Справа № 440/6750/20
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

23 листопада 2020 рокум. ПолтаваСправа № 440/6750/20
Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Ясиновський І.Г., розглянувши матеріали позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, відповідно до якої просить:

"визнати протиправним та скасувати рішення тридцять четвертої позачергової сесії сьомого скликання Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області від 21 серпня 2020 року №1 у частині припинення дії договору оренди землі №2 від 01 лютого 2011 року зареєстрованого у Відділі Держгеокадастру у Кобеляцькому районі про, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис від 15 липня 2011 року за № 00759 продовжений додатковою угодою №75 від 24 вересня 2019 року, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26 вересня 2019 року, номер запису про речове право 33461263;

скасувати рішення державного реєстратора індексний номер 54009546 від 11 вересня 2020 про державну реєстрацію припинення права оренди за договором оренди землі №2 від 01 лютого 2011 року, зареєстрованого у Відділі Держгеокадастру у Кобеляцькому районі про, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис від 15 липня 2011 року за № 00759 продовжений додатковою угодою№75 від 24 вересня 2019 року, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26 вересня 2019 року, номер запису про речове право 33461263.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що відповідачем, в порушення вимог додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки та вимог Земельного кодексу України, Закону України "Про оренду землі", безпідставно припинено договір оренди землі №2 від 01 лютого 2011 року зареєстрованого у Відділі Держгеокадастру у Кобеляцькому районі про, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис від 15 липня 2011 року за № 00759 продовжений додатковою угодою №75 від 24 вересня 2019 року, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26 вересня 2019 року, номер запису про речове право 33461263, що в свою чергу, на твердженням позивача, порушує його права на ведення фермерського господарства та використання земельної ділянки.

Відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З аналізу наведених процесуальних норм слідує, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Як установлено матеріалами справи, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом до органу місцевого самоврядування, оскільки вважає протиправним рішення відповідача щодо припинення в односторонньому порядку дії договору оренди земельної ділянки.

Зокрема, позивач зазначає, що свого часу між ним та Кобеляцькою районною державною адміністрацією укладено договір оренди землі №2 від 01 лютого 2011 року, який зареєстровано у Відділі Держгеокадастру у Кобеляцькому районі Полтавської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та продовжений додатковою угодою №75 від 24 вересня 2019 року, укладеною між ним та відповідачем, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26 вересня 2019 року, номер запису про речове право 33461263.

Натомість рішенням тридцять четвертої позачергової сесії сьомого скликання Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області від 21 серпня 2020 року №1, крім іншого, припинено дію договору оренди землі №2 від 01 лютого 2011 року зареєстрованого у Відділі Держгеокадастру у Кобеляцькому районі Полтавської області про, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис від 15 липня 2011 року за № 00759 продовжений додатковою угодою №75 від 24 вересня 2019 року, зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26 вересня 2019 року, номер запису про речове право 33461263.

Вважаючи вказане рішення незаконним, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Зважаючи на таку позицією фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, серед іншого, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Положеннями ч. 1 ст. 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з пп. 8 п. «б» ч. 1 ст. 33 Закону України від 21 травня1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Стаття 26 цього Закону визначає компетенцію сільських, селищних, міських рад, зокрема, щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Вказане питання мають вирішуватися виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

З аналізу наведених норм матеріального права слід дійти висновку, що право здійснювати розпорядження землями комунальної власності, у тому числі передавати їх у власність або користування фізичним та юридичним особам, належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 5 ЗК України одним із принципів земельного законодавства є забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Спірні правовідносини у справі, що розглядається, обумовлені незгодою позивача з прийняттям відповідачем рішення, яким в односторонньому порядку припинено дію договору оренди землі.

Згідно зі статтями 80, 84, 123, 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК) органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (при наданні земельних ділянок у власність або в користування, укладенні, зміні, розірванні договорів оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізує повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. У таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі із суб`єктами підприємницької діяльності.

Крім того, за змістом статей 123, 124 ЗК рішенням органу місцевого самоврядування або державної адміністрації про надання земельної ділянки господарюючому суб`єкту в користування здійснюється волевиявлення власника землі і реалізуються відповідні права у цивільних правовідносинах з урахуванням вимог цього Кодексу, спрямованих на раціональне використання землі як об`єкта нерухомості (власності).

Індивідуальні акти органів держави або місцевого самоврядування, якими реалізовуються волевиявлення держави або територіальної громади як учасника цивільно-правових відносин і з яких виникають, змінюються, припиняються цивільні права й обов`язки, не належать до правових актів управління, а спори щодо їх оскарження мають приватноправовий характер, тобто справи у таких спорах підвідомчі господарським судам з урахуванням відповідності суб`єктного складу сторін таких правовідносин.

Таким чином, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи й органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) підвідомчі господарським судам.

Відповідно до положень статті 20 ГПК господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Аналогічна позиція викладена Великої Палатою Верховного Суду у постановах від 15 травня 2019 року у справі № 807/9/18, від 29 серпня 2018 року у справі № 569/838/17.

Отже, позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 слід розглядати у порядку господарського судочинства, оскільки спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку відповідача, а стосується захисту його приватних інтересів.

Таким чином, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи й органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) підвідомчі господарським судам.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI "Про судовий збір", який набрав чинності з 01.11.2011, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, у відкритті провадження у справі за даним позовом належить відмовити.

Керуючись статтями 4, 19, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення.

Роз`яснити позивачу право звернутись з даним позовом до господарського суду у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Копію ухвали надіслати ініціатору звернення разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.Г. Ясиновський