.73.3 ст.73 ПК України).

На переконання суду, пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України вимагає від контролюючого органу при надісланні письмового запиту про надання інформації та її документального підтвердження з цієї підстави зазначати виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію. Разом з тим, результати аналізу інформаційних баз та опрацювання ГУ ДФС податкової інформації не можуть бути розцінені як недостовірність даних податкової звітності, а тому відмова позивача у наданні інформації на запит у такому випадку є правомірною.

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність винесеного контролюючим органом наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, оскільки ГУ ДФС допущено порушення в частині вибору підстави, за якою зазначена перевірка могла бути проведена стосовно ФОП ОСОБА_1 , враховуючи при цьому зміст попередньо направленого запиту.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.10.2020 у справі №280/1475/19.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України).

Беручи до уваги викладене вище та приписи ч.2 ст.2 КАС України суд вважає, що наказ ГУ ДФС у Донецькій області №1499 від 27.08.2018 проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 прийнятий відповідачем не обґрунтовано та неправомірно, а отже підлягає визнанню противоправним та скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Оскільки суб`єктом владних повноважень у справі було ГУ ДПС у Донецької області, то відповідно до ч.1 ст.139 КАС України з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 2102 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 90, 139 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецької області про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Донецької області від 27 серпня 2018 року №1499 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Рішення виготовлено у нарадчій кімнаті та проголошено вступну та резолютивну частини у судовому засідання 10.11.2020.

Повний текст рішення суду виготовлено 20.11.2020.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька