Справа № 320/2390/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2390/19 Суддя (судді) першої інстанції: Панова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Профі-Цем» до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Профі-Цем» звернулось до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому, з урахуванням заяви від 12.06.2019 № 3-06/19 про уточнення позовних вимог, просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1066247/41908573 від 01.02.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 26.11.2018 року, в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 26.11.2018 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Профі-Цем» () і вважати зареєстрованою датою направлення « 26.11.2018».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 р. адміністративний позов задоволено повністю.

Скасовано рішення Комісії Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 01.02.2019 № 1066247/41908573 про відмову в реєстрації податкової накладної від 26.11.2018 № 3, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Профі-Цем».

Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 26.11.2018 № 3, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Профі-Цем» (), датою її подання на реєстрацію - 12.12.2018.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління ДПС у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до витягу з реєстру платників податку на додану вартість № 008 від 09.02.2018 ТОВ «Профі-Цем» 01.03.2018 було зареєстроване платником податку на додану вартість.

15.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Прфі-Цем» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПромТрейд» (покупець) був укладений договір поставки № 3, за умовами якого, постачальник зобов`язався передати у власність покупцю в порядку та на умовах, визначених договором, цемент (товар), а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його на умовах договору.

Пунктом 2.1 договору, обумовлено, що постачальник передає у власність покупцю товар в наступному асортименті: Цемент ПЦ І-500-Н, Портландцемент ДСТУ БВ.2.7-46:2010 ПЦ І-500-Н навал тара 25, Цемент ПЦ П/А-Ш-400 50 кг Пакет, Цемент ІІ/Б-Ш-400, Цемент ПЦ І-500-Н тара 25 кг тощо.

Кількісні характеристики, а також асортимент товару в кожній окремій партії визначаються заявками покупця і закріплюються у відповідних накладних, які підписуються сторонами на кожну партію товару (п. 2.2 договору).

Згідно із пунктом 3.1 договору, ціна товару є договірною і включає вартість поставки товару до відповідного пункту призначення та закріплюється сторонами у відповідних накладних, які є невід`ємними частинами даного договору.

Відповідно до пункту 4.3 договору, приймання-передача продукції здійснюється шляхом підписання відповідної накладної уповноваженими представниками сторін.

Розрахунки між сторонами здійснюються шляхом перерахування покупцем 100% попередньої оплати вартості партії товару. Розрахунки між сторонами здійснюються шляхом перерахування покупцем суми, яка складає ціну товару щодо кожної партії, в безготівковій формі на банківський рахунок постачальника (п.п. 6.1, 6.2 договору).

Згідно з пунктом 7.1 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018.

З метою виконання умов вказаного договору, ТОВ «Профі-Цем» було передано, а ТОВ «ПромТрейд» прийнято товар (Портландцемент ПЦ 500-Д20 навал) на загальну суму 48312,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 8052,00 грн.), про що свідчить видаткова накладна від 26.11.2018 № 11. Позивачем було виставлено ТОВ «ПромТрейд» рахунок на оплату № 10 від 26.11.2018 на суму 48312,00 грн.

На підставі рахунку № 10 від 26.11.2018, покупцем було здійснено часткову оплату на рахунок ТОВ «Профі-Трейд» 20000,00 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень № 262 від 03.12.2018 та № 263 від 10.12.2018.

За фактом настання першої події, ТОВ «Профі-Цем» було складено податкову накладу від 26.11.2018 № 3 на загальну суму 48312,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 8052,00 грн.) та 12.12.2018 направлено електронними засобами зв`язку до ДФС України для її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатом обробки податкової накладної, її реєстрація була зупинена, про що позивачеві було направлено квитанцію № 1 від 12.12.2018.

У якості підстави для зупинення реєстрації податкової накладної, відповідачем зазначено: «відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 26.11.2018 № 3 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п. п. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Так, 31.01.2019 позивачем було направлено до Рокитнянської ДПІ Білоцерківського управління Головного управління ДФС у Київській області повідомлення № 3 про подання пояснень та копії документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, до якого додано 18 додатків.

При цьому, у поясненнях щодо зупинення реєстрації податкової накладної від 26.11.2018 № 3 в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач зазначив про те, що основним видом господарської діяльності ТОВ «Профі-Цем» є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. На виконання умов договору поставки від 15.11.2018 № 3, укладеного з ТОВ «ПромТрейд», позивачем було поставлено вказаному контрагенту товар (Портландцемент ПЦ 500-Д20 навал) на загальну суму 48312,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 8052,00 грн.) згідно видаткової накладної № 11 від 26.11.2018 та надалі виписано податкову накладну від 26.11.2018 № 3. Також, позивач зазначив, що первинні документи оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства та не містять жодних дефектів, а оплата частинами триманого товару здійснена покупцем згідно платіжних доручень № 262 від 03.12.2018, № 263 від 10.11.2018. Також, позивач зазначив, що реалізований ТОВ «ПромТрейд» товар попередньо був придбаний позивачем у ТОВ «Урбан-Ресурс» за договором поставки продукції № 27 від 25.07.2018. Крім того, ним було реалізовано ТОВ «ПромТрейд» іншу партію аналогічного товару на суму 38880,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 6480,00 грн.) та складено податкову накладу від 21.11.2018 № 2, яка була зареєстрована контролюючим органом в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вказане повідомлення з доданими до нього документами було доставлено до Рокитнянської ДПІ Білоцерківського управління Головного управління ДФС у Київській області, про що свідчить квитанція № 2 від 31.01.2019.

Проте, за результатом розгляду наданих позивачем пояснень та документів, комісією Головного управління ДФС у Київській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації було прийнято рішення від 01.02.2019 № 1066247/41908573, яким у реєстрації податкової накладної № 3 від 26.11.2018 було відмовлено, з огляду на ненадання платником податків копій таких документів: розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків. (а.с. 78)

Надалі, позивачем була подана скарга вих. № 3-03 від 06.03.2019 на зазначене рішення, яка була залишена без задоволення рішенням Комісії з питань розгляду скарг від 15.03.2019 № 153691/41908573/2.

Не погоджуючись з правомірністю рішення №1066247/41908573 від 01.02.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 26.11.2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що позивачем по вказаним господарським операціям до контролюючого органу надіслано пояснення та копії первинних документів, проте, відповідач обмежився лише загальною оцінкою без конкретизації недоліків поданих документів, та, як суб`єкт владних повноважень, під час розгляду справи не довів наявності підстав для відмови у реєстрації податкової накладної.

Зважаючи на вказане, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з нормами п. 201.4 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з приписами п. 74.2 ст. 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

На виконання зазначеної норми ПК України, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 № 117, якою затверджено "Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних"; "Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації"; "Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації".

Згідно з пунктом 3 "Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" податкові накладні/розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак: податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування (підпункт 1); обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку (підпункт 2); одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,05, P <м х 1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; P м - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті (підпункт 3).

"Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" також встановлено: в разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна/розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі (пункт 4); податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку (пункт 5); у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 6); у разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7).

Отже, для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність: платника податку - критеріям ризиковості платника податку; податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що квитанція № 1 від 12.12.2018 містить лише загальне посилання на п. 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку, проте, без зазначення конкретних обставин, за наявності яких платника податку можна віднести до переліку ризикових, що, за відсутності доведення правомірності віднесення позивача до переліку ризикових платників податків, свідчить про те, що зупинення реєстрації податкової накладної від 26.11.2018 № 3 було здійснено відповідачем необґрунтовано, адже контролюючий орган був зобов`язаний у квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений п. п. 1.6 п. 1 Критеріїв № 959, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

У квитанції від 12.12.2018 про зупинення реєстрації податкової накладної від 26.11.2018 № 3, контролюючим органом також не було зазначено, які саме документи з вичерпного переліку, передбаченого пунктом 14 Порядку № 117, необхідно було надати платнику податків для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі.

При цьому, після зупинення реєстрації податкової накладної від 26.11.2018 № 3, позивачем були подані до комісії Головного управління ДФС у Київській області документи, передбачені пунктом 14 Порядку № 117, для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте, в оскаржуваному рішенні в якості підстави для відмови в реєстрації податкової накладної від 26.11.2018 № 3, як вже зазначалось вище, вказано ненадання платником податку копій: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

У той же час, у рішенні від 01.02.2019 № 1066247/41908573 про відмову в реєстрації податкової накладної від 26.11.2018 № 3, комісією так і не було наведено мотиви неврахування чи відхилення наданих позивачем пояснень та документів, а також не зазначено, яких саме документів, окрім тих, що були надані позивачем, не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, на що, цілком правильно звернув увагу суд першої інстанції.

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що позивачем разом із поясненнями від 31.01.2019 щодо зупинення реєстрації податкової накладної № 34 від 26.11.2018, був поданий пакет документів, а саме: договір поставки продукції № 27 від 25.07.2018, укладений з ТОВ «Урбан-Ресурс»; рахунок-фактуру від 26.11.2018 № СФ-0000949; видаткову накладну від 26.11.2018 № РН-001017; договір поставки від 15.11.2018 № 3, укладений з ТОВ «ПромТрейд»; видаткову накладну від 26.11.2018 № 11; рахунок на оплату від 26.11.2018 № 10; податкову накладну від 26.11.2018 № 59, виписану ТОВ «Урбан-Сервіс»; договір від 03.03.2018, укладений з ТОВ «Профі-Цем»; договір від 02.04.2018, укладений з ФОП ОСОБА_1 ; договір про надання послуг від 17.05.2018 № 00487/ЦТЛ-2018, укладений з Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця»; податкову накладну від 21.11.2018 № 2, виписану позивачем ТОВ «ПромТрейд» по іншій господарській операції; копії платіжних доручень № 262 від 03.12.2018, № 263 від 10.11.2018; банківську виписку по рахунку позивача за період з 01.11.2018 по 21.12.2018.

Тобто, за даних обставин, слідує висновок, що рішення фіскального органу не відповідає наведеним вище вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжує його неоднозначне трактування, що, у свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що в даній справі суд не має надавати оцінку реальності здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентом, на підставі яких складено податкову накладну, оскільки дане питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що, відповідно до п. 61.1 ст. 61 ПК України, включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Тож, при вирішенні питання про реєстрацію податкових накладних, адміністративний суд не досліджує зміст господарських правовідносин. Завдання суду полягає у дослідженні документів первинного бухгалтерського обліку в аспекті їх належності для цілей підтвердження реальності господарських операцій. Необхідність підтвердження реальності господарських операцій переслідує публічно-правові цілі - встановлення належності виконання платниками податків визначених законодавством податкових обов`язків.

Відтак, у випадку неконкретизації переліку документів яких не було надано, платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові у справі № 819/330/18 від 10.04.2020.

На переконання колегії суддів, при прийнятті рішення про відмову в реєстрації податкової накладної № 3, суб`єктом владних повноважень не було зазначено та вказано товариству на те, яких саме документів не надано (які не були прийняті до уваги, з яких підстав), а також, яких саме документів не вистачає чи яку іншу інформацію необхідно надати для реєстрації податкової накладної, зважаючи на бажання товариства надати всі необідні документи та, як наслідок, зареєструвати податкову накладну.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Разом з тим, у частині доводів апеляційної скарги про відсутність певних документів, колегія суддів звертає увагу на те, що рішенні від 01.02.2019 № 1066247/41908573, не було зазначено тих мотивів, на які вже посилається апелянт у своїй скарзі. У оскаржуваному рішенні податковим органом не було вказано на те, що під розрахунковими документами та банківськими виписками з особових рахунків контролюючий орган мав на увазі докази на підтвердження факту оплати за транспортування товару, оренду складських приміщень та оренди офісу тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов цілком обгрунтованого висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 01.02.2019 № 1066247/41908573 про відмову в реєстрації податкової накладної від 26.11.2018 № 3 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У цілому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи та обгрунтування апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко