Справа № 320/6057/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6057/19 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ від 09.04.2019 № 309-о «Про накладення дисциплінарного стягнення».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуваний наказ в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани за неналежне дотримання вимог антикорупційного законодавства в частині повідомлення у відповідності до ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» про наявність потенційного конфлікту інтересів є незаконним, оскільки відповідач прийшов до передчасного висновку про наявність в його діях дисциплінарного проступку. При цьому, позивач зазначив, що відповідач лише констатував про наявність потенційного конфлікту інтересів, при цьому в матеріалах справи відсутні будь - які докази вини позивача, а саме відсутність обставин, які мали місце. Додаткового зазначив, що дружина позивача, яка займає посаду головного бухгалтера ПАТ «Київ - Атлантик Україна» та яке перебуває на обліку в Миронівській ДПІ Обухівського управління Головного управління ДФС у Київській області не має статусу посадової особи.

Відповідач у відзиві на позовну заяви заперечував проти задоволення позову, зазначив, що ним правомірно прийнято наказ в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки в порушення обов`язку, передбаченого вимогами ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», позивач займаючи посаду начальника Миронівської ДПІ Обухівського управління Головного управління ДФС у Київській області не повідомив про конфлікт інтересів, оскільки його дружина займає посаду головного бухгалтера ПАТ «Київ - Атлантик Україна», яке перебуває на обліку в Миронівській ДПІ Обухівського управління Головного управління ДФС у Київській області. Відповідач зазначив, що позивачем не виконано обов`язок щодо повідомлення про можливий конфлікт інтересів, чим порушив вимоги Закону України «Про запобігання корупції».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Наголошує, що позивачем здійснювалось повідомлення керівника через річну декларацію про майновий стан, яка подається щороку і в якій зазначено відомості про склад сім`ї, місце роботи та посада дружини позивача. Крім того, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування судового рішення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач відповідно до наказу Головного управління ДФС у Київській області від 04.09.2018 № 623-о призначений на посаду начальника Миронівської ДПІ Обухівського управління Головного управління ДФС у Київській області.

14.03.2019 за доповідною запискою відділу з питань запобігання та виявлення корупції Головного управління ДФС у Київській області № 144/10-36-25-00-17 було ініційовано дисциплінарне провадження відносно начальника Миронівської ДПІ Обухівського управління Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_1 за неповідомлення про потенційний конфлікт інтересів, а саме про наявність у позивача конфлікту інтересів по відношенню до близької особи - дружини ОСОБА_2 , яка займає посаду головного бухгалтера ПАТ «Київ - Атлантик Україна», яке перебуває на обліку в Миронівській ДПІ Обухівського управління Головного управління ДФС у Київській області.

03.04.2019 дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справи Головного управління ДФС у Київській області було розглянуто матеріали дисциплінарної справи, за якими комісія прийшла до висновку про неналежне дотримання позивачем ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

09.04.2019 за наказом Головного управління ДФС у Київській області № 309-о «Про накладення дисциплінарного стягнення» позивачу оголошено догану на підставі ст. 65, 66 Закону України «Про державну службу», в частині порушення ним вимог ст. 28 Закон України «Про запобігання корупції», а саме неповідомлення з моменту, коли він дізнався (чи повинен був дізнатись) про наявність у нього потенційного конфлікту інтересів.

Позивач, не погодившись з даним наказом Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, вважаючи його протиправним, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходи з того, що позивач очолює Миронівську ДПІ Обухівського управління Головного Управління ДФС у Київській області на обліку якого перебуває підприємство ПАТ «Київ-Атлантик Україна», посаду головного бухгалтера якого займає його дружина, то відсутність відповідного повідомлення про наявність потенційного конфлікту інтересів між даними особами є недопустимим, що в свою чергу свідчить про правомірність спірного наказу від 09.04.2019 № 309-о «Про накладення дисциплінарного стягнення».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України «Про запобігання корупції» (далі - Закон №1700-VІІ).

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції чинній на час спірних правовідносин) потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях; реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відтак, для конфлікту інтересів характерна наявність трьох об`єктивних ознак: приватний інтерес, службові повноваження, суперечність між ними, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішення або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання службових повноважень.

Статтею 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено коло суб`єктів, на яких поширюються дія цього Закону, зокрема до них віднесено і позивача.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані:

- вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

- повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

- не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

- вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, не можуть прямо чи опосередковано спонукати у будь-який спосіб підлеглих до прийняття рішень, вчинення дій або бездіяльності всупереч закону на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб.

Частиною 3 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» безпосередній керівник особи або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність у підлеглої йому особи реального чи потенційного конфлікту інтересів приймає рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу.

Національне агентство у випадку одержання від особи повідомлення про наявність у неї реального, потенційного конфлікту інтересів упродовж семи робочих днів роз`яснює такій особі порядок її дій щодо врегулювання конфлікту інтересів.

Згідно ч. 4 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» безпосередній керівник або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади, якому стало відомо про конфлікт інтересів підлеглої йому особи, зобов`язаний вжити передбачені Закону України «Про запобігання корупції» заходи для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів такої особи.

Водночас з тим, відповідно до ч. 5 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона має право звернутися за роз`ясненням до Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч. 2 ст. 65 Закону №1700-VІІ особа, яка вчинила корупційне правопорушення або правопорушення, пов`язане з корупцією, однак судом не застосовано до неї покарання або не накладено на неї стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, пов`язаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Порядок проходження державної служби, особливості дисциплінарної відповідальності державних службовців на момент виникнення спірних правовідносин врегульовано Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII).

Положення ст. 8 Закону № 889-VIII визначають основні обов`язки державного службовця, а саме: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; з повагою ставитися до державних символів України; обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Положення статей 16 та 16-1 Закону України №889-VIII передбачають, що на державних службовців поширюються вимоги та обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції».

Державні службовці не можуть брати участь у страйках та вчиняти інші дії, що перешкоджають нормальному функціонуванню державного органу.

Інші обмеження, пов`язані з проходженням державної служби окремими категоріями державних службовців, встановлюються виключно законом (стаття 16 вказаного Закону).

Державні службовці зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Статті 65 Закону України «Про державну службу» підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом України «Про державну службу» та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» дисциплінарними проступками є:

- порушення Присяги державного службовця; порушення правил етичної поведінки державних службовців;

- вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;

- дії, що шкодять авторитету державної служби;

- невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;

- недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;

- перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення;

- невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;

- використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;

- подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;

- неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;

- прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

- поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;

- прийняття державним службовцем необгрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення;

- прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Статтею 66 Закону України «Про державну службу» до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

- зауваження;

- догана;

- попередження про неповну службову відповідність;

- звільнення з посади державної служби.

Частиною 2 ст. 66 Закону України «Про державну службу» у разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», суб`єкт призначення або керівник державної служби може обмежитися зауваженням.

Відповідно ч. 3 ст. 66 З Закону України «Про державну службу» у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених п. 4, 5, 12 та 15 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Згідно ч. 4 ст. 66 Закону України «Про державну службу» у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених п. 2 та 8 ч. 2 ст. 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених п. 4 та 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», суб`єкт призначення або керівник державної служби може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

Відповідно до ч. 5 ст. 66 Закону України «Про державну службу» звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених п. 1, 3, 7, 9 - 11, 13, 14 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу».

З матеріалів справи вбачається, що підставою притягнення позивача оскаржуваним наказом до дисциплінарної відповідальності, відповідачем визначено неналежне дотримання вимог антикорупційного законодавства, в частині повідомлення у відповідності до статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» про наявність потенційного конфлікту інтересів.

Закон України «Про запобігання корупції» зобов`язує вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.09.2017 № 839 затверджено Методичні рекомендації щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів (далі - Методичні рекомендації № 839).

Пунктом 1.1.2. Розділу І Методичних рекомендацій № 839 визначено алгоритм дій особи у зв`язку із виникненням у неї конфлікту інтересів.

У Методичних рекомендацій № 839 вказано, що хоча в Законі України «Про запобігання та протидії корупції» прямо не вказує форму такого повідомлення, рекомендується робити повідомлення про реальний/потенційний конфлікт інтересів у письмовій формі, адже, по-перше, це є документальним підтвердженням того, що особа дійсно повідомила про наявність конфлікту інтересів, а по-друге, це дає можливість керівнику детально проаналізувати ситуацію із тим, щоб визначитись з оптимальним способом врегулювання конфлікту інтересів.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що виходячи з аналізу повноважень, які позивач мав під час перебування на посаді начальника Миронівської ДПІ Обухівського управління ГУ ДФС у Київській області, та які разом з фактом того, що дружина позивача являється головним бухгалтером ПАТ «Київ-Атлантик Україна», що перебуває на податковому обліку в Миронівській ДПІ Обухівського управління ГУ ДФС у Київській області з 29.10.1996 створюють потенційний конфлікт інтересів.

Згідно вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідальність за організацію та здійснення внутрішньогосподарського контролю на підприємстві покладається на головного бухгалтера.

Частиною 7 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено організацію бухгалтерського обліку на підприємстві та окреслено коло повноважень що головного бухгалтера або особи, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства.

Таким чином головний бухгалтер - це керівник бухгалтерської служби (бухгалтерії), який забезпечує ведення бухгалтерського обліку на підприємстві.

При цьому, головний бухгалтер знаходиться в центрі всіх фінансових справ підприємства та несе найбільшу відповідальність за правильне ведення бухгалтерського обліку, податкового обліку.

Разом із тим, податковий облік - це система групування інформації для визначення податкової бази по податках на підставі первинних документів, згрупованих в відповідності з порядком, передбаченим діючим податковим законодавством.

Колегія суддів вказує, що позивач працюючи на посаді начальника Миронівської ДПІ Обухівського управління ГУ ДФС у Київській області на виконання вимог ч. 1 ст. 28 Закону №1700-VІІ не подав повідомлення про наявність потенційного конфлікту інтересів, а саме, що його дружина працює головним бухгалтером на ПАТ «Київ-Атлантик Україна», що перебуває на податковому обліку в Миронівській ДПІ Обухівського управління ГУ ДФС у Київській області.

Доказів протилежного позивачем не надано і під час розгляду справи у суді першої та апеляційної інстанції.

При цьому, не подаючи такого повідомлення протягом певного періоду часу, колегія суддів констатує, що з боку позивача вчинено триваюче правопорушення.

Разом із тим, позивачем не було вжито заходів щодо врегулювання потенційного конфлікту інтересів шляхом повідомлення про місце роботи своєї дружини.

Доводи апелянта, що ним здійснювалось відповідне повідомлення керівника через річну декларацію про майновий стан, яка подається щороку і в якій зазначено відомості про склад сім`ї, місце роботи та посада дружини позивача колегією суддів не приймається, оскільки подання щорічної декларації про майновий стан не є повідомленням про наявність потенційного конфлікту інтересів в розумінні Закону України «Про запобігання корупції», оскільки за своїх призначенням даний документ носить інший характер.

Також колегія суддів не приймає доводи апелянта, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення та не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку, оскільки правопорушення вчинене позивачем носить триваючий характер і про його наявність стало відомо після виявлення уповноваженими органами.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач очолює Миронівську ДПІ Обухівського управління Головного Управління ДФС у Київській області на обліку якого перебуває підприємство ПАТ «Київ-Атлантик Україна», посаду головного бухгалтера якого займає його дружина, тому відсутність відповідного повідомлення про наявність потенційного конфлікту інтересів між даними особами є недопустимим, що в свою чергу свідчить про правомірність спірного наказу від 09.04.2019 № 309-о «Про накладення дисциплінарного стягнення».

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 23.11.2020.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна