Справа № 380/4856/20
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2020 року справа №380/4856/20
Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

позивача ОСОБА_1

представників позивача Кісіль Р-В.В.,

представника відповідача Феліпець І.І.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання незаконним та скасування наказу ,-

ВСТАНОВИВ :
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (79000, м. Львів, вул. Мечникова, 16; ), з вимогою: визнати незаконним та скасувати наказ Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 271 АГ від 12.05.2020, яким ОСОБА_1 притягнуто до матеріальної відповідальності у сумі 9772 грн.

Ухвалою суду від 26.06.2020 відкрито загальне позовне провадження у даній адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Представник відповідача подав до суду 21.07.2020 за вх. № 36100 клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

21.07.2020 суд поставив на обговорення клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

21.07.2020 суд ухвалою відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання незаконним та скасування наказу.

11.08.2020 від представника відповідача надійшов до суду відзив за вх. № 39843 на позовну заяву.

06.10.2020 представником відповідача долучено до матеріалів справи послужний список ОСОБА_1

06.10.2020 суд ухвалою закрив підготовче провадження та призначив судовий розгляд справи на 29.10.2020.

Позивач при обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що оскаржуваний наказ Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 271 АГ від 12.05.2020 винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Свої твердження аргументує тим, що станом на момент звернення до суду з позовом позивач перебуває на посаді старшого офіцера відділу тилового забезпечення Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України у званні майора. Позивачу стало відомо про притягнення його до матеріальної відповідальності на підставі оскаржуваного наказу №271 АГ від 12.05.2020 року, що підтверджується датою, проставленою у копії даного наказу, у ході виготовлення його примірника для отримання позивачем. Даним наказом на позивача накладено матеріальну відповідальність у розмірі 9772 грн. 00 коп. Наголосив, що зміст оскаржуваного наказу не відповідає фактичним обставинам та ґрунтується на припущеннях. Крім того, позивач звертає увагу суду на порушення відповідачем та суб`єктами, які проводили службове розслідування Інструкції про порядок проведення службового розслідування в Державній прикордонній службі України, затвердженій наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14.02.2005 № 111 під час проведення службового розслідування. Враховуючи наведене, позивач вважає оскаржуваний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач заперечив позовні вимоги з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву від 11.08.2020, в якому просить у задоволенні позову відмовити повністю. Відзив обґрунтований тим, що на підставі висновку від 17.04.2020, який надісланий у Західне регіональне управління Державної прикордонної служби 24.04.2020, відповідач виніс наказ № 271 АГ від 12.05.2020 «Про притягнення до матеріальної відповідальності», яким позивача притягнуто до обмеженої відповідальності на суму 9772 грн. за неякісне здійснення ним постійного контролю за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням матеріальних засобів, що призвело до наднормового списання «вугілля кам`яного» в кількості 30,185 тон на суму 97286,26 грн. Відповідач вважає, що при прийнятті оскаржуваного наказу діяв у межах своїх повноважень, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Дослідивши доводи позову, зібрані у справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 старший офіцер відділу тилового забезпечення Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України.

Службове розслідування проводилося на підставі наказу в.о. начальника Мостиського прикордонного загону від 24.01.2020 №15-к «Про призначення службового розслідування» з метою з`ясування причин та обставин виявлених порушень, вказаних у розпорядженні Західного регіонального управління від 28.12.2019 року «Про результати внутрішнього аудиту» та розпорядженні Західного регіонального управління від 24.01.2020 № Т/70-596 «Про призначення службового розслідування», а саме: факту списання надлишкового (наднормового) вугілля марки ГКОМ 13-100, внаслідк застосування завищених норм списання твердого палива на опалюваний період 2018-2019 років, що призвело до збитків на загальну суму 376 213,89 грн.

Згідно наказу від 24.01.2020 №15-к «Про призначення службового розслідування», службове розслідування повинно було б завершитись до 21.02.2020.

20.02.2020 наказом начальника Мостиського прикордонного загону № 40-н «Про продовження термінів службового розслідування» продовжено термін службового розслідування до 20.03.2020.

11.03.2020 начальник Мостиського прикордонного загону за № 57-к виніс наказ «Про результати проведення службового розслідування».

03.04.2020 наказом Західного регіонального управління Державної прикордонної служби № 207АГ «Про розгляд матеріалів службового розслідування» скасовано наказ від 11.03.2020 № 57-к «Про результати проведення службового розслідування».

10.04.2020 наказом начальника Мостиського прикордонного загону № 482 аг «Про продовження термінів службового розслідування» продовжено термін службового розслідування до 17.04.2020.

17.04.2020 начальником Мостиського прикордонного загону підполковником Ю. Остапчуком затверджено висновок службового розслідування.

Зі змісту даного висновку, позивач визначається таким, що неналежно виконував контрольні функції за посадою, наслідком чого відбулось наднормове списання кам`яного вугілля у Мостиському прикордонному загоні.

На підставі висновку від 17.04.2020, який надісланий у Західне регіональне управління Державної прикордонної служби 24.04.2020, відповідач виніс наказ № 271 АГ від 12.05.2020 «Про притягнення до матеріальної відповідальності», яким притягнуто ОСОБА_1 до обмеженої відповідальності на суму 9772 грн. за неякісне здійснення ним постійного контролю за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням матеріальних засобів, що призвело до наднормового списання «вугілля кам`яного» в кількості 30,185 тон на суму 97286,26 грн.

Позивач вважаючи, що зазначене дисциплінарне стягнення накладено неправомірно, службове розслідування проведено з порушенням процедури, обставини справи досліджені не в повному обсязі, не об`єктивно, тому наказ № 271 АГ від 12.05.2020 «Про притягнення до матеріальної відповідальності» позивача є протиправним та підлягає скасуванню.

При прийнятті рішення, суд керується такими правовими нормами:

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, Інструкцією про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державно прикордонної служби України від 14.02.2005 за № 111, Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду завдану державі» від 03.10.2019 № 160-ІХ (далі Закон № 160-ІХ).

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

На військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць (п.83-85 Дисциплінарного статуту)

Згідно п.86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Відповідно до 87 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону № 160-IX, підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону № 160-IX, особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі: 1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій; 2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб; 3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин; 4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення; 5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Відповідно до положень п.п.1.5 Закону № 160-IX, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків.

Порядок проведення розслідування визначено ст. 8 Закону № 160-IX.

Посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.

Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Наказ доводиться до винної особи під підпис.

Норми Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» перегукуються з нормами Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України затвердженої наказом 14.02.2005 № 111 Адміністрації Державно прикордонної служби України .

В порушення п. 3 ст. 8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 №160-1, який визначає, що розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення, розслідування по факту списання надлишкового вугілля було закінчено 17.04.2020, тобто через 4 місяці з дня його фактичного первинного призначення.

А саме, суд звертає увагу, що службове розслідування проводилось, на підставі наказу Мостиського прикордонного загону про призначення службового розслідування №15-к, який було видано 24.01.2020. Службове розслідування, призначене наказом №15-к було розпочато 24.01.2020 року. На підставі наказу №40-к від 20.02.2020 року, строк його проведення продовжено на 1 місяць, далі висновок службового розслідування було затверджено 11.03.2020 року. Втім, наказом відповідача №207 АГ від 03.04.2020 скасовано наказ «Про результати службового розслідування Мостиського прикордонного загону та доручено належним чином провести службове розслідування».

Мостиським прикордонним загоном було видано наказ №482 від 10.04.2020 року про продовження термінів службового розслідування, яким службове розслідування, призначене наказом №15-к та розпочате 24.01.2020 продовжено до 17.04.2020. Цією ж датою затверджено висновок службового розслідування.

Згідно п. 12 Наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України», службове розслідування має бути проведено не пізніше 1 місяця з дати його призначення з можливістю продовження даного терміну не більше ніж на місяць.

Як встановлено судом, службове розслідування, на підставі висновку якого було винесено оскаржуваний наказ, проведене з порушенням максимального строку для його проведення, а висновки такого службового розслідування є недопустимими з огляду на їх одержання з порушенням вимог чинного законодавства.

Щодо визначення вини ОСОБА_1 щодо факту списання надлишкового вугілля, суд зазначає наступне.

У наказі відповідача № 207 АГ від 03.04.2020, вказується, що ОСОБА_1 не було допущено порушення посадових інструкцій, а, з огляду на те, що він не розробляв та не затверджував норми використання кам`яного вугілля у Мостиському прикордонному загоні (такі функції здійснювались заступником начальника Мостиського прикордонного загону та керівником відділу за напрямком), вказується на незаконність наказу, яким щодо позивача рекомендується застосування матеріальної відповідальності.

В оскаржуваному наказі констатується порушення ОСОБА_1 пунктів 22, 33 наказу Голови Держкомкордону України від 06.08.1998 року № 328 та пунктів 6,8,16 розділу 6 Посадової інструкції старшого офіцера відділу тилового забезпечення Західного регіонального управління.

Як встановлено судом, позивач перебуває на посаді старшого офіцера відділу тилового забезпечення. Водночас, положення наказу Голови Держкомкордону України від 06.08.1998 року №328 за колом суб`єктів поширюються на керівних посадових осіб військових частин та з`єднань та начальників квартирно-експлуатаційних служб Прикордонної служби, до числа яких позивач не відноситься.

Пункти посадових інструкцій позивача, на які покликається відповідач містять наступні посадові обов`язки:

п. 6: «Здійснювати контроль за зберіганням та обліком майна житлово-експлуатаційних відділень в органах та підрозділах охорони кордону регіонального управління»;

п. 8: «Здійснювати контроль за правильністю списання майна житлово-експлуатаційного відділення та будівельних матеріалів в органах охорони кордону»;

п. 16: «Забезпечувати поліпшення структури паливного балансу органів охорони кордону за рахунок застосування ощадливих видів палива…».

Оскаржуваний наказ містить вказівку на неналежне здійснення позивачем контрольних функцій, визначених його посадовими інструкціями, при цьому відповідачем вказується на скерування позивачеві Мостиським прикордонним загоном на виконання телеграми №387 достатніх матеріалів та необхідних даних для належної перевірки ефективності списання твердого вугілля. Однак, як підтверджено поясненнями сторін, наданими у ході судового засідання та доказами, які містяться у матеріалах справи, обсяг наданих йому відомостей обмежувався лише скан-копіями «Норм використання вугілля», які вже були затверджені та з накладеними резолюціями. Протилежного не доведено та не встановлено судом.

Як вбачається зі змісту даної телеграми, не деталізовано, які саме документи мали надсилатись позивачу. Однак, як слідує з його пояснень та не доведено іншого у ході службового розслідування, позивачу лише скеровано скан-копії норм використання вугілля (таблиця зі зведеними відомостями без деталізації механізму їх одержання та з наявністю резолюцій відповідальних посадових осіб). Для перевірки вірності розрахунку усіх даних, наведених у даній таблиці необхідним є надання усього пакету документації, яка визначає склад, технічні характеристики обігрівальних приладів, визначає теплові характеристики будівель та теплотрас тощо. Усі ці документи перебувають виключно у віданні територіальних органів охорони державного кордону та в Західне регіональне Управління не передавались.

Оскільки інвентаризацією встановлено лише розмір шкоди, а винних осіб та причини такої шкоди встановлено висновком Мостиського прикордонного закону на підставі наказу цього ж загону, у штат котрого позивач не входить, вбачається, що службове розслідування призначено неналежним суб`єктом, оскільки таке розслідування мало б бути призначено наказом Західного регіонального управління, у структурі якого проходить службу позивач.

Предметом оскарження у цій справі є наказ № 271 АГ від 12.05.2020 «Про притягнення до матеріальної відповідальності» ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи майора ОСОБА_1 наказом № 271 АГ від 12.05.2020 притягнуто до обмеженої відповідальності на суму 9772 грн. за неякісне здійснення ним постійного контролю за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням матеріальних засобів що призвело до наднормового списання «вугілля кам`яного» в кількості 30,185 тон на суму 97286,26 грн.

Суд зазначає, що судом не встановлено та матеріалами справи не підтверджено протиправної поведінки позивача у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням ним обов`язків військової служби або службових обов`язків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою позивача і завданою шкодою, а також вини ОСОБА_1 в завданні шкоди.

Суд дійшов висновку, що наказ № 271 АГ від 12.05.2020 «Про притягнення до матеріальної відповідальності» є протиправним та таким, що належить скасувати.

Згідно з ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні положення відповідачем дотримані не були, що в свою чергу зумовило необхідність звернення позивача за захистом порушеного права до суду.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 14, 72-77, 139, 242-246, 255,293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ :
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (79000, м. Львів, вул. Мечникова, 16; ), з вимогою визнати незаконним та скасувати наказ Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 271 АГ від 12.05.2020, яким ОСОБА_1 притягнуто до матеріальної відповідальності у сумі 9772 грн., - задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України № 271 АГ від 12.05.2020 про притягнення до матеріальної відповідальності.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної прикордонної служби України (79000, м. Львів, вул. Мечникова, 16; ) сплачений судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст рішення складено та підписано 24 листопада 2020 року