Справа № 200/8458/20-а
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 р. Справа№200/8458/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 )

до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача Миколаївська міська рада (84182, Донецька область, Слов`янський р-н, м. Миколаївка, пл. Енергетиків-2/14, ),

УСТАНОВИВ:

14 вересня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду подана позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача Миколаївська міська рада (84182, Донецька область, Слов`янський р-н, м. Миколаївка, пл. Енергетиків-2/14, ), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управлінням Державної податкової служби у Донецькі області щодо винесення податкового повідомлення-рішення №0-0522 від 19 квітня 2019 року про нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, податкової вимоги №2481-55 від 14 листопада 2019 року та рішення №93/05-99-55-10 від 14 листопада 2019 року про опис майна;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управлінням Державної податкової служби у Донецькі області №0-0522 від 19 квітня 2019 року щодо нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управлінням Державної податкової служби у Донецькі області №2481 - 55 від 14 листопада 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінням Державної податкової служби у Донецькі області №93/05-99-55-10 від 14 листопада 2019 року про опис майна.

Ухвалою суду від 17 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірне податкове повідомлення-рішення винесено на підставі нормативно-правового акту органу місцевого самоврядування, який є нечинним, оскільки рішення Миколаївської міської ради від 24 січня 2018 року «Про встановлення розмірів ставок місцевих податків та зборів на 2018 рік» офіційно не оприлюднене в порядку встановленого законом, і відповідно податкові зобов`язання позивача зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік.

Крім того зазначає, що об`єкти нерухомого майна, які є у власності позивача відносяться до земель Райгородської селищної ради, а тому відповідач не мав правових підстав для використання рішень Миколаївської міської ради щодо встановлення ставок місцевих податків та зборів на 2018 рік. З цих підстав, просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що у ОСОБА_1 з 12 вересня 2003 року знаходиться у власності житловий будинок загальною площею 242.5 кв.м. у АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 нарахований податок на нерухоме майно та прийняте податкове повідомлення-рішення №0-0522 від 19 квітня 2019 року щодо нарахування податку на нерухоме майно та направлено податкову вимогу №2481-55 від 14 листопада 2019 року, якими було зобов`язано сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 6 841,01 гривень.

Зазначає, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Актом державної технічної комісії про прийняття закінчених будівництвом об`єктів індивідуальної забудови в експлуатацію від 18 липня 2003 року житловий будинок у АДРЕСА_1 прийнятий в експлуатацію. У розпорядженні Голови Слов`янської районної державної адміністрації від 12 вересня 2003 року № 597, про оформлення права приватної власності на житловий будинок, вказана адреса розташування будинка АДРЕСА_1 . Згідно свідоцтва про право власності від 11 жовтня 2003 року серія НОМЕР_2 у власності ОСОБА_1 є будинок загальною площею 242,5 кв.м. за адресою

АДРЕСА_1 одержало статус міста відповідно до Постанови Верховної Ради України від 18.11.2003 р., а потім, відповідно до Постанови Верховної Ради України від 08.09.2016 року № 1518-VII, змінена категорія міста Миколаївки від міста міської ради міста Слов`янська до міста районного значення Слов`янського району.

Рішенням Миколаївської об`єднаної територіальної громади від 24.01.2018 № 03- XVII-8 встановлено ставку податку для житлових будинків у розмірі 1,5 %.

Відповідно до вимог статті 266 ПКУ Вам обчислено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік наступним чином: 242,5-120*(3723*1,5%)= 6841,01грн., та сформовано податкове повідомлення-рішення від 19.04.2019 № 0-0522 на відповідну суму податку.

З зазначених підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа пояснень по суті позовних вимог не надала.

Дослідивши докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив на нього, та докази на їх підтвердження, суд установив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 . Є інвалідом 2 групи, про що видано посвідчення серії НОМЕР_3 . Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серії НОМЕР_2 об`єкт нерухомого майна - будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (а.с. 49).

Відповідач, Головне управління ДПС Донецької області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Судом установлено, що Головним управлінням ДПС у Донецькій області винесено податкове повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2018 рік, а саме № 0-0522 від 19 квітня 2019 року у розмірі 6 841,01 гривень (а.с. 7).

14 листопада 2019 року відповідачем винесена податкова вимога № 2481-55 на суму 6 841,01 гривень та в цей же день прийнято рішення про опис майна у податкову заставу (а.с. 8, 9).

23 травня 2011 року за № 01-28/454 Райгородською селищною радою видана довідка про те, що земельна ділянка з житловим будинком розташовані за адресою АДРЕСА_1 відносяться до земель Райгородської селищної ради (а.с. 10).

Відповідно до відомостей щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, будинок розташований за адресою - АДРЕСА_1 (а.с. 11,12).

Рішенням Миколаївської міської ради від 24 січня 2018 року № 03-XVII-8 внесені зміни до рішення від 25 липня 2017 року № 01-ІX-8 в частині ставок податку та встановлено ставку податку для житлових будинків у розмірі 1,5 % (а.с. 21).

Відповідними рішеннями Миколаївської міської ради встановлені пільги при оплаті податку з нерухомого майна на 2018-2021 роки (а.с. 54-57а).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Податковий кодекс України).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 265 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податок на майно складається, зокрема, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до положень статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Пунктом 266.4 установлено, що база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період рік).

Сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Водночас, судом встановлено, що спірні податкові повідомлення - рішення прийняті податковим органом на підставі рішення Миколаївської міської ради від 24 січня 2018 року № 03-XVII-8, яким внесені зміни до рішення від 25 липня 2017 року № 01-ІX-8 в частині ставок податку та встановлено ставку податку для житлових будинків у розмірі 1,5 %

Відповідно до статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Частиною 3 вказаної статті Закону передбачено, що рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Відповідно до частини 5 вказаної статті акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Разом з тим, відповідно до приписів статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», якою врегульовано питання щодо забезпечення доступу до інформації.

Так, доступ до інформації забезпечується шляхом: систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом. Проте, термін забезпечення доступу та оприлюднення не є тотожними.

Відповідачем не надано суду підтверджень офіційного оприлюднення рішення Миколаївської міської ради від 24 січня 2018 року № 03-XVII-8, яким внесені зміни до рішення від 25 липня 2017 року № 01-ІX-8 в частині ставок податку та встановлено ставку податку для житлових будинків у розмірі 1,5 %.

Як вже зазначалось судом, відповідними рішеннями Миколаївської міської ради встановлені пільги при оплаті податку з нерухомого майна на 2018-2021 роки. Так, відповідно до рішення від 28 квітня 2020 року № 05-XLI-8 «Про внесення змін до рішення Миколаївської міської ради від 25 липня 2017 року № 01-ІХ-8 «Про встановлення місцевих податків і зборів на 2018 рік» для осіб які належать до осіб з інвалідністю внаслідок війни, відповідно до статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлені пільги щодо сплати податку у розмірі 100 відсотків.

Відповідно до преамбули Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

За приписами статті 7 до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

До осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа, зокрема:

1) військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;

2) осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами;

4) осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних:

у районах бойових дій у період Другої світової війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період;

від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях до 1 грудня 2014 року, а з 1 грудня 2014 року - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях;

під час виконання робіт, пов`язаних з розмінуванням боєприпасів, незалежно від часу їх виконання.

5) осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок воєнних дій громадянської та Другої світової воєн або стали особами з інвалідністю із зазначених причин у неповнолітньому віці у воєнні та повоєнні роки;

6) військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, а також колишніх бійців винищувальних батальйонів, взводів і загонів захисту народу та інших осіб, які брали безпосередню участь у бойових операціях по ліквідації диверсійно-терористичних груп та інших незаконних формувань на території колишнього Союзу РСР і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час виконання службових обов`язків у цих батальйонах, взводах і загонах у період з 22 червня 1941 року по 31 грудня 1954 року;

7) учасників бойових дій на території інших держав, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у цих державах;

8) осіб, які брали безпосередню участь у бойових діях під час Другої світової війни, та осіб, які у неповнолітньому віці були призвані чи добровільно вступили до лав Радянської Армії і Військово-Морського Флоту під час військових призовів 1941-1945 років і стали особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання або захворювання, отриманого під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях;

9) осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Позивач є інвалідом війни 2 групи, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_3 .

Таким чином, оскільки на позивача розповсюджуються пільги щодо сплати податку на нерухоме майно, спірне податкове повідомлення - рішення підлягає скасуванню.

Щодо дій податкового органу, суд зазначає, що враховуючи те, що проведення відповідних перевірок та винесення податкових повідомлень - рішень є прямим обов`язком податкового органу відповідно до приписів Податкового кодексу України, то позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області задоволенню не підлягають.

Оскільки суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управлінням Державної податкової служби у Донецькі області №0-0522 від 19 квітня 2019 року щодо нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а позовні вимоги про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управлінням Державної податкової служби у Донецькі області №2481 - 55 від 14 листопада 2019 року та про визнання протиправним та скасування рішення Головного управлінням Державної податкової служби у Донецькі області №93/05-99-55-10 від 14 листопада 2019 року про опис майна є похідними, то зазначені вимоги також підлягають задоволенню.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до статті 243 КАС України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. У виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 122, 132, 139, 143, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача Миколаївська міська рада (84182, Донецька область, Слов`янський р-н, м. Миколаївка, пл. Енергетиків-2/14, ) - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управлінням Державної податкової служби у Донецькі області №0-0522 від 19 квітня 2019 року щодо нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управлінням Державної податкової служби у Донецькі області №2481 - 55 від 14 листопада 2019 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінням Державної податкової служби у Донецькі області №93/05-99-55-10 від 14 листопада 2019 року про опис майна.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23 листопада 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова