Справа № 240/10155/19
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/10155/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Токарева М.С.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

19 листопада 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року (м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року позов задоволено, а саме: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до його заяви від 13.09.2018; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 за період з 01.04.2018 по 07.05.2019 відповідно до його заяви від 13.09.2018 і доданих до неї документів, з урахуванням раніше проведених виплат.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Відповідач вважає, що позивач не має права на перерахунок пенсії по інвалідності, оскільки чинним законодавством не передбачено право на перерахунок такого виду пенсії у зв`язку з отриманням у період отримання такої пенсії більшого грошового забезпечення.

Відзив позивача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 з 01.01.2007 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та з 01.01.2007 по 06.05.2019 отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З 12.07.2016 позивачем було укладено контракт про проходження військової служби у Державній прикордонній службі України.

У період проходження служби за контрактом ОСОБА_1 продовжувала виплачуватись пенсія по інвалідності у період проходження військової служби.

01.11.2018 до головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшла заява ОСОБА_1 від 13.09.2018 про перерахунок пенсії по інвалідності з урахуванням додаткової вислуги років та необхідні документи.

06.11.2018 позивача було проінформовано про відмову у перерахунку пенсії, оскільки він отримує пенсію по інвалідності, яка не підлягає перерахунку з урахуванням додаткової вислуги років від часу повторного призову на службу до дня демобілізації.

На підставі заяви ОСОБА_1 від 07.05.2019 та необхідних документів з 07.05.2019 його було переведено на пенсію за вислугу років та проведено перерахунок пенсії.

Позивач вважаючи, що має право на перерахунок пенсії по інвалідності у зв`язку зі збільшенням вислуги років отриманням грошового забезпечення у більшому розмірі позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що закодавчо не встановлено жодного обмеження на перерахунок пенсії по інвалідності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Положеннями ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі Закон) визначеного пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде нижчим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову.

Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії по інвалідності, призначаються незалежно від тривалості служби.

Статтею 63 Закону визначено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Отже, особа, яка отримує пенсію за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" має право надати до органу Пенсійного фонду України додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії.

Враховуючи те, що позивач 22.07.2015 по 12.03.2018 проходив військову службу у складі Державної прикордонної служби України та отримував грошове забезпечення у більшому розмірі, ніж те, що було враховано при визначенні йому розміру пенсії по інвалідності, то на думку суду у позивача виникло право на перерахунок пенсії у порядку визначеному ст. 63 Закону на підставі поданих ним документів про розмір його грошового забезпечення.

А відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії по інвалідності на підставі поданих ним документів щодо отримання грошового забезпечення у складі Державної прикордонної служби України, оскільки закодавчо не встановлено жодного обмеження на перерахунок пенсії по інвалідності.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 19 листопада 2020 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.