Справа № 380/3222/20
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року справа №380/3222/20

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Брильовського Р.М.

секретар судового засідання Сільник Н.Є.

за участю:

представника позивача - Самсонюк Т.Я.

представника відповідача - Дорош А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.01.2020 № та №.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 у справі № 380/3222/20 відкрито провадження у справі.

Також фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.01.2020 № та №.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 у справі №380/3209/20 відкрито провадження по справі.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 об`єднано справу №380/3209/20 з справою №380/3222/20 в одне провадження та присвоєно №380/3222/20.

Позивачем під час підготовчого засідання у даній справі було подано заяву про доповнення підстав позову, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення форми "Р" № від 14.01.2020, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування 1753265,09 грн в т.ч. (основний платіж 1168843,39 грн, штрафні санкції 584421,7 грн);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення форми "Р" № від 14.01.2020, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір 146105,43 грн. в т.ч. (основний платіж 97403,62 грн, штрафні санкції 48701,81 грн);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення форми "Р" № 000813306 від 14.01.2020, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів 1740394,31 грн. в т.ч. (основний платіж 1392315,45 грн, штрафні санкції 348078,86 грн);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення форми "ПН" № від 14.01.2020, яким застосовано штраф за платежем податок на додану вартість 696157,73 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що як платник податків він належно виконав вимоги, встановлені Податковим кодексом України та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на відповідача, а контролюючим органом в ході проведення перевірки зроблено висновки про наявність у діях Позивача порушень податкового законодавства без урахування фактичних обставин справи та без аналізу первинних документів Позивача, що спричинило невірне застосування Відповідачем норм Податкового кодексу України до спірних правовідносин. Позивач вказує, що господарські операції між позивачем та його контрагентами мали реальний характер. Стверджує, що діяльність позивача була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності. Підприємства ознак фіктивності на час здійснення господарських операцій не мали, що зумовлює хибність висновків контролюючого органу про вчинення платником податків порушень податкового законодавства. Вказує на те, що висновки контролюючого органу щодо завищення позивачем вартості витрати на придбання та реалізація ТМЦ в негосподарських операціях Позивача, без відображення такої реалізації в бухгалтерському обліку спростовуються первинним документами, які були надані контролюючому органу при перевірці. Оскільки, акт перевірки містить неточності та чітко не вказує на законність підстав для здійснення висновку про встановлення факту заниження суми чистого оподатковуваного доходу, а також щодо не сплати Позивача грошового зобов`язання з ПДВ за 2018 року, то висновки про заниження сум військового збору та його донарахування є безпідставними та необґрунтованими, як і застосування штрафу до Позивача за платежем податок на додану вартість.

Позивач також вказує на те, що ТМЦ (камінь негабарит, плити дорожні, бордюр, бетон, портландцемент) було придбано та в подальшому в тій самій кількості реалізовано та/або використано при виконанні робіт в межах його господарської діяльності.

Відповідач заперечив проти позову повністю, із посиланням на обставини, встановлені актом перевірки, просив у задоволенні позову відмовити, зазначив, що перевіркою при обчисленні повноти і своєчасності сплати до бюджету ПДВ встановлено відсутність реалізації та залишків товарно-матеріальних цінностей станом на 31.12.2018 таких як:

- камінь негабарит в кількості 3905,285 т з УКТ ЗЕД 2516 на суму 623256,67 грн (в т.ч. ПДВ 124651,2 грн) оскільки, придбано камінь негабарит в кількості 3905,285 т. з УКТ ЗЕД 2516, а реалізовано 2494 м куб з УКТ ЗЕД 2517

- бордюр 300 дорож. сірий 100*30*15см.Z940 в кількості 3000 шт., плита дорожня (1П30.15-30Д, 1П30.15-30Д 9С) в кількості 385 шт., бетон (М-100, М-150, М-200, М-250, М-300, М-400) в кількості 885,84 т, портландцемент в кількості 653,65 т. на загальну суму 6338320,594 грн (в т.ч. 1267664,12 грн).

Також, Відповідач в своєму відзиві на позовну заяву вказує на те, що твердження Позивача про те, що ним придбався та в подальшому реалізовувався один і той самий товар не відповідає дійсності та спростовується витягами ПН з ЄДРПН в яких наявна різниця в коді УКТЗЕД каменю негабариту відображеного в податкових накладних при придбанні та реалізації та в найменуваннях товару (бордюр, плити дорожні) при їх придбанні та їх реалізації. З врахуванням наведених вище обставин Відповідач вважає, що відповідні ТМЦ використані платником податків в негосподарських операціях, оскільки Позивачем документально не підтверджена їх реалізація та такі відсутні на залишках. Відтак платником податків були порушені ст.ст. 189, 198, 200 ПК України в результаті чого Позивачу збільшено грошове зобов`язання за платежем ПДВ на суму 1392315,45 грн та накладено штраф за відсутність реєстрації податкових накладних в ЄРПН на відповідні занижені податкові зобов`язання з ПДВ. Перевіркою Відповідача встановлено, що завищення сум документально підтверджених витрат за 2018 на суму 6493574,42 грн, у зв`язку з віднесенням до складу витрат вартість придбаних матеріалів використання яких документально не підтверджено у виготовленні (продажу) продукції та віднесені до конкретного об`єкта витрат. Це призвело до неправильного визначення Позивачем чистого прибутку та вплинуло на неправильне обчислення податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності та військового збору. У зв`язку з порушенням вимог ст. 177 ППК України Позивачем Відповідач прийняв податкові-повідомлення рішення, якими Позивачу збільшено відповідні грошові зобов`язання.

У судовому засіданні 3 листопада 2020 року судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Заслухавши доводи представників позивача та відповідача, з`ясувавши обставини, на які позивач та відповідач посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень та дослідивши докази, що подані сторонами, суд встановив такі правовідносини та відповідне їм правове регулювання.

Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2017 року по 31.12.218 року, про що складено Акт від 06.12.2019 року № 527/33.6-03/ НОМЕР_1 .

Згідно з висновками викладеними у акті перевірки від 06.12.2019 року № 527/33.6-03/ НОМЕР_1 перевіркою встановлено наступні порушення: п.177.10 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями), в частині неналежного ведення обліку доходів та витрат за період з 01.01.2017 по 31.12.2018; п. 44.1, п. 44.3, п.44.5, п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ зі змінами та доповненнями, в частині ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю; пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 177.2, п. 177.4, п. 177.10 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010, донараховано податок з доходів фізичних осіб суб`єктів підприємницької діяльності на загальну суму 1168843,39 грн, в тому числі за 2018 рік на суму 1168843,39 грн; пп. 1.2, 1.3, 1.6 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.3 п. 164.1 ст.164, гі.177.2 ст.177 ПК України, в результаті чого донараховано військовий збір на загальну суму 97403,62 грн., в тому числі за 2018 рік на суму 97403,62 грн.; п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 ПК України від 02.12.2010 року №2755-УІ із змінами та доповненнями, в результаті встановлено заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість за 2018 на загальну суму 1392315,45 грн, в т.ч. за 2018 на суму 1392315,45 грн.; п. 198.5 ст. 198 ПК України в частині відсутності реєстрації податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних на занижені податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1392315,45 грн., в т.ч. за грудень 2018 на суму 1392315,45 грн.; пп. "б" п.176.2 ст.176 ПК України, подання звітності з недостовірними відомостями податкової звітності про суми доходів нарахованих (сплачених) на користь платника податків за 2017 -2018 роки.

З наданих Позивачем пояснень вбачається, що Позивач частково не погоджується з наведеними в акті порушеннями пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 177.2, п. 177.4, п. 177.10 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010, донараховано податок з доходів фізичних осіб суб`єктів підприємницької діяльності на загальну суму 1168843,39 грн., в тому числі за 2018 рік на суму 1168843,39 грн.; пп. 1.2, 1.3, 1.6 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.3 п. 164.1 ст.164, гі.177.2 ст.177 ПК України, в результаті чого донараховано військовий збір на загальну суму 97403,62 грн., в тому числі за 2018 рік на суму 97403,62 грн.; п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 ПК України від 02.12.2010 року №2755-УІ із змінами та доповненнями, в результаті встановлено заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість за 2018 на загальну суму 1392315,45 грн, в т.ч. за 2018 на суму 1392315,45 грн; п. 198.5 ст. 198 ПК України в частині відсутності реєстрації податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних на занижені податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1392315,45 грн., в т.ч. за грудень 2018 на суму 1392315,45 грн.

За наслідками перевірки ГУ ДПС у Львівській області прийнято оскаржувані позивачем податкові повідомлення рішення від 14.01.2020 року: форми "Р" № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування 1753265,09 грн в т.ч. (основний платіж 1168843,39 грн штрафні санкції 584421,7 грн.); форми "Р" № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір 146105,43 грн. в т.ч. (основний платіж 97403,62 грн, штрафні санкції 48701,81 грн.); форми "Р" № 000813306, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів 1740394,31 грн. в т.ч. (основний платіж 1392315,45 грн, штрафні санкції 348078,86 грн); форми "ПН" № , яким застосовано штраф за платежем податок на додану вартість 696157,73 грн.

Не погоджуючись із оскаржуваними рішеннями контролюючого органу Позивач звернувся до суду з позовом про визнання їх протиправними та такими, що слід скасувати.

Вирішуючи справу, суд керується наступним.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 (далі - ПК України, в редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, визначає ст. 177 ПК України.

Згідно з п. 177.2 ст. 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця.

За правилами підпунктів 177.4.1 - 177.4.4 п. 177.4 ст. 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

-витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

-витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

-обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

-суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи-підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

-інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до підпункту 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця:

-витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

-витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

-витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею;

-документально не підтверджені витрати.

Згідно з підп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

При цьому п. 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Отже до витрат включаються в тому числі і вартість придбаних товарів, пов`язаних зі здійсненням особою господарської діяльності, а також суми зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи-підприємця.

Витрати, що пов`язані з проведенням господарської діяльності фізичної особи-підприємця, мають бути підтверджені належно оформленими первинними документами.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та мають підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.09.2019 у справі №804/200/16.

При цьому, відповідно до підп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 ПК України платник податків має право обирати самостійно, якщо інше не встановлено цим Кодексом, метод ведення обліку доходів і витрат.

Частинами 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХIV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд зазначає, що чистий оподатковуваний дохід, який є об`єктом оподаткування для фізичних осіб - підприємців від провадження господарської діяльності, визначається як різниця між загальним оподатковуваним доходом і документально підтвердженими витратами, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин тощо. При цьому, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів, які повинні містити обов`язкові реквізити.

При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні доходів та витрат, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 ПК України, фізичні особи-підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат.

Форма та Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат затверджені наказом Міндоходів від 16.09.2013 №481.

Суд встановив, що порядком ведення Книги обліку доходів і витрат не передбачено ведення залишку товарних запасів фізичними особами - підприємцями на загальній системі оподаткування.

Поняття «запаси» визначено Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку «Запаси», яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246 (зі змінами).

При вирішенні питання оподаткування військовим збором суд керувався абзацом першим пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, яким встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту (пункти 1.2, 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України ). Тобто суд прийшов до висновку, що військовий збір нараховується з чистого доходу платника податків.

При вирішення питання щодо оподаткування податком на додану вартість суд керувався наступним.

Відповідно до підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за товарами/послугами, необоротними активами, під час придбання або виготовлення яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

За змістом наведених норм, платник податку зобов`язаний самостійно нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 ПК України, за товарами, під час придбання яких суми податку були включені до складу податкового кредиту, у разі якщо такі товари починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно з п.2 ст.3 Господарського кодексу України: «Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями…».

Статтею 42 Господарського кодексу України передбачено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Пунктом 5 статті 128 Господарського кодексу України встановлено, що громадянин-підприємець здійснює свою діяльність на засадах свободи підприємництва та відповідно до принципів, передбачених у статті 44 цього Кодексу.

Відповідно до ст.44 Господарського кодексу України підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом.

Відповідно до абз. 2 п. 201.10. ст. 200 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Суд зазначає, що податкові накладні складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних є обґрунтованим підтвердженням правомірності формування Позивачем податкового кредиту та податкових зобов`язань, у разі використання Позивачем придбаного товару в межах господарської діяльності.

Щодо донарахування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних суд керувався наступним.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (пункт 201.1 статті 201 ПК України).

Згідно з пунктом 198.6. статті 198 цього Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Отже, у податковому обліку з податку на додану вартість операції з придбання товарів (послуг) та суми податкового кредиту за такими операціями повинні бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення. Податковий кредит має бути обов`язково підтверджений податковою накладною. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та/або його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності.

В силу викладеного, будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. За відсутності факту придбання товарів (послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10 вересня 2019 року у справі №814/2412/17.

Суд встановив, що Позивачем долучено до матеріалів справи первинні документи, які розкривають зміст спірних господарських операцій та разом з цим відображають прямий зв`язок між понесеними документально підтвердженими витратами та отриманим загальним оподатковуваним доходом, а також підтверджують включення до податкового кредиту та податкових зобов`язань по ПДВ вартості ТМЦ (камінь негабарит, плити дорожні, бордюр, бетон, цемент), які використані Позивачем у господарській діяльності.

Суд надав оцінку первинним документам, які розкривають зміст спірних господарських операцій та разом з цим відображають прямий зв`язок між понесеними документально підтвердженими витратами та отриманим загальним оподатковуваним доходом, зокрема:

Видаткові накладні №1658 від 23.08.2018, №191 від 27.07.2018, №1607 від 16.08.2018, №253 від 29.08.2018, №255 від 30.08.2018, №256 від 31.08.2018, №262 від 03.09.2018, №263 від 04.09.2018, №265 від 05.09.2018, №274 від 13.09.2018, №298 від 18.09.2018, №311 від 19.09.2018, №326 від 24.09.2018, №327 від 25.09.2018, №357 від 26.09.2018, №358 від 28.09.2018, №359 від 04.10.2018, №381 від 22.10.2018, №382 від 24.10.2018, №399 від 25.10.2018, №400 від 26.10.2018, №409 від 29.10.2018, №410 від 30.10.2018, №418 від 31.10.2018, №450 від 01.11.2018, №433 від 05.11.2018, №434 від 06.11.2018, №435 від 07.11.2018, №440 від 09.11.2018, №441 від 12.11.2018, №442 від 13.11.2018, №443 від 14.11.2018, №448 від 15.11.2018, №469 від 16.11.2018, №471 від 19.11.2018, №470 від 19.11.2018, №472 від 20.11.2018, №517 від 03.12.2018, №476 від 23.11.2018, №479 від 26.11.2018, №480 від 26.11.2018, №481 від 27.11.2018, №485 від 28.11.2018, №486 від 29.11.2018, №519 від 07.12.2018, №518 від 07.12.2018, №520 від 11.12.2018, №521 від 13.12.2018, №522 від 14.12.2018, №523 від 17.12.2018 року;

договори купівлі-продажу № 270718 від 27.07.2018 р. укладеним із ТзОВ «ПМК-89»;

податкові накладні №38 від 27.07.2018, №1038 від 16.08.2018, №1061 від 23.08.2018, №33 від 21.08.2018, коригування 1/33 від 31.08.2018/21.08.2018, №46 від 29.08.2018, №50 від 30.08.2018, №51 від 31.08.2018, №1 від 03.09.2018, №5 від 04.09.2018, №3 від 04.09.2018, №6 від 04.09.2018, №51 від 19.09.2018, №59 від 24.09.2018, №64 від 25.09.2018, №67 від 26.09.2018, №69 від 28.09.2018, №5 від 04.10.2018, №25 від 12.10.2018, №6 від 06.11.2018, №7 від 07.11.2018, №11 від 09.11.2018, №15 від 12.11.2018, №17 від 13.11.2018, №19 від 14.11.2018, №21 від 15.11.2018, №24 від 16.11.2018, №30 від 19.11.2018, №28 від 19.11.2018, №31 від 20.11.2018, №35 від 23.11.2018, №42 від 26.11.2018, №43 від 26.11.2018, №46 від 27.11.2018, №48 від 28.11.2018, №52 від 29.11.2018, №3 від 03.12.2018, №8 від 07.12.2018, №7 від 07.12.2018, №11 від 11.12.2018, №12 від 13.12.2018, №13 від 14.12.2018, №16 від 17.12.2018 року.

Були проведені оплати за придбані товари, а саме банківські виписки: від 29.08.2018 на суму 12380,36 грн від 06.03.2019 на суму 100000 грн, від 21.08.2018 на суму 101820 грн., від 04.09.2018 на суму 36600 грн., від 12.10.2018 на суму 200000 грн, від 18.01.2019 на суму 136000 грн, від 18.01.2019 на суму 136000 грн, від 05.06.2019 на суму 100000 грн, від 16.07.2019 на суму 100000 грн, від 22.01.2020 на суму 102749 грн.

Суд зазначає, що вказані документи підтверджують придбання (постачальники ТзОВ «ПМК-89», Воловецьке КП «Агрошляхбуд») каменю негабарит в кількості 3905,285 т. на суму 623256 грн, в т.ч. ПДВ 124651,2 грн.

Суд проаналізував Договір поставки №ЛГВ-503/11-18 від 23.05.2018, договір поставки №ЛГВ-529/11-18 від 07.06.2018 та товарно-транспортні накладні та інші первинні документи:

бодаткові накладні №49 від 17.08.18, №64 від 23.08.18, №81 від 31.08.18, №1 від 03.09.18, №3 від 05.09.18, №24 від 14.09.18, №41 від 20.09.18, №70 від 28.09.18, №69 від 28.09.18, №19 від 04.10.18, №98 від 26.10.18, №95 від 26.10.18, №2 від 01.11.18, №1 від 01.11.18, №32 від 09.11.18, №35 від 09.11.18, №49 від 15.11.18, №56 від 16.11.18, №75 від 23.11.18, №85 від 30.11.18, №6 від 07.12.18, №14 від 14.12.18, №20 від 21.12.18 року;

банківські виписки від 21.09.18 на суму 283 120,80 грн, від 01.10.18 на суму 70 200,00 грн, від 01.10.18 на суму 171 585,60 грн, від 01.10.18 на суму 348 276,00 грн, від 11.10.18 на суму 95 400,00 грн., від 18.10.18 на суму 147 392,40 грн, від 31.10.18 на суму 244 672,80 грн, від 01.11.18 на суму 194 850,00 грн, від 01.11.18 на суму 147 463,20 грн, від 15.11.18 на суму 51 854,40 грн, від 13.12.18 на суму 112 012,80 грн, від 13.12.18 на суму 351 709,20 грн, від 13.12.18 на суму 268 857,60 грн, від 13.12.18 на суму 170 542,80 грн, від 28.12.18 на суму 433 288,80 грн, від 28.12.18 на суму 438 094,80 грн, від 28.12.18 на суму 140 400,00 грн, від 28.12.18 на суму 64 800,00 грн, від 28.12.18 на суму 391 240,80 грн, від 18.01.19 на суму 451 764,00 грн, від 29.01.19 на суму 1 051 581,60 грн, від 29.01.19 на суму 493 322,40 грн, від 31.01.19 на суму 854 265,60 грн.

Суд зазначає, що вказані документи підтверджують використання (реалізацію філії ГПУ «Львівгазвидобування» АТ «Укргазвидобування») каменю негабарит в межах господарської діяльності Позивача.

Суд проаналізував Договір купівлі-продажу № 14 від 02.01.2018, податкові накладні: №82 від 21.09.2018, №80 від 21.09.2018, №81 від 21.09.2018, №79 від 21.09.2018, №78 від 21.09.2018, №77 від 20.09.2018, №76 від 20.09.2018, №75 від 20.09.2018, №74 від 20.09.2018, №73 від 20.09.2018, №69 від 19.09.2018, №70 від 19.09.2018, №62 від 19.09.2018, №63 від 19.09.2018, №34 від 13.09.2018, №24 від 11.09.2018, №23 від 11.09.2018, №13 від 06.09.2018, №105 від 30.08.2018, №100 від 30.08.2018, №98 від 29.08.2018, №97 від 29.08.2018, №93 від 27.08.2018, №85 від 22.08.2018, №82 від 21.08.2018, №80 від 21.08.2018, №70 від 17.08.2018, №69 від 16.08.2018, №37 від 08.08.2018, №31 від 07.08.2018, №124 від 30.07.2018, №111 від 26.07.2018, №108 від 25.07.2018, №81 від 18.07.2018, №72 від 16.07.2018, №57 від 12.07.2018, №56 від 11.07.2018, №53 від 11.07.2018, №51 від 10.07.2018, №49 від 10.07.2018, №45 від 09.07.2018, №47 від 09.07.2018, №46 від 09.07.2018, №43 від 09.07.2018, №39 від 06.07.2018, №32 від 05.07.2018, №31 від 05.07.2018, №29 від 05.07.2018, №18 від 03.07.2018, №16 від 03.07.2018, №15 від 03.07.2018, №13 від 03.07.2018, №10 від 02.07.2018, №7 від 02.07.2018, №6 від 02.07.2018, №1 від 02.07.2018, №133 від 27.06.2018, №132 від 27.06.2018, №130 від 27.06.2018, №126 від 26.06.2018, №127 від 26.06.2018, №120 від 26.06.2018, №113 від 25.06.2018, №107 від 25.06.2018, №108 від 25.06.2018, №112 від 25.06.2018, №105 від 22.06.2018, №103 від 22.06.2018, №98 від 21.06.2018, №96 від 21.06.2018, №95 від 21.06.2018, №87 від 19.06.2018, №86 від 19.06.2018, №35 від 07.06.2018 року.

Суд також дослідив банківські виписки: від 02.10.2018 на суму 150 000 грн, від 01.10.2018 на суму 500 000 грн, від 25.09.2018 на суму 270 000 грн, від 20.09.2018 на суму 250 000 грн, від 11.09.2018 на суму 200 000 грн, від 06.09.2018 на суму 100 000 грн, від 29.08.2018 на суму 100 000 грн, від 28.08.2018 на суму 200 000 грн, від 17.08.2018 на суму 100 000 грн, від 08.08.2018 на суму 300 000 грн, від 27.07.2018 на суму 150 000 грн, від 26.07.2018 на суму 150 000 грн, від 24.07.2018 на суму 200 000 грн, від 18.07.2018 на суму 100 000 грн, від 17.07.2018 на суму 500 000 грн, від 09.07.2018 на суму 400 000 грн, від 03.07.2018 на суму 250 000 грн, від 07.06.2018 на суму 250 000 грн.

Суд зазначає, що вказані документи підтверджують придбання (постачальник ДП МОУ «Львівський завод збірних конструкцій») плит дорожніх 1П30.15-30Д в кількості 385 шт., 1П30.15-30Д 9С в кількості 614 шт.

Суд проаналізував податкові накладні: №37 від 18.06.2018, №39 від 02.07.2018, №12 від 02.07.2018, №11 від 02.07.2018, №10 від 02.07.2018, №9 від 02.07.2018, №34 від 03.07.2018, №35 від 05.07.2018, №37 від 06.07.2018, №38 від 09.07.2018, №40 від 10.07.2018, №41 від 11.07.2018, №42 від 12.07.2018, №43 від 16.07.2018, №44 від 18.07.2018, №46 від 25.07.2018, №64 від 26.07.2018, №71 від 30.07.2018, №11 від 07.08.2018, №12 від 14.08.2018, №13 від 16.08.2018, №14 від 17.08.2018, №15 від 21.08.2018, №63 від 22.08.2018, №60 від 22.08.2018, №75 від 29.08.2018, №77 від 30.08.2018, №76 від 30.08.2018, №4 від 06.09.2018, №18 від 11.09.2018, №20 від 13.09.2018, №39 від 19.09.2018, №44 від 20.09.2018, №49 від 21.09.2018 року.

Доказами оплати за вказані товари є банківські виписки: від 12.07.2018 на суму 153750 грн, від 16.08.2018 на суму 79950 грн, від 16.08.2018 на суму 79950 грн, від 12.09.2018 на суму 73800 грн, від 12.09.2018 на суму 153750 грн, від 20.09.2018 на суму 79950 грн, від 20.09.2018 на суму 79950 грн., від 20.09.2018 на суму 79950 грн, від 20.09.2018 на суму 73800 грн, від 21.09.2018 на суму 246000 грн, від 21.09.2018 на суму 30750 грн, від 01.10.2018 на суму 73800 грн, від 01.10.2018 на суму 202950 грн, від 01.10.2018 на суму 159900 грн., від 01.10.2018 на суму 73800 грн, від 11.10.2018 на суму 79950 грн, від 11.10.2018 на суму 79950 грн, від 11.10.2018 на суму 159900 грн, від 11.10.2018 на суму 153750 грн, від 11.10.2018 на суму 313650 грн, від 11.10.2018 на суму 147600 грн, від 11.10.2018 на суму 239850 грн, від 11.10.2018 на суму 313650 грн., від 11.10.2018 на суму 239850 грн., від 11.10.2018 на суму 233700 грн, від 11.10.2018 на суму 313650 грн, від 11.10.2018 на суму 559650 грн, від 18.10.2018 на суму 227550 грн, від 18.10.2018 на суму 67650 грн, від 18.10.2018 на суму 227550 грн, від 18.10.2018 на суму 313650 грн, від 26.10.2018 на суму 442800 грн, від 31.10.2018 на суму 479700 грн, від 31.10.2018 на суму 442800 грн.

Суд дійшов висновку, що вказані документи підтверджують використання (реалізацію) (філії ГПУ «Львівгазвидобування» АТ «Укргазвидобування») плит дорожніх 1П30.15-30Д в кількості 385 шт., 1П30.15-30Д 9С в кількості 614 шт. в межах господарської діяльності Позивача.

До матеріалів справи надано видаткові накладні, які були надані також і при проведенні перевірки, зокрема: №ПН-12813 від 26.09.2017, №ПН-12820 від 26.09.2017, №ПН-12817 від 26.09.2017, №ПН-12821 від 26.09.2017, №ПН-12830 від 26.09.2017, №ПН-12819 від 26.09.2017, №ПН-12928 від 28.09.2017, №ПН-13661 від 10.10.2017, №ПН-14358 від 20.10.2017, №ПН-14478 від 23.10.2017, №ПН-14538 від 24.10.2017, №ПН-14544 від 24.10.2017, №ПН-14574 від 25.10.2017, №ПН-14577 від 25.10.2017, №ПН-14818 від 30.10.2017, №ПН-14888 від 31.10.2017, №ПН-14947 від 01.11.2017, №ПН-15320 від 07.11.2017, №ПН-15686 від 14.11.2017, №ПН-15911 від 17.11.2017, №ПН-16471 від 30.11.2017, №ПН-16535 від 01.12.2017 року.

Позивач також надав суду податкові накладні: №417 від 15.09.17, №932 від 28.09.17, №66 від 02.10.17, №604 від 18.10.17 року, а також банківські виписки: від 15.09.2017 на суму 100 000 грн, від 02.10.2017 на суму 100 000 грн., від 18.10.2017 на суму 144 400 грн, які підтверджують придбання (постачальник ТОВ «Магік») бордюру 300 дорож. сірий 100*30*15см.Z940 в кількості 3000 шт.

Суд проаналізував видаткові накладні: №300 від 26.09.17, №301 від 26.09.17, №302 від 26.09.17, №304 від 26.09.17, №305 від 26.09.17, №303 від 26.09.17, №308 від 28.09.17, №343 від 11.10.17, №371 від 20.10.17, №399 від 25.10.17, №400 від 25.10.17, №401 від 25.10.17, №402 від 25.10.17, №403 від 25.10.17, №424 від 30.10.17, №425 від 31.10.17, №452 від 01.11.17, №453 від 16.11.17, №454 від 16.11.17, №459 від 17.11.17, №485 від 30.11.17, а також податкові накладні: №64 від 26.09.17, №65 від 26.09.17, №66 від 26.09.17, №68 від 26.09.17, №69 від 26.09.17, №67 від 26.09.17, №79 від 28.09.17, №37 від 11.10.17, №64 від 20.10.17, №67 від 25.10.17, №68 від 25.10.17, №69 від 25.10.17, №70 від 25.10.17, №71 від 25.10.17, №84 від 30.10.17, №88 від 31.10.17, №14 від 01.11.17, №36 від 16.11.17, №37 від 16.11.17, №53 від 17.11.17, №64 від 30.11.17, №11 від 01.12.17 року.

Суд зазначає, що вказані документи та банківські виписки: від 26.10.2017 на суму 100 569,60 грн, від 03.11.2017 на суму 21 790,08 грн, від 09.11.2017 на суму 20 113,92 грн, від 23.11.2017 на суму 120 683,52 грн, від 30.11.2018 на суму 40 227,84 грн, від 07.12.2017 на суму 20 113,92 грн, від 14.12.2017 на суму 60 341,76 грн, від 28.12.2017 на суму 35 199,36 грн підтверджують використання (реалізацію) (філії УБМР «Укргазспецбудмонтаж» АТ «Укргазвидобування») бордюру 300 дорож. сірий 100*30*15см.Z940 в кількості 3000 шт в межах господарської діяльності Позивача.

В межах розгляду вказаної справи суд дослідив видаткові накладні №2832 від 03.02.2017, №2998 від 03.03.2017, №314 від 03.03.2017, №3108 від 15.03.2017, №659 від 31.03.2017, №3305 від 04.04.2017, №3304 від 04.04.2017, №3300 від 04.04.2017, №3299 від 04.04.2017, №3293 від 04.04.2017, №3289 від 04.04.2017, №3283 від 04.04.2017, №728 від 11.04.2017, №759 від 13.04.2017, №3462 від 27.04.2017, №3458 від 27.04.2017, №3455 від 27.04.2017, №3451 від 27.04.2017, №3452 від 27.04.2017, №3453 від 27.04.2017, №872 від 01.05.2017, №872 від 01.05.2017, №3549 від 04.05.2017, №3545 від 04.05.2017, №3544 від 04.05.2017, №3560 від 05.05.2017, №3550 від 05.05.2017, №3571 від 06.05.2017, №943 від 06.05.2017, №953 від 09.05.2017, №964 від 10.05.2017, №976 від 11.05.2017, №3586 від 11.05.2017, №976 від 11.05.2017, №985 від 12.05.2017, №1038 від 18.05.2017, №1058 від 20.05.2017, №1063 від 22.05.2017, №3740 від 23.05.2017, №1101 від 24.05.2017, №1084 від 26.05.2017, №1121 від 29.05.2017, №1151 від 31.05.2017, №1166 від 01.06.2017, №1195 від 02.06.2017, №1197 від 03.06.2017, №1197 від 03.06.2017, №1231 від 08.06.2017, №3934 від 08.06.2017, №3929 від 08.06.2017, №3987 від 12.06.2017, №4027 від 14.06.2017, №4020 від 14.06.2017, №4017 від 14.06.2017, №4031 від 14.06.2017, №4029 від 14.06.2017, №4023 від 14.06.2017, №4028 від 14.06.2017, №4025 від 14.06.2017, №4018 від 14.06.2017, №1257 від 15.06.2017, №1262 від 17.06.2017, №1264 від 19.06.2017, №4123 від 20.06.2017, №4118 від 20.06.2017, №4116 від 20.06.2017, №4114 від 20.06.2017, №4154 від 23.06.2017, №1286 від 23.06.2017, №1326 від 04.07.2017, №1328 від 05.07.2017, №1346 від 10.07.2017, №1365 від 17.07.2017, №1368 від 18.07.2017, №4394 від 19.07.2017, №4385 від 19.07.2017, №1376 від 20.07.2017, №1385 від 24.07.2017, №1396 від 27.07.2017, №1401 від 28.07.2017, №1415 від 03.08.2017, №1415 від 03.08.2017, №1432 від 10.08.2017, №1433 від 11.08.2017, №1438 від 12.08.2017, №1443 від 15.08.2017, №1451 від 18.08.2017, №1454 від 21.08.2017, №1459 від 23.08.2017, №1468 від 26.08.2017, №1483 від 31.08.2017, №1487 від 01.09.2017, №1497 від 09.09.2017, №1500 від 12.09.2017, №1503 від 13.09.2017, №1518 від 15.09.2017, №1518 від 15.09.2017, №1518 від 15.09.2017, №1520 від 16.09.2017, №1548 від 29.09.2017, №1575 від 09.10.2017, №1627 від 21.10.2017, №1627 від 21.10.2017, №1670 від 10.11.2017, №52 від 16.02.2018, №56 від 21.02.2018, №188 від 19.04.2018, №335 від 14.05.2018, №377 від 21.05.2018, №371 від 21.05.2018, №405 від 29.05.2018, №432 від 31.05.2018, №1125 від 22.08.2018, №1143 від 24.08.2018, №1142 від 24.08.2018, №1159 від 29.08.2018, №1156 від 29.08.2018, №1155 від 29.08.2018, №1163 від 30.08.2018, №1165 від 30.08.2018, №1168 від 30.08.2018, №1206 від 05.09.2018, №1321 від 18.09.2018, №1324 від 18.09.2018, №1323 від 18.09.2018, №555 від 19.09.2018, №1351 від 20.09.2018, №1343 від 20.09.2018, №560 від 20.09.2018, №1409 від 28.09.2018, №633 від 02.10.2018, №647 від 06.10.2018, №4480 від 08.10.2018, №335 від 16.10.2018, №1545 від 17.10.2018, №1540 від 17.10.2018, №680 від 19.10.2018, №1557 від 19.10.2018, №1562 від 19.10.2018, №686 від 20.10.2018, №4824 від 24.10.2018, №1670 від 06.11.2018, №1664 від 06.11.2018, №1661 від 06.11.2018, №1660 від 06.11.2018, №1659 від 06.11.2018, №1658 від 06.11.2018, №337 від 07.11.2018, №764 від 09.11.2018, №766 від 13.11.2018, №777 від 14.11.2018, №1921 від 13.12.2018, №1940 від 20.12.2018, №220 від 27.03.2019, №234 від 30.03.2019 року.

До матеріалів справи позивач надав суду податкові накладні: №6 від 03.02.2017, №8 від 03.03.2017, №67 від 03.03.2017, №37 від 15.03.2017, №361 від 31.03.2017, №6 від 04.04.2017, №60 від 11.04.2017, №73 від 13.04.2017, №57 від 27.04.2017, №6 від 01.05.2017, №6 від 01.05.2017, №10 від 04.05.2017, №14 від 05.05.2017, №14 від 05.05.2017, №20 від 06.05.2017, №50 від 06.05.2017, №55 від 09.05.2017, №86 від 10.05.2017, №92 від 11.05.2017, №30 від 11.05.2017, №92 від 11.05.2017, №102 від 12.05.2017, №172 від 18.05.2017, №186 від 20.05.2017, №198 від 22.05.2017, №71 від 23.05.2017, №220 від 24.05.2017, №241 від 26.05.2017, №251 від 29.05.2017, №264 від 31.05.2017, №2 від 01.06.2017, №42 від 02.06.2017, №54 від 03.06.2017, №54 від 03.06.2017, №85 від 08.06.2017, №23 від 08.06.2017, №35 від 12.06.2017, №45 від 14.06.2017, №45 від 14.06.2017, №106 від 15.06.2017, №112 від 17.06.2017, №117 від 19.06.2017, №72 від 20.06.2017, №90 від 23.06.2017, №9 від 04.07.2017, №17 від 05.07.2017, №30 від 10.07.2017, №44 від 17.07.2017, №47 від 18.07.2017, №68 від 19.07.2017, №68 від 19.07.2017, №54 від 20.07.2017, №82 від 24.07.2017, №99 від 27.07.2017, №102 від 28.07.2017, №10 від 03.08.2017, №10 від 03.08.2017, №31 від 10.08.2017, №35 від 11.08.2017, №39 від 12.08.2017, №49 від 15.08.2017, №59 від 18.08.2017, №64 від 21.08.2017, №70 від 23.08.2017, №94 від 26.08.2017, №110 від 31.08.2017, №9 від 01.09.2017, №22 від 09.09.2017, №31 від 12.09.2017, №37 від 13.09.2017, №42 від 15.09.2017, №42 від 15.09.2017, №42 від 15.09.2017, №49 від 16.09.2017, №78 від 29.09.2017, №27 від 09.10.2017, №91 від 21.10.2017, №91 від 21.10.2017, №35 від 10.11.2017, №21 від 15.02.2018, №36 від 21.02.2018, №14 від 19.04.2018, №23 від 14.05.2018, №34 від 21.05.2018, №52 від 29.05.2018, №56 від 31.05.2018, №44 від 22.08.2018, №49 від 24.08.2018, №54 від 29.08.2018, №56 від 30.08.2018, №5 від 05.09.2018, №25 від 18.09.2018, №25 від 18.09.2018, №62 від 19.09.2018, №30 від 20.09.2018, №66 від 20.09.2018, №44 від 28.09.2018, №10 від 02.10.2018, №53 від 05.10.2018, №53 від 05.10.2018, №29 від 06.10.2018, №64 від 16.10.2018, №42 від 17.10.2018, №80 від 19.10.2018, №80 від 19.10.2018, №52 від 19.10.2018, №84 від 20.10.2018, №84 від 20.10.2018, №346 від 23.10.2018, №9 від 06.11.2018, №18 від 07.11.2018, №26 від 09.11.2018, №36 від 13.11.2018, №41 від 14.11.2018, №37 від 13.12.2018, №52 від 20.12.2018, №100 від 27.03.2019, №116 від 30.03.2019 року.

Суд зазначає, вказані документи та банківські виписки: від 05.04.2017 на суму 8416,45 грн, від 05.04.2017 на суму 7278 грн, від 05.04.2017 на суму 3457,05 грн, від 05.04.2017 на суму 1478,82 грн, від 14.04.2017 на суму 7116 грн, від 14.04.2017 на суму 2884 грн, від 24.04.2017 на суму 1514 грн, від 24.04.2017 на суму 9924 грн, від 24.04.2017 на суму 4626 грн., від 26.04.2017 на суму 7264,1 грн, від 26.04.2017 на суму 8416,45 грн, від 26.04.2017 на суму 8416,45 грн, від 26.04.2017 на суму 8416,45 грн, від 26.04.2017 на суму 8416,45 грн., від 26.04.2017 на суму 3868,73 грн, від 05.05.2017 на суму 15580 грн., від 05.05.2017 на суму 15580 грн, від 11.05.2017 на суму 26580 грн, від 11.05.2017 на суму 18500 грн, від 15.05.2017 на суму 28340 грн, від 15.05.2017 на суму 9770 грн, від 15.05.2017 на суму 7910 грн, від 15.05.2017 на суму 28340 грн., від 19.05.2017 на суму 1810,5 грн, від 19.05.2017 на суму 9094,75 грн, від 19.05.2017 на суму 9094,75 грн, від 24.05.2017 на суму 9005 грн, від 24.05.2017 на суму 12647 грн, від 24.05.2017 на суму 23200 грн, від 30.05.2017 на суму 10145 грн, від 30.05.2017 на суму 25355 грн, від 30.05.2017 на суму 14500 грн, від 01.06.2017 на суму 12845 грн, від 01.06.2017 на суму 3325 грн, від 01.06.2017 на суму 33830 грн, від 07.06.2017 на суму 35705 грн, від 07.06.2017 на суму 10790 грн., від 07.06.2017 на суму 13505 грн, від 12.06.2017 на суму 4485 грн, від 13.06.2017 на суму 11560 грн, від 13.06.2017 на суму 624,62 грн, від 13.06.2017 на суму 2223,88 грн, від 13.06.2017 на суму 9094,75 грн, від 13.06.2017 на суму 7284,25 грн, від 13.06.2017 на суму 1579,1 грн., від 13.06.2017 на суму 9596,7 грн, від 13.06.2017 на суму 9596,7 грн., від 15.06.2017 на суму 1546,12 грн, від 15.06.2017 на суму 1180,65 грн, від 15.06.2017 на суму 2300,9 грн, від 15.06.2017 на суму 6461,75 грн, від 15.06.2017 на суму 8466,45 грн., від 15.06.2017 на суму 6940,5 грн., від 15.06.2017 на суму 3103,63 грн., від 20.06.2017 на суму 6494,45 грн, від 20.06.2017 на суму 5893,5 грн, від 20.06.2017 на суму 7364,1 грн, від 20.06.2017 на суму 7364,1 грн, від 20.06.2017 на суму 6183,45 грн., від 20.06.2017 на суму 7033,5 грн, від 20.06.2017 на суму 9666,9 грн, від 22.06.2017 на суму 3266,1 грн, від 22.06.2017 на суму 10298,3 грн, від 22.06.2017 на суму 3803,35 грн, від 22.06.2017 на суму 5635,57 грн, від 22.06.2017 на суму 7364,1 грн., від 22.06.2017 на суму 8516,45 грн., від 30.06.2017 на суму 67564 грн, від 18.07.2017 на суму 7348,23 грн, від 18.07.2017 на суму 8516,45 грн, від 18.07.2017 на суму 8516,45 грн, від 26.07.2017 на суму 12550 грн, від 26.07.2017 на суму 6450 грн, від 31.07.2017 на суму 67813,28 грн, від 31.07.2017 на суму 67813,28 грн, від 31.07.2017 на суму 67813,28 грн., від 31.07.2017 на суму 67813,28 грн., від 04.08.2017 на суму 40840 грн., від 04.08.2017 на суму 7735 грн., від 04.08.2017 на суму 20360 грн, від 04.08.2017 на суму 150 грн., від 04.08.2017 на суму 7900 грн, від 04.08.2017 на суму 40840 грн, від 17.08.2017 на суму 23355 грн, від 17.08.2017 на суму 17870 грн., від 17.08.2017 на суму 165 грн, від 17.08.2017 на суму 10120 грн, від 17.08.2017 на суму 8490 грн., від 18.08.2017 на суму 6634,5 грн., від 18.08.2017 на суму 761,52 грн, від 18.08.2017 на суму 0,5 грн., від 18.08.2017 на суму 5697,8 грн, від 18.08.2017 на суму 8516,45 грн., від 18.08.2017 на суму 1168,22 грн, від 01.09.2017 на суму 7840 грн., від 01.09.2017 на суму 2340 грн., від 01.09.2017 на суму 47720 грн, від 22.09.2017 на суму 13900 грн., від 22.09.2017 на суму 3150 грн, від 22.09.2017 на суму 8820 грн, від 22.09.2017 на суму 11580 грн, від 22.09.2017 на суму 15410 грн, від 22.09.2017 на суму 8310 грн, від 31.10.2017 на суму 29890 грн, від 31.10.2017 на суму 29890 грн., від 18.12.2017 на суму 5521,4 грн, від 15.02.2018 на суму 136312,2 грн, від 29.05.2018 на суму 2107,5 грн, від 29.05.2018 на суму 6840 грн, від 29.05.2018 на суму 10604 грн, від 29.05.2018 на суму 12308 грн, від 21.08.2018 на суму 6290 грн, від 21.08.2018 на суму 4063,5 грн, від 03.10.2018 на суму 2182,5 грн, від 03.10.2018 на суму 9530 грн, від 03.10.2018 на суму 9530 грн, від 03.10.2018 на суму 4965 грн, від 03.10.2018 на суму 10985 грн., від 03.10.2018 на суму 11335 грн, від 03.10.2018 на суму 5817,5 грн, від 03.10.2018 на суму 11085 грн, від 03.10.2018 на суму 11085 грн, від 03.10.2018 на суму 10182,5 грн, від 03.10.2018 на суму 10935 грн., від 03.10.2018 на суму 10935 грн., від 03.10.2018 на суму 4915 грн, від 03.10.2018 на суму 7925 грн, від 03.10.2018 на суму 8375 грн, від 03.10.2018 на суму 12451 грн, від 05.10.2018 на суму 17929,96 грн, від 19.10.2018 на суму 17040 грн, від 19.10.2018 на суму 8060 грн, від 19.10.2018 на суму 10590 грн, від 19.10.2018 на суму 21180 грн, від 19.10.2018 на суму 10600 грн., від 23.10.2018 на суму 16917,16 грн, від 25.10.2018 на суму 24270 грн, від 25.10.2018 на суму 24270 грн, від 25.10.2018 на суму 12800 грн, від 25.10.2018 на суму 12800 грн., від 25.10.2018 на суму 1160 грн, від 22.11.2018 на суму 21660 грн, від 22.11.2018 на суму 13830 грн, від 22.11.2018 на суму 9000 грн, від 22.11.2018 на суму 11060 грн, від 22.11.2018 на суму 11767 грн., від 22.11.2018 на суму 11767 грн., від 22.11.2018 на суму 11767 грн, від 22.11.2018 на суму 11767 грн, від 22.11.2018 на суму 11767 грн, від 22.11.2018 на суму 11767 грн, від 22.11.2018 на суму 11772 грн, від 22.11.2018 на суму 11772 грн, від 22.11.2018 на суму 11772 грн, від 22.11.2018 на суму 11772 грн, від 27.12.2018 на суму 6116,8 грн, від 27.12.2018 на суму 7735 грн, від 09.04.2019 на суму 16 060,00 грн, від 09.04.2019 на суму 12080 грн та протоколи про припинення зобов`язання зарахуванням: від 31.07.2018 на суму 67813,28 грн., від 30.06.2017 на суму 67564,00 грн, від 31.10.2017 на суму 29890,00 грн, від 30.09.2017 на суму 47085,00 грн, від 31.03.2018 на суму 6682,8 грн, від 10.11.2017 на суму 47078,6 грн., від 03.03.2017 на суму 8196,00 грн, а також Акти звіряння взаємних розрахунків за період жовтень 2018 між ТОВ «Бетонбуд» та ФОП ОСОБА_1 та Акти звірки взаєморозрахунків: станом на 31.12.2018 між ПРАТ «Дрогобицький ЗЗВ», станом на 31.12.2018 між ДП «Бетон Центр» ТзОВ «Укр Інновації» підтверджують придбання (постачальники ПАТ «Дрогобицький ЗЗБВ», ДП «Бетон Центр» ТОВ «Укрінновації», ДП «Бетон Центр» ТОВ «ТКС Бетон», ТОВ «Бетонбуд») бетону в кількості 885,84 т.

До матеріалів справи надано: видаткові накладні, та акти приймання передачі виконаних робіт: №469 від 02.10.2018, акт б/н від 05.11.2019, №477 від 01.12.2017, №238 від 31.08.2017, акт б/н від 14.11.2019, №330 від 27.09.2017, №202 від 21.08.2017, №192 від 18.08.2017, акт б/н від 12.11.2019, №373 від 12.09.2018, акт б/н від 12.11.2019, акт б/н від 12.11.2019, №373 від 12.09.2018, №469 від 02.10.2018, №374 від 12.09.2018, №373 від 12.09.2018, № 469 від 02.10.2018, №374 від 12.09.2018, №299 від 10.10.2017, №346 від 02.10.2017, акт б/н від 07.11.2019, акт б/н від 07.11.2019, №256 від 26.09.2017, №463 від 16.11.2017, № 50 від 24.04.2017, №85 від 06.06.2017, №682 від 13.12.2018, №462 від 06.10.2018, №208 від 23.08.2017, №224 від 30.08.2017, №159 від 17.07.2017, № 160 від 18.07.2017 р. №154 від 14.08.2017, №154 від 21.05.2018, №50 від 21.02.2018, №63 від 16.02.2018, №69 від 18.05.2017 №68 від 18.05.2017 року; податкові накладні: №13 від 18.05.2017, № 11 від 14.02.2018, №26 від 21.05.2018, №3 від 12.11.2019, розрахунок коригування до податкової накладної № 2/47, №11 від 24.04.2017, №12 від 18.05.2017, №8 від 06.06.2017, №37 від 17.07.2017, №38 від 18.07.2017, №26 від 14.08.2017, №27 від 14.08.2017, №42 від 21.08.2017, №47 від 23.08.2017, №56 від 30.08.2017, №67 від 31.08.2017, №72 від 26.09.2017, №76 від 27.09.2017, №44 від 02.10.2017, №52 від 16.11.2017, №15 від 01.12.2017, №29 від 12.09.2018, №28 від 02.10.2018, №30 від 05.10.2018, №58 від 11.10.2018, №2 від 05.11.2019, №7 від 07.11.2019, №3 від 12.11.2019, №20 від 14.11.2019, №20 від 14.11.2019; банківські виписки: від 18.05.2017 на суму 9440,88 грн, на суму 16381,68 грн, від 07.06.2017 60000,00 грн, від 21.06.2017 р, від 03.08.2017, від 14.08.2017 на суму 14289,996 грн, від 21.08.2017 на суму 8 570,05 грн, від 06.09.2017 на суму 28200 грн, від 19.09.2017 на суму 8589,84 грн, від 10.10.2017 на суму 10365,6 грн, від 12.10.2017 на суму 15609,6 грн, від 12.10.2017 на суму 31999,68 грн, від 14.02.2018 на суму 142758 грн, від 20.02.2018 на суму 9230,4 грн., від 24.04.2018 на суму 12243,48 грн, від 24.04.2018 на суму 28844,88 грн, від 29.05.2018 на суму 23295,996 грн, від 07.06.2018 на суму 6048 грн, від 07.06.2018 на суму 10492,86 грн., від 15.06.2018 на суму 10132,92 грн, від 15.06.2018 на суму 88688,64 грн, від 15.06.2018 на суму 88688,64 грн, від 25.07.2018 на суму 5184 грн, від 01.10.2018 на суму 68163,12 грн, від 05.10.2018 на суму 11181 грн, від 11.10.2018 на суму 10030,2 грн, від 12.10.2018 на суму 64519,68 грн, від 21.12.2018.

Вказані документи підтверджують використання та/або реалізацію (філії УБМР «Укргазспецбудмонтаж» АТ «Укргазвидобування», ПП «БКФ Осанна», ТОВ «Деком-Плюс», ФОП ОСОБА_2 , ТОВ «Вест Бері», ТОВ «Будсервіс - Груп», ТОВ «ТОП Форест», ТзОВ «ЛД-Держбудпостач») бетону в кількості 885,84 т. в межах господарської діяльності Позивача.

Суд проаналізував та дослідив: видаткові накладні №4234 від 23.02.2017, №4236 від 02.03.2017, №11217 від 03.04.2017, №14112 від 16.04.2017, №14113 від 16.04.2017, №15274 від 23.04.2017, №16769 від 02.05.2017, №17578 від 06.05.2017, №18328 від 11.05.2017, №21040 від 25.05.2017, №23426 від 02.06.2017, №23431 від 04.06.2017, №25064 від 10.06.2017, №28014 від 25.06.2017, №28016 від 03.07.2017, №31589 від 18.07.2017, №35822 від 01.08.2017, №35820 від 01.08.2017, №37488 від 09.08.2017, №39189 від 16.08.2017, №40001 від 20.08.2017, №39780 від 20.08.2017, №42743 від 07.09.2017, №44859 від 14.09.2017, №46983 від 23.09.2017, №46985 від 02.10.2017, №52140 від 22.10.2017, №53792 від 27.10.2017, №54976 від 04.11.2017, №3785 від 07.02.2018, №4731 від 14.02.2018, №5494 від 18.02.2018, №10360 від 31.03.2018, №657 від 08.05.2018, №18731 від 11.05.2018, №31028 від 19.06.2018, №31585 від 13.07.2018 року, а також податкові накладні: №3166 від 23.02.2017, №4037 від 02.03.2017, №8465 від 03.04.2017, №9931 від 16.04.2017, №9932 від 16.04.2017, №10581 від 23.04.2017, №11656 від 02.05.2017, №12368 від 06.05.2017, №12876 від 11.05.2017, №15333 від 25.05.2017, №16605 від 02.06.2017, №16948 від 04.06.2017, №17863 від 10.06.2017, №20132 від 25.06.2017, №21496 від 03.07.2017, №23259 від 13.07.2017, №23942 від 18.07.2017, №26085 від 01.08.2017, №26086 від 01.08.2017, №27314 від 09.08.2017, №28364 від 16.08.2017, №28875 від 20.08.2017, №28874 від 20.08.2017, №31372 від 07.09.2017, №32472 від 14.09.2017, №33896 від 23.09.2017, №35266 від 02.10.2017, №38250 від 22.10.2017, №39150 від 27.10.2017, №40206 від 04.11.2017, №2910 від 07.02.2018, №3629 від 14.02.2018, №4082 від 18.02.2018, №7681 від 31.03.2018, №7 від 08.05.2018, №15753 від 11.05.2018, №22982 від 19.06.2018 року; банківські виписки: від 20.03.2017 на суму 100 000,00 грн., від 04.04.2017 на суму 125 199,04 грн, від 12.04.2017 на суму 125 202,36 грн, від 11.05.2017 на суму 379 618,60 грн, від 19.05.2017 на суму 126 879,52 грн, від 30.05.2017 на суму 125 346,56 грн, від 09.06.2017 на суму 126 879,52 грн, від 22.06.2017 на суму 127 329,52 грн, від 30.06.2017 на суму 126 879,52 грн, від 03.07.2017 на суму 123978,56 грн, від 10.07.2017 на суму 124 839,52 грн, від 18.07.2017 на суму 126 879,52 грн, від 31.07.2017 на суму 253 759,04 грн, від 04.08.2017 на суму 119 619,84 грн, від 15.08.2017 на суму 125 291,82 грн, від 18.08.2017 на суму 126 879,52 грн, від 01.09.2017 на суму 235 000,00 грн, від 07.09.2017 на суму 124 839,52 грн, від 07.09.2017 на суму 16 646,18 грн, від 22.09.2017 на суму 247 169,38 грн, від 18.10.2017 на суму 123 212,62 грн, від 02.11.2017 на суму 121 963,86 грн, від 22.11.2017 на суму 118 719,52 грн, від 30.11.2017 на суму 116 679,52 грн, від 13.12.2017 на суму 116 679,52 грн, від 06.02.2018 на суму 116 393,51 грн., від 16.02.2018 на суму 117 360,00 грн, від 13.04.2018 на суму 118 203,82 грн, від 03.05.2018 на суму 127 727,88 грн, від 01.06.2018 на суму 2 240,16 грн, від 14.06.2018 на суму 127727.88 грн, від 24.09.2018 на суму 200 000,00 грн, від 02.10.2018 на суму 45 081,39 грн.

Суд дійшов висновку, що вказані документи підтверджують придбання (постачальники ПАТ «Івано-Франківськцемент», ТОВ «Алекс-Екобуд») цементу в кількості 653,65 т.

Суд дослідив також видаткові накладні: №41 від 04.04.2017, №43 від 05.04.2017, №45 від 13.04.2017, №44 від 24.04.2017, №51 від 06.05.2017, №47 від 08.05.2017, №60 від 12.05.2017, №78 від 29.05.2017, №102 від 02.06.2017, №79 від 06.06.2017, №89 від 06.06.2017, №94 від 13.06.2017, №96 від 16.06.2017, №111 від 20.06.2017, №119 від 22.06.2017, №120 від 30.06.2017, №132 від 06.07.2017, №220 від 11.07.2017, №153 від 19.07.2017, №174 від 01.08.2017, №169 від 02.08.2017, №197 від 08.08.2017, №212 від 09.08.2017, №183 від 11.08.2017, №219 від 11.08.2017, №199 від 18.08.2017, №206 від 21.08.2017, №201 від 22.08.2017, №244 від 31.08.2017, №253 від 05.09.2017, №276 від 08.09.2017, №280 від 11.09.2017, №251 від 14.09.2017, №271 від 15.09.2017, №306 від 28.09.2017, №317 від 29.09.2017, №363 від 12.10.2017, №363 від 12.10.2017, №363 від 12.10.2017, №362 від 12.10.2017, №413 від 31.10.2017, №417 від 31.10.2017, №416 від 31.10.2017, №417 від 31.10.2017, №370 від 31.10.2017, №473 від 02.11.2017, №472 від 09.11.2017, №480 від 23.11.2017, №524 від 07.12.2017, №42 від 24.01.2018, №25 від 31.01.2018, №25 від 31.01.2018, №35 від 09.02.2018, №47 від 16.02.2018, №69 від 16.03.2018, №75 від 16.03.2018, №110 від 10.04.2018, №109 від 16.04.2018, №122 від 23.04.2018, №151 від 08.05.2018, №137 від 22.05.2018, №166 від 25.05.2018, №290 від 27.07.2018, №386 від 31.08.2018, №457 від 25.09.2018, №431 від 01.10.2018, №463 від 08.10.2018, №592 від 23.10.2018, №644 від 29.11.2018, №681 від 26.12.2018, №94 від 27.03.2019, №94 від 27.03.2019, №116 від 23.04.2019, №139 від 22.05.2019, №138 від 27.05.2019, №165 від 26.06.2019, №164 від 27.06.2019, №185 від 01.07.2019, №190 від 31.07.2019, №189 від 20.08.2019, №235 від 26.08.2019, №314 від 19.11.2019, №302 від 22.11.2019, №283 від 26.11.2019, №321 від 29.11.2019, №323 від 05.12.2019, №303 від 17.12.2019 року.

Суд проаналізував також податкові накладні: №2 від 04.04.2017, №1 від 04.04.2017, №5 від 05.04.2017, №8 від 24.04.2017, №8 від 05.05.2017, №5 від 06.05.2017, №7 від 12.05.2017, №18 від 26.05.2017, №27 від 29.05.2017, №5 від 02.06.2017, №6 від 06.06.2017, №18 від 13.06.2017, №22 від 16.06.2017, №33 від 20.06.2017, №40 від 22.06.2017, №50 від 30.06.2017, №12 від 06.07.2017, №30 від 11.07.2017, №46 від 19.07.2017, №40 від 19.07.2017, №1 від 02.08.2017, №17 від 08.08.2017, №20 від 09.08.2017, №23 від 10.08.2017, №24 від 11.08.2017, №34 від 18.08.2017, №39 від 21.08.2017, №44 від 22.08.2017, №43 від 22.08.2017, №65 від 31.08.2017, №24 від 08.09.2017, №39 від 11.09.2017, №26 від 14.09.2017, №32 від 15.09.2017, №78 від 28.09.2017, №86 від 29.09.2017, №42 від 12.10.2017, №42 від 12.10.2017, №42 від 12.10.2017, №41 від 12.10.2017, №85 від 31.10.2017, №58 від 31.10.2017, №43 від 31.10.2017, №58 від 31.10.2017, №40 від 02.11.2017, №26 від 08.11.2017, №41 від 09.11.2017, №61 від 23.11.2017, №27 від 07.12.2017, №33 від 24.01.2018, №34 від 31.01.2018, №34 від 31.01.2018, №21 від 09.02.2018, №23 від 16.02.2018, №5 від 16.03.2018, №7 від 16.03.2018, №6 від 10.04.2018, №18 від 16.04.2018, №21 від 23.04.2018, №1 від 08.05.2018, №41 від 22.05.2018, №29 від 25.05.2018, №53 від 27.07.2018, №90 від 31.08.2018, №57 від 25.09.2018, №3 від 01.10.2018, №33 від 08.10.2018, №112 від 23.10.2018, №67 від 29.11.2018, №44 від 26.12.2018, №32 від 27.03.2019, №37 від 23.04.2019, №23 від 22.05.2019, №24 від 27.05.2019, №15 від 26.06.2019, №16 від 27.06.2019, №17 від 01.07.2019, №35 від 31.07.2019, №33 від 20.08.2019, №45 від 26.08.2019, №11 від 19.11.2019, №18 від 21.11.2019, №28 від 22.11.2019, №31 від 26.11.2019, , №29 від 29.11.2019, №4 від 05.12.2019, №17 від 17.12.2019 року.

Суду були надані суду банківські виписки: від 12.04.2018 на суму 42 000,00 грн, від 12.04.2018 на суму 23 300,00 грн, від 17.04.2018 на суму 20 364,76 грн, від 24.04.2018 на суму 11 759,98 грн, від 04.05.2018 на суму 7 200,00 грн, від 08.05.2018 на суму 2 800,08 грн, від 31.05.2018 на суму 28 770,00 грн, від 14.06.2018 на суму 136 000,27 грн, від 10.09.2018 на суму 16 000,03 грн, від 08.10.2018 на суму 7 199,20 грн, від 10.10.2018 на суму 18 000,04 грн, від 21.12.2018 на суму 51 600,11 грн, від 21.12.2018 на суму 10 868,02 грн, від 21.12.2018 на суму 27 141,05 грн, від 15.01.2019 на суму 11 640,01 грн, від 14.02.2019 на суму 11 532,00 грн, від 22.04.2019 на суму 21 600,00 грн, від 22.04.2019 на суму 21 600,00 грн, від 13.08.2019 на суму 21 600,00 грн, від 13.08.2019 на суму 14 400,00 грн, від 13.08.2019 на суму 21 600,00 грн, від 29.11.2019 на суму 318 720,00 грн, від 03.01.2020 на суму 195 720,00 грн, від 09.07.2020 на суму 89 760,06 грн.

Позивач в підтвердження здійснення реальності господарських операцій надав суду протоколи взаєморозрахунків: №4 від 30.04.2018 на суму 489495,36 грн, №3 від 30.03.2018 на суму 139814,04 грн, №2 від 28.02.2018 на суму 172161,60 грн, №10 від 30.11.2017 на суму 382606,08 грн, №9 від 31.10.2017 на суму 386516,14 грн, №8 від 30.09.2017 на суму 584934,74 грн., №7 від 31.08.2017 на суму 307014,66 грн, №6 взаєморозрахунків від 31.07.2017 на суму 360447,71 грн, Акт звірки взаємних розрахунків за період Лютий 2017 -Жовтень 2018 між ПРАТ «Івано-Франківський Цемент» та ФОП ОСОБА_1 , Договори поставок: №161119 від 19.11.2019, №110719 від 01.07.2019, №100519 від 21.05.2019, №100418 від 12.04.2018, №050318 від 12.03.2018, №010118 від 02.01.2018, №ЛГВ-201/11-18 від 05.03.2018, №ЛГВ-215/11-17 від 30.03.2017, №150617 від 26.06.2017, №100616 від 21.06.2016, №090317 від 01.03.2017, №050 від 02.01.2014, №040417 від 04.04.2017, №030517 від 04.05.2017, №136/17 від 04.09.2017, №79 від 25.06.2015, №100418 від 12.04.2018 року, Договори купівлі-продажу: №36 від 09.02.2018, №21096 від 28.09.2016, №55 від 03.04.2017 та договір №217 на придбання товарів від 31.10.2017 .

Дослідивши вказані документи, суд дійшов висновку, що вони підтверджують використання (реалізацію) (ТОВ «Девелопмент», ПП «БКФ Осанна», ТОВ «Миколаївська РМС», ТОВ «Барком», МКВКП «Будсервіс», філія ГПУ «Львівгазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування», ДП МОУ «Львівський ЗЗК», ПП «ДЦ АРТ-Салон», філія УБМР «Укрспецбудмонтаж» ПАТ «Укргазвидобування», ТОВ «Львів-Житлобуд», ТОВ «ЛД Держбудпостач», ТзОВ «ЛД Галбуд», ФОП ОСОБА_3 , ПП «Патронат», ПАТ «Укргазвидобування») цементу в кількості 653,65 т в межах господарської діяльності Позивача.

Суд встановив, що в первинних документах, а також в податкових накладних наданих Позивачем, які засвідчують факти господарських операцій з придбання та реалізації відповідного товару, зазначено однакове найменування придбаного та реалізованого позивачем товару, а саме «камінь негабарит».

Однак, в податкових накладних виписаних на користь Позивача, постачальниками вказано код УКТЗЕД 2516, а в податкових накладних виписаних Позивачем внаслідок реалізації каменю негабариту, вказано код УКТЗЕД 2517, при цьому найменування товару «камінь негабарит» залишилось незмінним.

Відтак, висновки відповідача про те, що позивач придбавав та реалізовував різні товари є необґрунтованими та суперечать фактичними обставинами справи.

Суд зазначає, що у контролюючого органу не виникло складностей щодо визначення змісту господарської операції пов`язаної як з придбання каменю негабариту так і його реалізацією, підтверджується Актом перевірки від 06.12.2019, відповідно до якого відповідачем встановлено: «…згідно реєстру податкових накладних, даних складського обліку у розрізі номенклатури та класифікації товарів згідно УКТЗЕД платником придбавався камінь негабарит… …в подальшому реалізовувався камінь негабарит…» (стр. 36 акту).

Суд дійшов висновку, що контролюючий орган за наявності однакової назви товару в податкових накладних та помилки в УКТЗЕД не був позбавлений можливості ідентифікувати зміст господарських операцій з купівлі та продажу каменя негабариту.

Крім того, Позивачем долучено лист ДП «Держозвнішінформ» від 28.02.2020 № 252/34 в якому зазначено, що камінь-негабарит відповідно до Додаткового пояснення до товарних категорій 2517 та 251710 Пояснень до Української класифікації, включається до цієї товарної категорії, а відтак відповідає коду 251710.

В постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 818/1172/17 зазначено, що неправильне зазначення коду товару згідно з УКТЗЕД у податкових накладних саме по собі не може слугувати підставою для висновку про недотримання суб`єктом господарювання податкового законодавства в частині оподаткування операцій з постачання товару, у разі якщо такий недолік в оформленні податкової накладної не перешкоджає встановленню виду та найменування придбаного/реалізованого товару.

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що реальність господарських операцій, які є предметом дослідження у даній справі щодо придбання дорожніх плит у ДП МОУ «Львівський завод збірних конструкцій» та їх реалізації АТ «Укргазвидобування», філія ГПУ «Львівгазвидобування» була досліджена Восьмим апеляційним судом при розгляді справи №1340/4528/18 за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року.

Суд враховує те, що в мотивувальній частині постанови Восьмого апеляційного у суду зазначено: «Як слідує з матеріалів справи, господарські операції по поставці товару підтверджуються первинними документами. Зокрема, на підтвердження реальності господарських операцій, а саме постачання плит дорожніх на адресу АТ «Укргазвидобування», філія ГПУ «Львівгазвидобування», які придбавалися у ДП МОУ «Львівський завод збірних конструкцій». 12.08.2018 року надав відповідачу пояснення та копії первинних документів в кількості 259 додатків, що містяться в матеріалах справи та зазначені в позовній заяві. З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що подані до контролюючого органу позивачем письмові пояснення та копії документів підтверджують реальність здійснення господарських операцій, по яких складено податкові накладні № 9 від 02.07.18, № 10 від 02.07.18, № 11 від 02.07.18, №12 від 02.07.18, № 39 від 02.07.18, № 34 від 03.07.18, № 35 від 05.07.18, № 37 від 06.07.18, № 38 від 09.07.18, № 40 від 10.07.18, № 41 від 11.07.18, № 42 від 12.07.18, № 32 від 20.07.18, № 33 від 24.07.18, ознак порушення вимог законодавства щодо їх складення вони не містять та є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію вказаної податкової накладної в ЄРПН.»

Крім цього суд врахував те, що найменування товарів: ПД 2-9,5, ПД 2-9,5 (2980*1480*180), плита дорожня ПД 2-9,5С (2980х1480х180), ПД 30.15, ПД-3, ПД-3,5*1,5, плита дорожня 1П30.15-30Д, плита дорожня 1П30.15-30Д 9С у відповідності до наказу позивача № 3 від 05.01.2016 про присвоєння ТМЦ власного найменування та додатків до нього, об`єднано Позивачем в одне найменування групи, як плита дорожня ПД 2-9,5С (2980х1480х180), бордюр БР-100-30-18, БР 100-30-18, БР 100.30.15, бордюр 300 дорож. сірий 100*30*15см.Z940 об`єднано в одне найменування групи, як бордюр БР-100-30-18, а камінь негабарит, камінь бутовий, камінь габіонний об`єднано в одне найменування групи, як камінь негабарит.

Суд встановив, що крім основного виду підприємницької діяльності позивача діяльність з оптової торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, є також діяльність пов`язана з будівництвом житлових і нежитлових будівель.

З огляду на те, що наявними у матеріалах справи доказами (зокрема податковими накладними, видатковими накладними, платіжними документами, договорами № 1/17 від 01.02.2017, № 2/17 від 01.03.2017, № 3/17 від 01.08.2017 № 4/17 від 01.06.2017) виконування будівельно-монтажних робіт протягом 2017 та 2018 з використанням матеріалів (бетону), які належали Позивачу, суд дійшов висновку про правомірність формування позивачем податкових наслідків таких операцій.

Суд з`ясував, що у зв`язку таким роботами в бухгалтерському обліку позивача відбулась зміна рахунку на якому відображався бетон, а саме з рахунку 28 «Товари» відбулась передача товару у будівництво на рахунок 205 «Будівельні матеріали» з відображенням на рахунках бухгалтерського обліку Д-т 205 Кт 281.

За результатом виконання наведених вище договорів були складені та підписані акти здачі-прийняття виконаних робіт (в які була включена вартість бетону) та Позивачем були складені та зареєстровані податкові накладні в ЄРПН.

Суд також встановив, що в бухгалтерському обліку позивача відбулась зміна рахунку на якому відображався цемент, а саме: з рахунку 28 «Товари» відбулась передача товару у будівництво на рахунок 205 «Будівельні матеріали» з відображенням на рахунках бухгалтерського обліку Д-т 205 Кт 281.

Позивач мав на меті використати придбаний цемент при виконанні будівельних робіт.

Позивач стверджує, що оскільки в подальшому цемент не було використано при виконанні будівельних робіт у зв`язку з зупинкою будівництва, тому такий було реалізовано як товар та внаслідок здійснення таких господарських операцій, Позивачем були складені та зареєстровані відповідні податкові накладні в ЄРПН.

Суд дійшов висновку, що контролюючим органом не наведено доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені належними документами, а також не представлено доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні чи недостовірні.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що відсутні підстави стверджувати про заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у 2018 році, а такому податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 14.01.2020, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування 1753265,09 грн. в т.ч. (основний платіж 1168843,39 грн. штрафні санкції 584421,7 грн.) є протиправним та підлягає скасуванню.

Окрім викладеного, такі висновки контролюючого органу зумовили також і висновки про невірне нарахування позивачем військового збору.

Отже, податкове повідомлення-рішення форми «Р» № від 14.01.2020, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір 146105,43 грн в т.ч. (основний платіж 97403,62 грн. штрафні санкції 48701,81 грн.) є протиправним та підлягає скасуванню, як похідне.

Оскільки, Позивачем придбаний товар використаний в межах господарської діяльності, а податкові накладні по спірних операціях складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних є обґрунтованим підтвердженням правомірності формування Позивачем податкового кредиту та податкових зобов`язань, то суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення форми «Р» №000813306 від 14.01.2020, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів 1740394,31 грн в т.ч. (основний платіж 1392315,45 грн. штрафні санкції 348078,86 грн.) є протиправним та підлягає скасуванню.

За відсутності порушення формування податкового зобов`язання з податку на додану вартість у відповідача відсутні підстави для застосування до нього штрафних санкцій через відсутність підстав для складення та реєстрації податкових накладних на відповідну суму податку на додану вартість.

Відтак, податкове повідомлення-рішення форми «ПН» № від 14.01.2020, яким застосовано штраф за платежем податок на додану вартість 696157,73 грн, є протиправним та підлягає скасуванню.

За практикою Європейського суду з прав людини, викладеною, зокрема, у рішенні від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції", адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів, має саме податкове управління.

Такий обов`язок суб`єкта владних повноважень закріплений і в Кодексі адміністративного судочинства України, частиною другою статті 77 якого передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що первинні документи як на придбання так і на реалізацію ТМЦ подавались контролюючому органу для перевірки. Зауваження до документів первинного бухгалтерського обліку Позивача Акт перевірки не містить.

Однак, контролюючий орган без врахування фактичних обставин справи та всіх наданих до перевірки первинних документів дійшов до помилкових висновків про те, що Позивачем завищено документально підтверджені витрати, у зв`язку з віднесенням до складу витрат вартість придбаних матеріалів використання яких документально не підтверджено при виготовленні (продажу) продукції в прив`язці до конкретного об`єкта витрат.

Суд зазначає, що відповідач при ухваленні рішень діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що призвело до безпідставного податкового навантаження на позивача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що досліджені в процесі розгляду справи первинні документи розкривають зміст господарських операцій, підтверджують рух активів позивача, зміни у власному капіталі та отримання ним реального результату в процесі господарської діяльності з контрагентами, відповідно про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі 29442,63 грн.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №, №6, №, № від 14.01.2020.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) за рахунок його бюджетних асигнувань 29442 (двадцять дев`ять тисяч чотириста сорок дві) грн 63 коп судового збору на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.11.2020.

Суддя Р.М. Брильовський