Справа № 440/5324/20
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/5324/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області та Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 /далі - позивач, ОСОБА_1 / звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області /далі - відповідач-1/ про визнання протиправними та скасування постанов Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №187021 від 27 серпня 2020 року та №187022 від 27 серпня 2020 року /а.с.1-7/.

Позов обґрунтований тим, що оскаржувані постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №187021 від 27 серпня 2020 року та №187022 від 27 серпня 2020 року підлягають скасуванню як протиправні, оскільки відповідно до статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт покладається саме на автомобільного перевізника, тоді як позивач не є автомобільним перевізником та не використовує автомобіль марки RENAULT державний номерний знак НОМЕР_1 у господарській діяльності, а передав цей автомобіль в суборенду ФОП ОСОБА_2 на підставі договору суборенди транспортного засобу № 01-9.19/01 від 01 вересня 2019 року. Порушником в оскаржуваних постановах має бути зазначено ТОВ «Валпас», так як саме це товариство значиться автомобільним перевізником в товарно-транспортних накладних, на які є посилання в актах проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 30 червня 2020 року та від 03 липня 2020 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, а також вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеку) /далі - відповідач-2, Укртрансбезпека/, витребувано докази.

Відповідач-1 правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідач-2 позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 50-60/ зазначив, що 30 червня 2020 року під час проведення рейдової перевірки інспекторами Укртрансбезпеки був перевірений транспортний засіб марки RENAULT державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу, та виявлено перевищення нормативних вагових параметрів, а саме: навантаження на одну одиничну вісь транспортного засобу 12,58 т при допустимих 11 т. Водій вказаного транспортного засобу зі змістом акту перевірки №238102 від 30 червня 2020 року ознайомлений та підтвердив належність такого транспортного засобу позивачу, а також про наявність договору суборенди не зазначав та в товарно-транспортній накладній автомобільним перевізником, замовником, вантажоперевізником вказано різних осіб. Також 03 липня 2020 року під час проведення рейдової перевірки інспекторами Укртрансбезпеки був перевірений транспортний засіб марки RENAULT державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить позивачу, та виявлено перевищення нормативних вагових параметрів, а саме: навантаження на строєну вісь транспортного засобу 25,46 т при допустимих 22 т. Водій вказаного транспортного засобу зі змістом акту перевірки №238105 від 03 липня 2020 року ознайомлений та підтвердив належність такого транспортного засобу позивачу; про наявність договору суборенди також не зазначав та в товарно-транспортній накладній автомобільним перевізником, замовником, вантажоперевізником вказано різних осіб.

У відповіді на відзив /а.с.90-95/ позивач зазначив, що доводи відповідача-2 є безпідставними, оскільки товарно-транспортні накладні містять пряму вказівку на автомобільних перевізників, а тому відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідно до абзацу першого частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» покладається саме на таких автомобільних перевізників.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 та частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 /а.с.19-20/ ОСОБА_1 є власником транспортного засобу RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску - 1999, дата реєстрації 21 травня 2013 року.

01 вересня 2019 року між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 укладено договір суборенди транспортного засобу №01-9.19/0l /а.с.33-34/, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 передав у тимчасове платне володіння та користування ФОП ОСОБА_2 вантажний автомобіль марки RENAULT MAGNUМ, державний номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 1999.

Згідно з Товарно-транспортною накладною №00334 від 26 червня 2020 року /а.с.109/ автомобільний перевізник, ТОВ "ВАЛПАС", здійснював перевезення вантажу (цегла червона М100) на автомобілі марки РЕНО (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з напівпричепом з пункту навантаження: м. Лубни, 4-ий пров. вул.Терівської 1 в пункт розвантаження: м. Київ, водій - ОСОБА_3 .

На підставі направлення на рейдову перевірку Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №000201 від 26 червня 2020 року /а.с.65-66/ старшими державними інспекторами Укртрансбезпеки Головатим О.А. та ОСОБА_4 30 червня 2020 року о 5 год 10 хв проведено перевірку транспортного засобу марки RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_1 .

За результатами перевірки Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки складено акт від 30 червня 2020 року /а.с.62, 69-70, 72-73/, в якому зафіксовано, що 30 червня 2020 року о 5 год 10 хв на ділянці дороги а/д Р-03 під`їзд до а/д М-03 4км+100м проведено перевірку транспортного засобу RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , водій - ОСОБА_3 (документ, що посвідчує особу водія - серії НОМЕР_3 , виданий центром 5343 від 26 липня 2016 року). Під час перевірки виявлено порушення вимоги підпункту 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме: водій здійснює перевезення вантажу на договірних умовах згідно ТТН №00334 від 26 червня 2020 року за маршрутом Лубни-Київ та на час перевірки вагові параметри на одиночну вісь становлять 12,58 т при допустимих 11т, за яке передбачено відповідальність абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт": перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Водій ОСОБА_3 у письмових поясненнях в акті перевірки зазначив, що не згодний з такими висновками, оскільки зважував машину на вагах.

Згідно з Товарно-транспортною накладною б/н від 03 липня 2020 року /а.с.109-зворот/ автомобільний перевізник, ТОВ "ВАЛПАС", здійснював перевезення вантажу (цегла червона М100) на автомобілі марки РЕНО (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з напівпричепом з пункту навантаження: м. Бориспіль в пункт розвантаження: м. Київ, водій - ОСОБА_3 .

На підставі направлення на рейдову перевірку Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки №000203 від 02 липня 2020 року /а.с.76/ старшими державними інспекторами Укртрансбезпеки Головатим О.А. та ОСОБА_4 03 липня 2020 року о 13 год 00 хв проведено перевірку транспортного засобу марки RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_1 .

За результатами перевірки Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки складено акт від 03 липня 2020 року /а.с.75, 77-80/, в якому зафіксовано, що 03 липня 2020 року о 13 год 00 хв на ділянці дороги а/д Р-03 під`їзд до а/д М-03 4км+100м проведено перевірку транспортного засобу RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , водій - ОСОБА_3 (документ, що посвідчує особу водія - серії НОМЕР_3 , виданий центром 5343 від 26 липня 2016 року). Під час перевірки виявлено порушення вимоги підпункту 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме: водій здійснює перевезення вантажу на договірних умовах згідно ТТН б/н від 03 липня 2020 року за маршрутом Бориспіль-Київ та на час перевірки навантаження на строєну вісь становлять 25,46 т при допустимих 22т, без відповідного дозволу, за яке передбачена відповідальність абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт": перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу. Водій ОСОБА_3 письмових пояснень у вказаному акті не зазначив.

Повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт вих. №62118/33/24-20 від 18 серпня 2020 року /а.с.63/, в якому зазначено дату, час та місце розгляду справи (у приміщенні Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області з 10:00 год до 12:00 год 27 серпня 2020 року), надіслано Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області на адресу ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням №441 від 18 серпня 2020 року та вручено адресату - 21 серпня 2020 року, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень №3201, фіскальним чеком від 18 серпня 2020 року та інформацією відстеження посилок із сайту Укрпошти /а.с. 64, 98/.

27 серпня 2020 року в.о. начальника Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області Козловським О.В. винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №187021 /а.с. 61/, якою до ОСОБА_1 на підставі абзацу 15 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн за допущення 30 червня 2020 року перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %, при перевезенні вантажу без відповідного дозволу на транспортному засобі РЕНО, державний номерний знак НОМЕР_1 , .

Також 27 серпня 2020 року в.о. начальника Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області Козловським О.В. винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №187022 /а.с. 74/, якою до ОСОБА_1 на підставі абзацу 15 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн за допущення 03 липня 2020 року перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %, при перевезенні вантажу без відповідного дозволу на транспортному засобі РЕНО, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Примірники вказаних постанов разом із супровідним листом Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області №66831/33/24-19 від 02 вересня 2020 року /а.с.67/ надіслані ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням №047 та вручені адресату 08 вересня 2020 року, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень №3401, фіскальним чеком від 03 вересня 2020 року /а.с.68/ та інформацією відстеження посилок із сайту Укрпошти /а.с. 99/.

Не погодившись із прийняттям постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу №187021 від 27 серпня 2020 року та №187022 від 27 серпня 2020 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні визначено Законом України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05 квітня 2001 року /далі - Закон №2344-III/.

Відповідно до положень статті 6 Закону №2344-III загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08 листопада 2006 року затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті /далі - Порядок №1567/, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Пунктом 3 Порядку №1567 встановлено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11 лютого 2015 року /далі - Положення №103/, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пунктом 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" №592 від 26 червня 2015 року утворені структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно Додатку 3, зокрема, Київське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки та Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області.

Отже, Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області та Київське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки є територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що забезпечують реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, які уповноважені здійснювати державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, зокрема, шляхом здійснення рейдових перевірок та притягнення до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Судом встановлено, що оскаржуваними постановами до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф на підставі абзацу 15 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Так, відповідно до абзацу 15 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 5 квітня 2001 року /далі - Закон № 2344-III/ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За визначеннями, наведеними у статті 1 цього Закону, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту); водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 вказаного Закону законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Завданнями законодавства з питань перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом є: установлення вимог до перевізників, водіїв та транспортних засобів щодо забезпечення безпеки перевезень та екологічної безпеки; визначення системи державного контролю, прав, обов`язків та відповідальності державних органів виконавчої влади та перевізників за порушення міжнародних договорів та законодавства України.

Згідно з частиною першою статті 33 Закону № 2344-ІІІ автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

Відповідно до статті 34 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.

Частинами першою, другою та четвертою статті 48 Закону № 2344-III встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно зі статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08 вересня 2005 року №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2-4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила № 30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила дорожнього руху), передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідальність, передбачену частиною першою статты 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", несуть автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення вантажів та на яких статтями 34 та 48 вказаного Закону покладено обов`язок щодо виконання вимог законодавства у сфері перевезення вантажів, в тому числі щодо перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень на підставі дозволу.

Судовим розглядом встановлено, що за результатами перевірки Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки складено акт від 30 червня 2020 року, в якому зафіксовано, що 30 червня 2020 року транспортним засобом RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , здійснюється перевезення вантажу на договірних умовах згідно ТТН №00334 від 26 червня 2020 року за маршрутом Лубни-Київ.

Дослідивши товарно-транспортну накладну №00334 від 26 червня 2020 року /а.с. 109/, судом встановлено, що автомобільним перевізником вантажу (цегла червона М100) є ТОВ "ВАЛПАС".

Отже, саме ТОВ "ВАЛПАС" здійснювало перевезення на автомобілі марки РЕНО (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з пункту навантаження: м. Лубни, 4-ий пров. вул.Терівської 1 в пункт розвантаження: м. Київ.

Також за результатами перевірки Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки складено акт від 03 липня 2020 року, в якому зафіксовано, що 03 липня 2020 року водієм ОСОБА_3 (документ, що посвідчує особу водія - серії НОМЕР_3 , виданий центром 5343 від 26 липня 2016 року) на транспортному засобі RENAULT, державний номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , здійснюється перевезення вантажу на договірних умовах згідно ТТН б/н від 03 липня 2020 року за маршрутом Бориспіль-Київ.

Дослідивши товарно-транспортну накладну б/н від 03 липня 2020 року /а.с. 109 зворот/, судом встановлено, що автомобільним перевізником вантажу (цегла червона М100) є ТОВ "ВАЛПАС".

Отже, саме ТОВ "ВАЛПАС" здійснювало перевезення на автомобілі марки РЕНО (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з пункту навантаження: м. Бориспіль в пункт розвантаження: м. Київ.

Таким чином, автомобільним перевізником в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт" під час здійснення перевезень за маршрутами Лубни-Київ та Бориспіль-Київ 30 червня 2020 року та 03 липня 2020 року відповідно є ТОВ "ВАЛПАС", а не ОСОБА_5 , про що свідчать записи в товарно-транспортних накладних №00334 від 26 червня 2020 року та б/н від 03 липня 2020 року у графі "Автомобільний перевізник".

Суд зауважує, що посилання на зазначені товарно-транспортні накладні в актах проведення перевірок від 30 червня 2020 року та 03 липня 2020 року вказує на те, що такі ТТН пред`являлися водієм під час перевірок та відповідач-1 мав можливість достеменно встановити особу автомобільного перевізника.

Отже, у ході судового розгляду справи відповідачами, які є суб`єктами владних повноважень, всупереч вимогам частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України не доведено правомірність прийняття оскаржуваних постанов.

Перевіривши обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, суд, керуючись пунктом 2 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе визнати протиправними та скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області №187021 від 27 серпня 2020 року та №187022 від 27 серпня 2020 року.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання позову до суду позивач поніс витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 1681,60 грн, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 23 вересня 2020 року /а.с.8/.

Відповідно до частини другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 вказаного Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою цієї статті за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір за ставкою у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102,00 грн.

Оскільки позивачем заявлено позовні вимоги майнового характеру загальною ціною 34000,00 грн, то розмір судового збору, що підлягав сплаті за подання цього позову, становив - 840,80 грн /2102,00 грн х 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки 1 відсоток ціни позову у цій справі менше ніж мінімальна гранична сума, встановлена Законом України "Про судовий збір"/.

Таким чином, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 підлягають витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 грн, решта надміру сплаченої суми судового збору в сумі 840,80 грн підлягає поверненню позивачу за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області (вул.Європейська, буд. 155, м. Полтава, Полтавська область, 36008) та Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) (просп. Перемоги, буд.14, м.Київ, 01135, ідентифікаційний код 39816845) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області №187021 від 27 серпня 2020 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області №187022 від 27 серпня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) (просп. Перемоги, буд.14, м.Київ, 01135, ідентифікаційний код 39816845) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) за рахунок коштів Державного бюджету України частину надміру сплаченого відповідно до квитанції №0.0..1 від 23 вересня 2020 року судового збору у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк