Справа № 380/6006/20
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року справа №380/6006/20

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Шавель М.М. .

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Несторовича Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною і скасування податкової вимоги,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, вул. Стрийська, 35, м. Львів) про визнання протиправною і скасування податкової вимоги, в якому просить суд:

- продовжити строк для оскарження вимоги про сплату боргу № 108883-57 від 25.06.2020 року;

- визнати протиправним та скасувати частково вимогу від Головного управління ДПС у Львівській області № 108883-57 від 25.06.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 грн. Як зазначає позивач, за період з 2015 року по 14 лютого 2020 року жодних документальних перевірок Жидачівським відділенням ДПС України у Львівській області, відтак, неможливо встановити на підставі чого сформовано спірну вимогу. Позивач додатково зазначає, що в квітні 2015 року його було призвано на військову службу в зону АТО, що підтверджується записом у військовому білеті та посвідченні НОМЕР_1 , яке видано 11.12.2015 року, відтак підстави для нарахування йому податків як фізичній особі - підприємцю були відсутні. Просив позов задоволити.

Ухвалою суду від 03 серпня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 18 серпня 2020 року в клопотанні представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою суду від 14 вересня 2020 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача, Головного управління ДПС у Львівській області, через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, де просив у задоволенні позову відмовити з огляду на наступне. Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та складає 16 427,86 грн. - основний платіж, залишок несплаченого грошового зобов`язання, яке виникло відповідно до звітної податкової декларації про майновий стан і доходи від 27.04.2018 р. №9862. Заборгованість по ПДФО виникла за рахунок поданої ОСОБА_1 декларації про майновий стан і доходи від 26.04.2018 року за 2017 рік (подано контролюючого органу 27.04.2018 року № 9862) як громадянином, внаслідок прощення банком боргу (додаткове благо). Військовий збір платником сплачено.

Єдиний податок з фізичних осіб складає 954,54 грн. - основний платіж, залишок несплаченого грошового зобов`язання, яке виникло відповідно до звітної податкової декларацій з платника єдиного податку фізичної особи - підприємця №9862 від 27.04.2018 року. Заборгованість по єдиному податку виникла у 2015 році внаслідок щомісячних чергових нарахувань єдиного податку. Платник перебував на спрощеній системі оподаткування (2 група). Єдиний податок анульовано 01.01.2016 року.

Орендна плата за землю з фізичних осіб становить 7374,47 грн. - основний платіж, залишок несплаченого грошового зобов`язання, яке виникло відповідно до звітної податкової декларації з плати за землю від 20.02.2015 року № та самостійно визначеного податкового зобов`язання. На основі даних обробки податкової звітності та платежів ОСОБА_2 було подано податкову декларацію з плати за землю від 20.02.2015 року за № та самостійно визначено податкове зобов`язання в сумі 8 849,37 грн. (січень - листопад - 737,45 грн., а грудень - 737,42 грн.). При отриманні від відповідних органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів інформації про набуття фізичною особою права власності на земельну ділянку орган ДПС здійснює нарахування сум земельного податку, починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності, та надсилає податкове повідомлення-рішення такій фізичній особі. Податок підлягає сплаті протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення - рішення. Відповідно до п. 281.3 ст.281 ПКУ, від сплати податку звільняються на період дії єдиного податку четвертої групи власники земельних ділянок, земельних часток(паїв) та землекористувачі за умови передачі земельних ділянок та земельних часток (паїв) в оренду платнику єдиного податку четвертої групи. Виходячи із вищенаведеного, відсутні правові підстави для скасування податкової вимоги від 25.06.2020 року № Ф - 108883-57.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з наведеним нормам чинного законодавства платник податків не вжив жодних заходів для погашення податкових зобов`язань. Зважаючи на наведене Головне управління ДПС у Львівській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) форми «Ф» від 25.06.2020 року № 108883-57 на суму 24 756,87 грн., відповідно до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні 19 листопада 2020 року позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, пояснив, що оскаржує вимогу в частині нарахування єдиного податку та орендної плати.

Представник відповідача, Головного управління ДПС у Львівській області, в судовому засіданні у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши в сукупності письмові докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , зареєстрований як фізична особа - підприємець з 29 червня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фізичної особи - підприємця серія НОМЕР_3 (номер запису 2 001207).

Відповідно до свідоцтва платника єдиного податку серія НОМЕР_4 від 01.04.2013 року, основним видом діяльності позивача є: 38.32 Відновлення відсортованих відходів.

Підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця припинено 14 лютого 2020 року (запис № 8001207), за власним рішенням.

25 червня 2020 року відповідачем винесено податкову вимогу № 108883-57 про сплату боргу в сумі 24 756,87 грн. в т.ч. з єдиного податку в сумі 954,54 грн., орендної плати з фізичних осіб в сумі 7 374,47 грн., податку на доходи фізичних осіб в сумі 16 427,86 грн.

Не погоджуючись частково з податковою вимогою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Приписами пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Відповідно до вимог п. 59.3 ст. 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Як вбачається з п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податковий кодекс України визначає, що земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (п. 14.1.72 ст. 14 Податкового кодексу України).

Згідно п. 14.1.72 ст. 14 Податкового кодексу України власниками земельних ділянок є юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які відповідно до закону набули права власності на землю в Україні, а також територіальні громади та держава щодо земель комунальної та державної власності відповідно.

Відповідно до п. 288.3 ст. 288 ПК України об`єктом оподаткування земельним податком є земельна ділянка, надана в оренду. Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу). Плата за землю обчислюється виходячи з бази оподаткування, якою є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта встановленого відповідно до ст. 289 Податкового кодексу; площа земельних ділянок, грошову оцінку яких не проведено. (п. 271.1 ст. 271 ПК України). Нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний підхід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом влади з питань земельних ресурсів (пп. 14.1.125 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів за запитом відповідного органу ДПС за місцезнаходженням земельної ділянки надають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться органами ДПС, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному ст. 58 цього Кодексу.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня поточного року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності.

У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року орган ДПС надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Згідно з пп. 287.5 ст. 287 Податкового кодексу України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Отже, при отриманні від відповідних органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів інформації про набуття фізичною особою права власності на земельну ділянку орган ДПС здійснює нарахування сум земельного податку, починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності, та надсилає податкове повідомлення-рішення такій фізичній особі. Податок підлягає сплаті протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення - рішення.

Як вбачається судом з матеріалів справи, на підставі листа Жидачівської міської ради від 18.02.2016 року № 154 надано інформацію відділом Держгеокадастру у Жидачівському районі, щодо нормативних грошових оцінок на земельні ділянки, які були надані в тимчасове користування. На основі цих даних ОСОБА_1 була виділена земельна ділянка площею 0,1517 га за адресою АДРЕСА_2 . Цільове призначення для обслуговування пилорами). Нормативна грошова оцінка даної площі складає - 220086,36 грн.

Орендна плата за землю фізичних осіб склала 7 374,47 грн. - основний платіж, залишок несплаченого грошового зобов`язання, яке виникло відповідно до звітної податкової декларації з плати за землю від 20.02.2015 року № , позивачем не сплачено з квітня по грудень 2015 року.

Заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб склала 954,54 грн. - основний платіж, залишок несплаченого грошового зобов`язання, яке виникло відповідно до звітної податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця № 9862 від 27.04.2018 року.

Заборгованість по єдиному податку виникла у 2015 році внаслідок щомісячних чергових нарахувань єдиного податку. Платник перебував на спрощеній системі оподаткування (2 група). Єдиний податок анульовано 01.01.2016 року.

Як встановлено судом в ході судового розгляду, позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 . В період з квітня 2015 року по 26.09.2016 року брав участь в АТО на території Донецької та Луганської областей.

На підставі ч.ч. 1,3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає, зокрема, проходження військової служби.

У свою чергу, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Видами військової служби є, зокрема, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період (ч.ч. 1,6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Виконання військового обв`язку під час проходження військової служби незалежно від виду такої служби передбачає наявність пільг для військовослужбовців, зокрема, у галузі податкових правовідносин.

Зокрема, з огляду на положення частини 3 статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за громадянами України, які призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, не припиняється державна реєстрація підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців. У разі непровадження ними підприємницької діяльності у період проведення мобілізації нарахування податків і зборів таким фізичним особам - підприємцям не здійснюється.

Таким чином, тимчасово мобілізовані на військову службу підприємці і самозайняті особи звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб або єдиного податку.

Таким чином, дії відповідача щодо нарахування позивачу податкового боргу зі сплати єдиного податку в сумі 954,54 грн. та орендної плати з фізичних осіб в сумі 7 374,47 грн. є протиправними, відповідно спірне рішення не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, перевіривши оскаржуване рішення на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд вважає вимогу від Головного управління ДПС у Львівській області № 108883-57 від 25.06.2020 року в частині формування заборгованості за позивачем зі сплати єдиного податку в сумі 954,54 грн. та орендної плати з фізичних осіб в сумі 7 374,47 грн., необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню

Судові витрати стягненню не підлягають у зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною і скасування податкової вимоги - задовольнити повністю.

Визнати частково протиправною та частково скасувати вимогу № 108883-57 від 25.06.2020 року на суму 8 329,01 грн.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач - Головне управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ).

Повне судове рішення складено 24.11.2020 року.

Суддя Кухар Н.А.