Справа № 360/3200/20
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2020-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

20 листопада 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3200/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О. В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом представника позивача Шмуйлової Інни Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27 серпня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов представника позивача Шмуйлової Інни Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Луганській області, в якому позивач просила:

- визнати протиправними дії Управління Державної міграційної служби України в Луганській області щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.92 № 2503-ХІІ;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Луганській області оформити та видати ОСОБА_1 , у зв`язку із досягненням 45-річного віку паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.92 N 2503-ХІІ

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в липні місяці звернувся з заявою щодо оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року (у вигляді книжечки). Але зазначений підрозділ звернення переадресували на Управління Державної міграційної служби України Луганській області, який безпідставно відмовив оформити і видати паспорт громадянина України, надавши необґрунтовану відповідь від 22.07.2020, чим порушили права громадянина України та обмежили у реалізації його цивільних прав. Позивач вважає, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.Позивач вважає дії відповідача протиправними, а тому за захистом своїх прав звернулася до суду.

Відповідач позовні вимоги не визнав, до канцелярії суду надав відзив від 10.09.2020 №360/3200/20/23283/20, в якому заперечував щодо вказаного позову (а.с. 40-50). В обґрунтування відзиву зазначив, що позивач ОСОБА_1 до УДМС в Луганській області не звертався, гр. ОСОБА_2 звернулась із заявою довільної форми від 22.07.2020, щодо отримання інформації, при цьому не додавши до заяви підтверджуючого документу щодо її повноваження представляти інтереси ОСОБА_1 та інших документів, необхідних для оформлення паспорта громадянина України відповідно до норм чинного законодавства України. Дана заява не відповідає формі, встановленій Міністерством внутрішніх справ України, зокрема, ані формі затвердженій постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 25 03-XII «Про затвердження положення про паспорт громадянина України», ані Тимчасовим порядком № 456. Таким чином, оскільки заява від 22.07.2020 не відповідає заяві встановленого зразка та не містить відповідний перелік документів, що, в тому числі, є передумовою для розгляду питання щодо видачі паспорта у формі паспортної книжечки, в УДМС в Луганській області відсутня можливість та законні підстави обміняти та видати позивачу ОСОБА_1 паспорт громадянина України будь-якого зразка.

Враховуючи вищевикладене, позов представника позивача від 03.09.2020 носить формальний характер, складено на доводах постанови Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 806/3265/17, але слід зазначити, що у вказаній постанові надано правову оцінку спірним правовідносинам, які не є тотожними спірним правовідносинам по даній справі.

На підставі викладеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.33-34).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 22.07.2020 до Управління державної міграційної служби України в Луганській області надійшла заява від ОСОБА_3 , в якій зазначено, що вона діє в інтересах свого сина ОСОБА_1 , який має інвалідність з дитинства. По досягненню 45-річного не звернувся до міграційної служби для вклеювання фото за станом здоров`я та оскільки паспорт підлягає обміну на паспорт у вигляді картки просить обміняти на паспорт громадянина України зразка 1994 року. До заяви надано паспорт НОМЕР_1 , довідка серії ВТЭ-32 №000754, код ідентифікаційний, паспорт НОМЕР_2 , довіреність на ОСОБА_3 , витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей (а. с. 58, 59-64).

Листом від 03.08.2020 № 3-105/6/4401-20/4401.3/11317-20, Управління державної міграційної служби України в Луганській області повідомило, що для вклеювання фотокартки при досягненні відповідного віку особа після спливу тридцятиденного строку заявник подає працівнику територіального підрозділу за місцем проживання заяву про вклеювання фотокартки, паспорт і дві фотокартки розміром 3,5x4,5 із зображенням, яке відповідає досягнутому нею віку, та відповідне рішення суду. У зв`язку з тим, що не надано необхідних документів, визначених наказом МВС України, в УДМС в Луганській області відсутні законні підстави для вклеювання фотокартки до паспорта громадянина України зразка 1994 року ОСОБА_1 , при досягненні ним відповідного віку, та/або для його обміну.

Крім того, згідно довіреності від 18.03.2019, уповноважено бути представником ОСОБА_1 , у будь-яких фінансових та банківських установах, у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб, з питань користування та розпорядження грошовими коштами, УДМС в Луганській області до вказаних установ не відноситься (а. с. 65).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 21 Конституції України визначено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно з ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

За приписами п. 1 ст. 5 Закону України «Про громадянство України» документом, що підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» визначає правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Відповідно до пп. «а» п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на, крім іншого, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, до яких відноситься паспорт громадянина України.

Згідно з положеннями ст. 14 вказаного Закону документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою ВРУ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон» від 26.06.1992, термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

03.10.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 795 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302», якою внесено зміни до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженому зазначеною постановою: 1) у пункті 6: підпункт 6 викласти в такій редакції: « 6) якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток».

Згідно з п. 6 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302, обмін паспорта здійснюється у разі:

1) зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації);

2) отримання реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (РНОКПП) або повідомлення про відмову від прийняття зазначеного номера (за бажанням);

3) виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта;

4) закінчення строку дії паспорта;

5) непридатності паспорта для подальшого використання;

6) якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток;

7) наявності в особи паспорта зразка 1994 року (за бажанням).

Вказаний перелік є вичерпним.

З урахуванням зазначеного, з 05.10.2018 (дата набрання чинності Постанови КМУ №795), якщо особа досягла 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток, здійснюється обмін паспорта.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 виповнилося 45 років 01 серпня 2019 року.

Тому позивачу необхідно було звернутися до територіального підрозділу Державної міграційної служби з відповідною заявою про вклейку фотокартки протягом місяця, тобто в строк до 01.09.2019.

Разом з цим, з позивач з такою заявою до Управління державної міграційної служби України в Луганській області не звертався.

Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_3 було подано заяву від 22.07.2020 в інтересах ОСОБА_1 та надано довіреність від 18.03.2019, але даною довіреністю ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_3 бути його представником будь-яких фінансових та банківських установах, тобто зазначеною довіреністю позивач не уповноважував ОСОБА_3 звертатися до Управління державної міграційної служби України в Луганській області для вклеювання фотокартки до паспорту.

Тобто строк для вклеювання до паспорта громадянина України фотокартки ОСОБА_1 пропустив, через що законодавчо передбачена можливість лише його обмін.

Також, позивачем в позовній заяві взагалі не зазначені обставини звернення позивача до відповідача та які документи надавили разом з заявою для вклеювання фотокартки.

З наданих відповідачем документів, поданих ОСОБА_3 заяви, вбачається, що до заяви подано лише паспорт, копія довідки про присвоєння податкового ідентифікаційного номеру, копія довідки МСЕК, копія паспорту Зволінської В.М. та нотаріально засвідчена довіреність, витяг з Єдиного реєстру довіреностей.

Суд зазначає, що до вказаної заяви ОСОБА_3 не було надано дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см із зображенням, яке відповідає досягнутому особою віку ОСОБА_1 для вклеювання до паспорту, для надання відповідної послуги щодо вклеювання фотокартки.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відтак, з урахуванням зазначеного, відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами.

У відповідності до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії, чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки ОСОБА_1 та зобов`язання Управління Державної міграційної служби України в Луганській області оформити та видати ОСОБА_1 , у зв`язку із досягненням 45-річного віку паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки.

Підстави для вирішення питання розподілу судових витрат згідно з ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та позивачу відмовлено в задоволенні позову.

Керуючись статтями 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову представника позивача Шмуйлової Інни Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби України в Луганській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганській окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Ірметова