Справа № 160/11191/20
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
15 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №18 від 23 липня 2020 р. про відмову в підтвердженні ОСОБА_1 періоду роботи на Дніпропетровському лакофарбовому заводі імені М.В. Ломоносова, який перейменовано в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод», з 24.06.1988 р. по 30.09.1990 р. для зарахування до пільгового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи на Дніпропетровському лакофарбовому заводі імені М.В. Ломоносова, який перейменовано в ВАТ «Дніпропетровській лакофарбовий завод», з 24.06.1988 р. по 30.09.1990 р., що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.07.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
19 жовтня 2020 р. до суду надійшов від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти заявлених до суду вимог та зазначив, що у трудовій книжці ОСОБА_1 та первинних документах відсутні відомості, що визначають право останнього на пенсію на пільгових умовах, оскільки у них не зазначено, що позивач був зайнятий ремонтом технологічного обладнання, що дає право на пенсію за Списком №1. Однак, враховуючи, що згідно наказу «Про атестацію робочих місць» №54 від 05.07.1995 р. слюсарям-ремонтникам цеху лаків і емалей на ефірах целюлози і полімеризаційних смолах підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1, відповідач вирішив підтвердити зарахування періодів роботи ОСОБА_1 з 16.08.1995 р. по 15.02.2000 р. до пільгового стажу за Списком №1, однак період роботи позивача з 24.06.1988 р. по 30.09.1990 р. підтверджено зарахувати до пільгового стажу за Списком №2. З огляду на вищевикладене, пенсійний орган дійшов висновку про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за віком згідно зі ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) працював на Дніпропетровському фарбовому заводі імені М.В. Ломоносова, який перейменовано у ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод», з 24 червня 1988 р. по 30 вересня 1990 р. і з 16 серпня 1995 р. по 15 лютого 2000 р. слюсарем-ремонтником в цеху лаків і емалей на ефірах целюлози і полімеризаційних смолах, що підтверджується записами в трудовій книжці Серії НОМЕР_2 (зокрема, записи за №№7-8, №№14-15), довідкою Відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровський лакофарбовий завод» №207 від 14 вересня 2009 р., яка уточнює особливий характер роботи або умов праці, які необхідні для призначення пільгової пенсії, а також архівною довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріально-промисловий комплекс» №21 від 20 травня 2020 р. та довідками Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріально-промисловий комплекс» за №22 від 20.05.2020 р., №685 від 04.06.2020 р., №686 від 04.06.2020 р. і №687 від 04.06.2020 р.
01 липня 2020 р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», до заяви були додані всі необхідні документи, в тому числі трудова книжка і вищезазначені довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріально-промисловий комплекс» та Відкритого акціонерного товариства «Дніпропетровський лакофарбовий завод».
Як стверджує позивач, на момент його звернення до відповідача він мав загальний страховий стаж роботи 28 років 13 днів, з яких страховий стаж роботи у шкідливих умовах праці за Списком №1 складав 6 років 9 місяців 5 днів.
За результатами розгляду поданої ОСОБА_1 заяви та доданих до неї документів (в т.ч. довідок) Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняло рішення за №18 від 23.07.2020 р., в якому відповідач зазначив, що у наданих до пенсійного органу трудовій книжці та первинних документах не зазначено, що у період з 24.06.1988 р. по 30.09.1990 р. ОСОБА_1 був зайнятий ремонтом технологічного обладнання, що дає право на пенсію за Списком №1.
Водночас, відповідачем враховано те, що згідно наказу «Про атестацію робочих місць» №54 від 05.07.1995 р. слюсарям-ремонтникам цеху лаків і емалей на ефірах целюлози і полімеризаційних смолах підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.
З огляду на викладене, відповідач вирішив підтвердити зарахування періодів роботи ОСОБА_1 з 16.08.1995 р. по 15.02.2000 р. до пільгового стажу за Списком №1, однак період роботи позивача з 24.06.1988 р. по 30.09.1990 р. підтверджено зарахувати до пільгового стажу за Списком №2.
Отже, зі змісту даного рішення та наданого відповідачем до суду відзиву на позовну заяву, пенсійний орган дійшов висновку про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за віком згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Не погодившись із таким рішенням та позицією відповідача ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003 р. (далі - Закон №1058-IV).
Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону №1058-IV, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.
Відповідно до змісту статті 5 Закону №1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
Приписами статті 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 р. (далі - Закон №1788-XII), зокрема, гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Частиною 1 статті 7 Закону №1788-ХІІ встановлено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.
Згідно із приписами ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
У разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах (ч. 5 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Аналогічне положення міститься також і в статті 48 Кодексу Законів про працю України, згідно зі змістом якої трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок №637) передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Зі змісту зазначених правових приписів встановлено, що пільговий стаж, необхідний для призначення пільгової пенсії на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має підтверджуватися записами в трудовій книжці. У випадку відсутності відповідних записів у трудовій книжці, пільговий стаж може бути підтверджений уточнюючими довідками.
- у період з 24.06.1988 р. по 30.09.1990 р. на посаді слюсаря-ремонтника цеху лаків і емалей на ефірах целюлози і полімеризаційних смолах;
- у період з 16.08.1995 р. по 15.02.2000 р. на посаді слюсаря-ремонтника цеху лаків і емалей на ефірах целюлози і полімеризаційних смолах.
Записи в трудовій книжці не оспорюються відповідачем.
Водночас, стаж у період роботи позивача на Відкритому акціонерному товаристві Дніпропетровський лакофарбовий завод» з 24.06.1988 р. по 30.09.1990 р., не врахований відповідачем як пільговий за Списком №1, оскільки у трудовій книжці та первинних документах не зазначено, що у даний період ОСОБА_1 був зайнятий ремонтом технологічного обладнання, що дає право на пенсію за Списком №1.
Згідно з довідкою, яка уточнює особливий характер роботи або умов праці, які необхідні для призначення пільгової пенсії, виданою ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» №207 від 14 вересня 2009 року, позивач повний робочий день працював:
- у період з 24.06.1988 р. по 30.09.1990 р. (2 роки 3 місяці 6 днів) на посаді слюсаря-ремонтника в цеху лаків і емалей на ефірах целюлози і полімеризаційних смолах, в виробництві лакофарбової продукції з застосуванням органічних розчинників, що передбачено Списком №1 розділом 8 підрозділом 1 пунктом 8 постанови Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 р.;
- у період з 16.08.1995 р. по 15.02.2000 р. (4 роки 5 місяців 29 днів) на посаді слюсаря-ремонтника в цеху лаків і емалей на ефірах целюлози і полімеризаційних смолах, в виробництві лакофарбової продукції з застосуванням органічних розчинників, що передбачено Списком №1 розділом 8 підрозділом А пунктом 1 шифр 1080А010 постанови Ради Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991 р.
Довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріально-промисловий комплекс» №685 від 04.06.2020 р. підтверджено, що ОСОБА_1 працював на Дніпропетровському лакофарбовому заводі імені М.В. Ломоносова у період з червня 1988 року по вересень 1990 року включно і в період з 16.08.1995 року по 15.02.2000 року з зазначенням суми заробітної плати позивача з розшифруванням помісячно, на всі виплати нараховані страхові внески (єдиний внесок).
Дана довідка видана на підставі особових рахунків 1988-1990 років, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Індустріально-промисловий комплекс».
Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992 р., атестація проводиться у строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства.
Результати замірів показників шкідливих та небезпечних виробничих факторів оформлюються протоколами за формами, затвердженими Міністерством охорони здоров`я України.
За результатами атестації складаються Карта умов праці на кожне враховане робоче місце або групу аналогічних місць, форма якої затверджується Мінпраці разом з МОЗ.
Контроль за якістю проведення атестації, правильністю застосування Списків №1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, пільги і компенсації, покладаються на органи Державної експертизи умов праці.
Відповідно до наказу «Про атестацію робочих місць» №54 від 05.07.1995 р. підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення слюсарю-ремонтнику в цеху лаків і емалей на ефірах целюлози і полімеризаційних смолах за Списком № 1.
Наказами «Про атестацію робочих місць» №87 від 22.10.1999 р., №119 від 11.09.2001 р. підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення слюсарю-ремонтнику в цеху лаків і емалей на ефірах целюлози і полімеризаційних дах за Списком № 1.
Згідно пункту 6 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці №383 від 18 листопада 2005 р., працівникам спеціалізованих підприємств і організацій (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та ін.), зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховуються періоди роботи, відпрацьовані на цих підприємствах або в організаціях, за результатами атестації відповідних робочих місць.
У даному випадку позивач працював у ремонтно-механічному цеху на Дніпропетровському лакофарбовому заводі імені М.В. Ломоносова, який перейменовано у ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод», що забезпечував діяльність інших цехів ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод», а не структурних підрозділах інших підприємств та організацій.
З урахуванням вказаних обставин суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано період роботи позивача з 24.06.1988 р. по 30.09.1990 р. до пільгового стажу.
Таким чином, позивач має пільговий за Списком №1 6 років 9 місяців 5 днів, та загальний трудовий стаж - 28 років 13 днів, що підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача, що надана до суду разом із відзивом на позовну заяву.
Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За змістом частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо шкідливими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам -1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно з відомостями трудової книжки позивача останній працював на Дніпропетровському лакофарбовому заводі ім. М.В. Ломоносова (даний завод реорганізовано у ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод»), зокрема, у період з 24 червня 1988 р. по 30 вересня 1990 р. слюсарем-ремонтником цеху лаків і емалей на ефірах целюлози і полімеризаційних смолах.
До 01.01.1992 р. діяли Списки № 1 і № 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 р.
За розділом VIII «Хімічне виробництво» Списку №1, затвердженого вищезазначеною постановою, правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються робочі, зайняті на ремонті, профілактиці та обслуговуванні технологічного обладнання (крім електрообладнання, КВП та вентиляції), комунікацій, дегазації виробничої каналізації і тунелів в виробництві лакофарбової продукції із застосуванням органічних розчинників, емалей та препаратів із коштовних металів.
Тобто, займана позивачем посада передбачена розділом VIII «Хімічне виробництво» Списку №1, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 р., що підтверджується довідкою, яка уточнює особливий характер роботи або умов праці, які необхідні для призначення пільгової пенсії, виданою ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод» №207 від 14 вересня 2009 р.
З огляду на вищенаведене, суд доходить висновку про безпідставність не зарахування пенсійним органом відповідного періоду роботи позивача до пільгового стажу останнього за Списком №1.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, виходячи з аналізу вищевказаних норм законодавства та встановлених судом обставин справи, суд вважає, що при прийнятті спірного рішення відповідач діяв всупереч встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Таким чином, належним способом захисту прав позивача у цій справі є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.07.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат в порядку ст.ст. 143 та 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно із приписами ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду на загальну суму 840, 80 грн., що документально підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями №2 від 11.09.2020 р. на суму 90,80 грн. та №1 від 11.09.2020 р. на суму 750,00 грн.
Керуючись ст.ст. 139, 241, 242-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №18 від 23 липня 2020 року про відмову в підтвердженні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоду роботи на Дніпропетровському лакофарбовому заводі імені М.В. Ломоносова, який перейменовано в ВАТ «Дніпропетровський лакофарбовий завод», з 24.06.1988 року по 30.09.1990 року для зарахування до пільгового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області включити до пільгового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) період роботи на Дніпропетровському лакофарбовому заводі імені М.В. Ломоносова, який перейменовано в ВАТ «Дніпропетровській лакофарбовий завод», з 24.06.1988 р. по 30.09.1990 р., що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.07.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 18 листопада 2020 року.

Суддя О.В. Царікова