Справа № 280/1695/19
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 280/1695/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року у справі №280/1695/19 за позовом Комунального підприємства "Бердянськводоканал" Бердянської міської ради до Головного управління ДФС у Запорізькій області третя особа: Комунальне підприємство "Облводоканал" Запорізької обласної ради про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Бердянськводоканал Бердянської міської ради звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, третя особа, Комунальне підприємство Облводоканал Запорізької обласної ради про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення від 14.01.2019 №.

Позовні вимоги обґрунтовані негодою з рішенням відповідача, оскільки такому послугувала бездіяльність третьої особи, у позивача було не достатньо ліміту коштів для реєстрації таких, та некоректної роботи програмного забезпечення, тощо.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2020 року позов задоволено.

На вказане рішення суду першої інстанції ГУ ДПС у Запорізькій області в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована помилковістю доводів суду першої інстанції щодо наявністю/відсутністю коштів на електронному рахунку позивача, оскільки такий може бути поповнений і власними коштами. Відсутні докази некоректної роботи програмного забезпечення.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у задоволенні такої, оскільки судом першої інстанції з урахуванням норм чинного законодавства надана оцінка доводам сторін.

Третя особа у відзиві просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції здійснено допуск заміни відповідача правонаступником.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що КП Бердянськводоканал БМР є підприємством, яке надає послуги централізованого водопостачання та водовідведеннята та є платником податку на додану вартість.

Між КП Бердянськводоканал БМР та КП Облводоканал ЗОР, було укладено договір №4/13 про надання послуг з водопостачання від 26.12.2012, договір №01/16 про надання послуг з водопостачання від 03.12.2015, договір №31 про надання послуг з водопостачання від 30.12.2016.

На виконання зазначених договорів КП Облводоканал ЗОР в адресу КП Бердянськводоканал БМР надано послуги водопостачання за період з березня 2014року по липень 2018року (рахунки №205 від 30.04.14, №265 від 31.05.14, №384 від 31.07.14, №443 від 31.08.14, №504 від 30.09.14, №560 від 31.10.14, №607 від 30.11.14, №653 від 31.12.14, №47 від 31.01.15, №97 від 28.02.15, №146 від 31.03.15, №202 від 30.04.15, №263 від 31.05.15, №320 від 30.06.15, №671 від 31.12.15, №28 від 31.01.16, №57 від 29.02.16, №86 від 31.03.16, №113 від 30.04.16, №150 від 31.05.16, №184 від 30.06.16, №222 від 31.07.16, №256 від 01.08.16, №246 від 18.10.16, №349 від 31.10.16, №389 від 30.11.16, №422 від 31.12.16, №28 від 31.01.17, №68 від 28.02.17, №102 від 31.03.17, №157 від 30.04.17, №204 від 31.05.17, №261 від 30.06.17, №311 від 31.07.17, №359 від 31.08.17, №402 від 30.09.17, №447 від 31.10.17, №488 від 30.11.17, №526 від 31.12.17, №34 від 24.01.18, №70 від 28.02.18, №114 від 31.03.18, №31 від 30.04.18, №31 від 31.05.18, №31 від 30.06.18, №31 від 31.07.18, №31 від 31.08.2018

та Актами від 30.04.14, від 31.05.14, від 31.07.14, від 31.08.14, від 30.09.14, від 31.10.14, від 30.11.14, від 31.12.14, від 31.01.15, від 28.02.15, від 31.03.15, від 30.04.15, від 31.05.15, від 30.06.15, від 31.12.15, від 31.01.16, від 29.02.16, від 31.03.16, від 30.04.16, від 31.05.16, від 30.06.16, від 31.07.16, від 01.08.16, від 31.10.16, від 30.11.16, від 31.12.16, від 31.01.17, від 28.02.17, від 31.03.17, від 30.04.17, від 31.05.17, від 30.06.17, від 31.07.17, від 31.08.17, від 30.09.17, від 31.10.17, від 30.11.17, від 31.12.17, від 24.01.18, від 31.03.18, від 30.04.18, від 31.05.18, від 30.06.18, від 31.07.18, від 31.08.2018).

КП Бердянськводоканал БМР здійснено оплату отриманих послуг на рахунок КП Облводоканал ЗОР на загальну суму 128 729 585,48 грн., у тому числі 21 454 930,91 грн. ПДВ.

20.12.2018 Головним управлінням ДФС у Запорізькій області на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п. 75.1.1 п.75.1 ст.75, у порядку ст.76 ПК України, проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН КП "Бердянськводоканал" БМР у листопаді 2018 року.

За результатами проведеної перевірки складено Акт камеральної перевірки №1400/08-01-51-06/37622628 від 20.12.2018, у висновку якого зазначено про порушення вимог, встановлених п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме: перевищення граничного терміну реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 7746282,58 грн.

За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.01.2019 №, яким до КП "Бердянськводоканал" БМР застосовано штраф у розмірі 2363892,65 грн. за затримку реєстрації податкових накладних.

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення від 14.01.2019 №, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність рішення відповідача, оскільки відсутня вина позивача.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується доводами суду першої інстанції з наступних підстав.

Як свідчать встановлені обставини справи, 20.12.2018 Головним управлінням ДФС у Запорізькій області на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п. 75.1.1 п.75.1 ст.75, у порядку ст.76 ПК України, проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН КП "Бердянськводоканал" БМР у листопаді 2018 року, за результатами якої складено Акт камеральної перевірки №1400/08-01-51-06/37622628 від 20.12.2018.

Перевіркою встановлено порушення вимог, встановлених п. 201.10 ст. 201 ПК України, а саме перевищення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, що підлягає наданню покупцю платнику ПДВ, в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 7746282,58 грн.

За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.01.2019 №, яким застосовано до позивача штраф у розмірі 2363892,65 грн. за затримку реєстрації податкових накладних.

Детальний опис податкових накладних/розрахунків коригування по яких порушено встановлені строки їх реєстрації в ЄРПН наведено у розрахунку до податкових повідомленьрішень. (а.с. 14-64 Т1)

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

За приписами п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну (розрахунок коригування) та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Наведені нормативні положення дають підстави для висновку, що в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії: 1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування); 2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН. Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДФС, та/або безпосередніх дій працівників ДФС, на яку (які) платник податку не має впливу.

У цьому контексті встановлена нормою пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України відповідальність платника податку на додану вартість за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу для реєстрації податкової накладної та /або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН, у вигляді накладення штрафу може застосовуватися в разі якщо платник податку не надав (не надіслав) податкову накладну (розрахунок коригування) ДФС у строк, встановлений цією статтею.

Аналогічні правові висновки також викладені в постанові Верховного Суду від 04.06.2020 року по справі № 560/1570/19, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Факт подання наведених як у акті камеральної перевірки так і в розрахунку до податкового повідомлення-рішення податкових накладних на реєстрацію до податкового органу з порушенням строку, визначеного ст. 201 Податкового кодексу України не спростовується сторонами.

Також, з матеріалів справи вбачається, що наведені податкові накладні складені на операції які не звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою, що зумовлює відсутність правових підстав для звільнення позивача від відповідальності, передбаченої ст. 120-1 Податкового кодексу України.

Однак, на переконання позивача, штрафні санкції були нараховані податковим органом за відсутності вини останнього, оскільки позивач був протиправно позбавлений можливості реалізувати право, встановлене ст. 200-1 Податкового кодексу України, а саме здійснити реєстрацію податкових накладних на суму перевищення, з огляду на неналежність програмного забезпечення СЕА ДФС, а також з підстав не вчинення податковим органом зокрема дій для збільшення ліміту в системі електронного адміністрування ПДВ.

Так, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Вищенаведені приписи дають підстави для висновку про те, що саме протиправність дії/бездіяльності є обов`язковою умовою для визнання такої дії/бездіяльності правопорушенням.

Враховуючи зазначені положень вбачається, що для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для застосування до платника податку відповідальності за затримку реєстрації податкових накладних необхідно встановити причини, що зумовили допущення такого пропуску, та перевірити чи вчинив платник податку усі залежні від нього дії з метою належного виконання податкового обов`язку щодо своєчасної реєстрації таких документів.

Аналогічні правові висновки також викладені в постанові Верховного Суду від 31.01.2020 року по справі № 821/819/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Посиланням позивача на те, що причиною несвоєчасної реєстрації податкових накладних була некоректна робота програмного забезпечення, є безпідставним та не звільняє його від відповідальності, оскільки саме платник податку повинен здійснювати належний контроль та забезпечення належної роботи програмного забезпечення, яке використовується ним для реєстрації податкових накладних.

Щодо посилання позивача на не збільшення відповідачем ліміту в порушення, на переконання товариства. пункту 9 Порядку № 569, колегія суддів зазначає, що позивачу було відомо про неможливість реєстрації виписаних ним податкових накладних ще в 2016р., однак, не дивлячись на їх правову природу як індивідуальних актів суб`єктів владних повноважень, позивач не оскаржив таку бездіяльність, якщо така мала місце.

Відповідно до пункту 201.10 статті 200 Податкового кодексу України, якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Позивачем в свою чергу також не було вчинено дій передбачених вказаною нормою ПК України.

Посилання позивача та судом першої інстанції на постанови Верховного Суду, на які посилається скаржник, відсутність вини позивачів, як платника податків, у несвоєчасній реєстрації податкових накладних справі №815/2745/17, від 30.01.2018 у справі №816/390/17, від 06.03.2018 у справі №826/15637/16 (К/9901/20160/18), колегія суддів відхиляє, оскільки такі містять висновки щодо окремих випадків у правовідносинах щодо реєстрації податкових накладних та поповнення електронних рахунків.

При цьому суд апеляційної інстанції не знаходить обґрунтованими доводи позивача про відсутність підстав для притягнення останнього до відповідальності відповідно до ст. 120-1 ПК України у зв`язку з відсутністю винних дій/бездіяльності з боку останнього, оскільки податкове законодавство не пов`язує відповідальність платника податків за порушення приписів статті 201 ПК України в частині граничного строку реєстрації податкової накладної з причинами такого порушення. На податковий орган, в свою чергу, законодавство не покладає обов`язок аналізувати наявність вини платника податку щодо не дотриманні строків реєстрацій податкової накладної та причини такого порушення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 24.03.2020 в адміністративній справі № 400/355/19.

Враховуючи зазначене, колегія суддів доходить висновку про правомірність оскаржених рішень відповідача.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія дійшла висновку, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції, надаючи оцінку доказам та доводам сторін, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та і прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 229, 315, ст. 317, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року у справі №280/1695/19 за позовом Комунального підприємства "Бердянськводоканал" Бердянської міської ради до Головного управління ДФС у Запорізькій області третя особа: Комунальне підприємство "Облводоканал" Запорізької обласної ради про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та в строки передбачені ст. 328, ст.329 КАС України.

Повне судове рішення складено 23 листопада 2020року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак