Справа № 240/15901/20
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Житомир справа № 240/15901/20

категорія 113070200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Попової О. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання дій неправомірними, скасування постанови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області (правонаступником якого є Подільське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки), в якому просить:

- визнати дії Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області щодо застосування адміністративно - господарського штрафу за абз. 14 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» в розмірі 8 500 грн. до ОСОБА_1 - неправомірними;

- скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області про застосування адміністративно - господарського штрафу № 207543 від 08.09.2020 року;

- стягнути сплачений судовий збір в розмірі 804 грн. 80 коп. з Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що 08.09.2020 року відповідачем було прийнято постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу № 207543 від 08.09.2020 року, якою притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 за порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та застосовано штраф в сумі 8 500 грн. Позивач вказує, що спеціаліст відповідача без зважування транспортного засобу та вантажу на власний розсуд по своїй таблиці та інструкціям визначив масу транспортного засобу - 42, 75 тонн та зазначив в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 223501 від 12.08.2020 року. Відповідачем не було враховано, що позивачем перевозились круглі лісоматеріали - вантаж, який є подільним. Отже, дозвіл на перевезення такого вантажу відповідно до чинного законодавства виданий бути не може. Таким чином, на думку позивача, він не може нести відповідальність за ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки видачу таких дозволів для перевезення подільних вантажів не передбачено.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 13.10.2020 о 10:00.

08.10.2020 від управління Укртрансбезпеки у Житомирській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить залишити без задоволення позовні вимоги. В обґрунтування відзиву зазначено, що 12.08.2020 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області в с. Гладковичі Овруцького району під час проведення рейдової перевірки на підставі направлення на перевірку № 010799 від 11.08.2020 проведено документальний габаритно - ваговий контроль транспортного засобу RENAULT р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 . Під час перевірки даного транспортного засобу виявлено факт перевезення вантажу з перевищенням встановлених вагових норм, без відповідного дозволу. У відповідності до товарно-транспортної накладної при перевезенні деревини автомобільним транспортом серія ЖТЕ № 424780 від 12.08.2020 перевізником забезпечувалося перевезення круглих лісоматеріалів породи сосна довжиною 4м в кількості 140шт об`ємом - 36.941м3. У водія відсутній дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами. Відповідальність за дане порушення визначена абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 5%, але не більше 10% при перевезені вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За результатами перевірки транспортного засобу складено акт № 223501 від 12.08.2020 року про проведення перевірки, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 223501 від 12.08.2020, довідку про результати здійснення габаритно - вагового контролю № 223501 від 12.08.2020 та проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд у розмірі 10,2 євро. Під час оформлення виявленого порушення водій транспортного засобу не заперечував факт наявності даного порушення, будь-яких додаткових пояснень чи заперечень не висловлював, про що свідчить його особистий підпис в акті перевірки. Вважає, що посадові особи Укртрансбезпеки діяли виключно на законних підставах та керувались вимогами законодавства України.

Ухвалою судді від 13.10.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі на 27 жовтня 2020 року о 11:30.

27.10.2020 розгляд справи відкладено на 05.11.2020 о 14:00.

05.11.2020 судом відкладено розгляд справи на 17.11.2020 о 11:30.

Протокольною ухвалою суду від 17.11.2020 замінено відповідача - Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області на його правонаступника Подільське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, наступне судове засідання призначено на 19.11.2020 о 14:00.

19.11.2020 представником відповідача до матеріалів справи долучено додаткові докази та диск з відеозаписом.

Протокольною ухвалою від 19.11.2020, без виходу до нарадчої кімнати, суд перейшов до розгляду справи по суті.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до товарно-транспортної накладної №ЖТЕ 424780 від 12.08.2020 водієм ОСОБА_1 на автомобілі РЕНО держ.№ НОМЕР_2 здійснювалось перевезення - круглі лісоматеріали, сосна довжиною 4м в кількості 140шт об`ємом - 36.941м3 (а.с.88).

12.08.2020 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області в с. Гладковичі Овруцького району під час проведення рейдової перевірки на підставі направлення на перевірку № 010799 від 11.08.2020 (а.с.30) проведено документальний габаритно - ваговий контроль транспортного засобу RENAULT р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та у супроводі ОСОБА_1 .

Під час перевірки даного транспортного засобу виявлено факт перевезення вантажу з перевищенням встановлених вагових норм, без відповідного дозволу.

За результатами перевірки транспортного засобу складено наступну документи:

- акт № 223501 від 12.08.2020 року про проведення перевірки (а.с.31);

- довідку про результати здійснення габаритно - вагового контролю № 223501 від 12.08.2020 згідно якого повна маса ТЗ склала 42,75 т про допустимих 40 т (а.с.32);

- акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 223501 від 12.08.2020 (а.с.33);

- розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нараховано плату за проїзд у розмірі 10,2 євро (а.с.34).

08.09.2020 року Управлінням Укртрансбезпеки у Житомирській області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 207543 якою притягнуто до адміністративно-господарської відповідальності ОСОБА_1 за порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз.14 ч, 1 cт. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», та застосовано штраф в сумі 8 500 грн (а.с.37).

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

До основних завдань Укртрансбезпеки віднесено, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Згідно з частиною 14 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344-III) державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до статті 1 Закону №2344-III рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Частинами 17 та 18 статті 6 Закону №2344-III встановлено, що рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок №1567), пунктом 15 якого встановлено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Пунктом 14 Порядку встановлено, що рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 16 Порядку №1567 передбачено, зокрема, що під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частиною четвертою статті 48 Закону № 2344-III визначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі -Правила № 30) передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 4 Правил № 30 рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879.

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до пункту 16 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області, як територіальний орган Укртрансбезпеки, має повноваження на здійснення державного контролю автомобільних перевізників, у тому числі здійснення габаритно-вагового контролю, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок із дотриманням вимог Порядку № 1567.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рейдова перевірка була проведена повноважними представниками відповідача на підставі визначених Порядком № 1567 умов: здійснення рейдової перевірки за направленням на проведення такої перевірки (а.с.29-30).

Проведення вказаної рейдової перевірки відповідає наведеним положенням чинного законодавства, відповідачем правомірно при здійсненні габаритно-вагового контролю у спірному випадку перевірялась у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку.

Суть порушення, встановленого рейдовою перевіркою при здійсненні документального габаритно-вагового контролю у спірному випадку, полягає у перевищенні встановлених габаритних та вагових норм без відповідного дозволу.

Як слідує з матеріалів справи, при здійсненні габаритно-вагового контролю, перевіркою було встановлено перевищення вагових обмежень транспортного засобу RENAULT р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 .

У відповідності до товарно-транспортної накладної при перевезенні деревини автомобільним транспортом серія ЖТЕ № 424780 від 12.08.2020 перевізником забезпечувалося перевезення круглих лісоматеріалів породи сосна довжиною 4м в кількості 140 шт об`ємом - 36.941 м3 (а.с.88).

Так, при визначенні вагових параметрів транспортного засобу уповноваженими особами відповідача використовувалось інформація видання «AtmWood Дерево-промышленный вестник», згідно даних якого питома вага свіжозрізаної сосни становить 820 кг/м3 (а.с.40). Оскільки відвантаження відбувалось з проміжного складу, а не безпосередньо з місця вирубки, питома вага була взята, як наближена до 80% вологості, а саме 752 кг/м3.

Згідно товарно-транспортної накладної вага 36.9410 м3 деревини становить - 27.75 т. Маса автомобіля без навантаження становить - 7.2т, маса напівпричіпу без навантаження становить - 7.8 т. Отже, вага автомобіля з вантажем складала 42.75т, при дозволених 40 т, що складає на 6.88 % більше від встановлених законодавством габаритно- вагових норм.

Як зазначалось, статтею 48 Закону № 2344-III передбачено обов`язковість у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень отримання дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами.

Відповідно до абзацу 14 частини першої статті 60 Закону № 2344-III «Про автомобільний транспорт» - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 5%, але не більше 10% при перевезені вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач заперечує факт перевищення вагових параметрів транспортного засобу та не погоджується із застосуванням до нього адміністративно-господарського штрафу. Позивач вважає дані, зазначені в акту про перевищення вагових параметрів траспортного засобу, недостовірними.

Габаритно-ваговий контроль контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів;

Відповідно до п. 1.10 ПДР габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Як вже вказувалось, пунктом 16 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу (підпункт 5-1 пункту 2 Порядку №879).

Точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті (підпункт 11 пункту 2 Порядку №879).

Тобто, зазначеними нормами закону не передбачено обов`язку проведення габаритно-вагового контролю виключно у спосіб зважування транспортного засобу при наявності необхідних даних у товарно-транспортній документації.

Саме для встановлення факту перевищення загальної маси та (або) габаритних параметрів транспортного засобу, здійснюється документальний контроль на підставі поданих перевізником ( експедитором, іншою уповноваженою особою) документів.

До таких документів законодавець відносить свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, документи щодо технічної характеристики транспортних засобів та вантажів, товаро-транспортні накладні, тощо.

У даному випадку було проведено саме документальний габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на підставі документів, в яких зазначена маса транспортного засобу, напівпричіпу (реєстраційні документи) та маса вантажу (м3 лісоматеріалу переведені в тони).

Як слідує з матеріалів справи, клопотання про проведення точного габаритно-вагового контролю позивачем, який був присутній під час перевірки, не заявлялись і заперечень у актах перевірки не викладав як під час виявлення порушення (12.08.2020) так і під час розгляду справи про застосування адміністративно-господарського штрафу (08.09.2020).

Суд зазначає, що оскільки законодавством передбачено проведення габаритно-вагового контролю у двох видах: документальний та точний контроль, кожний з яких є окремим видом контролю, то проведення документального габаритно-вагового контролю не передбачає обов`язку здійснення посадовими особами відповідача зважування та вимірювання транспортного засобу (здійснення точного габаритно-вагового контролю).

Пунктами 37, 41 Порядку № 879 визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством, а дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Разом з тим позивачем не було надано жодних доказів на спростування факту перевищення нормативно-вагових параметрів транспортним засобом, який перебуває в його користуванні.

Поданий в судовому засіданні позивачем акт №418 від 12.08.2020 приймання-передачі лісопродукції із зазначенням фактичного об`єму лісопродукції 34,184 м3 замість 36,941 м3, суд не бере до уваги, оскільки під час проведення рейдової перевірки, розгляду справи 08.09.2020, подані для габаритно-вагового контролю позивачем документи належно оформлені, правильність даних зазначених у них позивачем не заперечується та не спростовується матеріалами справи.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 73 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 76 КАС України).

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини, підтвердження факту перевищення транспортним засобом позивача встановлених законодавством габаритно-вагових норм за відсутності відповідного дозволу, суд вважає, що при винесенні постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу № 207543 від 08.09.2020 року відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений законом, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП НОМЕР_3 ) до Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (майдан С.П. Корольова, 12, Житомир,10014. Код ) про визнання дій неправомірними, скасування постанови, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 23 листопада 2020 року.

Суддя О.Г. Попова