Справа № 320/2262/20
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/696
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року м. Київ № 320/2262/20

за позовомОСОБА_1
до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області
пропро визнання протиправними дій
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору ВП №38809757 від 20.11.2019 та постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61282547 від 17.02.2020.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 року справу за підсудністю передано до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.11.2020 р. справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2008 р. між ОСОБА_1 та ПАТ "Державний ощадний банк України" та третьою особою ОСОБА_2 укладено договір відновлювальної кредитної лінії № 885.

06.06.2008 р. на забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ "Державний ощадний банк України" укладено іпотечний договір № 1794; предметом іпотеки якого є земельна ділянка кадастровий номер :02:006:0043, та розташоване на ній домоволодіння, що складається з житлового будинку та належних до нього надвірних будівель.

22.11.2010 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А.В. видано виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на земельну ділянку кадастровий номер :02:006:0043, площею 0,1511 га, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та розташоване на ній домоволодіння, що складається з: житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 342,40 кв.м., житловою площею 136,70 кв.м., що зазначений на плані під літерою "А", та належних до нього відповідних надвірних будівель, а саме: баня - під літерою "Б", альтанка - під літерою "Г", погріб - під літерою "В", басейн, вимощення, огорожа, розташованих в АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_1 , на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії КВ № 077777, виданого Києво-Святошинським райвідділом земельних ресурсів 12 липня 2004 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 3692 та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Гатненської сільської ради 22.01.2008 року, ні підставі рішення Гатненської сільської ради від 02.11.2007 № 9/15, зареєстрованого в комунальному підприємстві "Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області" 14 лютого 2008 року номер запису № 953 у книзі № 3, зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 21840132, переданих нею в іпотеку ПАТ "Державний ощадний банк України" за іпотечним договором № 1794 посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком А.В. 06 червня 2008 року зареєстрованому в реєстрі за № 2186 з метою задоволення вимог ПАТ "Державний ощадний банк України" по поверненню кредиту отриманого ОСОБА_2 за кредитним договором.

За заявою ПАТ "Державний ощадний банк України" від 27.06.2013 р. постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області від 05.07.2013 р. відкрито виконавче провадження ВП №38809757 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

За результатом проведення виконавчих дій постановою державного виконавця від 13.02.2020 р. на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження закінчено у зв`язку з тим, що від стягувача надійшла заява про залишення за собою нереалізованого майна.

До закінчення виконавчого провадження державним виконавцем 20.11.2019 р. винесено постанову про стягнення виконавчого збору, згідно з якою стягнуто з ОСОБА_1 755 423, 77 грн. виконавчого збору.

17.02.2020 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61282547 з примусового виконання постанови від 20.11.2019 р. ВП №38809757.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає вказані постанови протиправними та просить їх скасувати з таких підстав.

Позивач зазначає, що згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII кожна окрема виконавча дія та прийнята щодо неї постанова державного виконавця регулюється тим нормативно-правовим актом, під час дії якого вона була розпочата, тобто, даному випадку мова йде про застосування положень Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р. №606-XIV.

Стягувачу було передано майно за ціною 3 674 650 грн., і 10% від цієї суми складає 367 465 грн. згідно зі ст. 27 Закону №1404-VIII, тоді як згідно з оскаржуваною постановою від 20.11.2019 р. суму виконавчого збору визначено у розмірі 755 423, 77 грн., що є підставою для скасування вказаної постанови, і, відповідно, постанови від 17.02.2020р. ВП №61282547 з примусового виконання постанови від 20.11.2019 р. ВП №38809757.

Відповідач - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області - проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначивши, що оскаржувані постанови винесено у відповідності з вимогами законодавства.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

В даному випадку оскаржувана постанова від 20.11.2019 р. ВП №38809757 про стягнення виконавчого збору отримана позивача 21.02.2020 р., оскаржувана постанова від 17.02.2020 р. ВП №61282547 отримана позивачем 29.02.2020 р.

Відповідач у наданому відзиві вказану зазначену позивачем у позові інформацію не спростував.

З позовом про їх оскарження позивач звернувся 02.03.2020 р. згідно зі штемпелем поштової кореспонденції на конверті, тобто, в межах строку звернення до суду, і позовна заява підлягає розгляду по суті.

Згідно з п. 7 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

В даному випадку предметом оскарження є постанови щодо визначення розміру виконавчого збору, що не є виконавчими діями, тобто, діями безпосередньо спрямованими на примусове виконання виконавчого документа, а діями, пов`язаними з виконавчим провадженням.

Відповідно, за загальним правилом до визначення розміру виконавчого збору застосовуються положення законодавства, чинні станом на час прийняття оскаржуваних постанов, тобто, Закон №1404-VIII.

Згідно з ч.1, 2 ст. 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно зі змістом виконавчого документа - виконавчого листа від 22.11.2010 р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сидоренка А.В. (реєстр. №2702) в ньому визначено розмір заборгованості, що підлягає стягненню за рахунок звернення стягнення на нерухоме майно - 3 688 184, 35 грн.

10% від зазначеної суми становить 368 818, 45 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою від 20.11.2019 р. ВП №38809757 про стягнення виконавчого збору розмір виконавчого збору визначено у сумі 755 423, 77 грн.

Ні в оскаржуваній постанові, ні у відзиві на позов відповідачем не наведено розрахунку зазначеної суми.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про правильність визначення розміру виконавчого збору.

В той же час, наявність підстав для стягнення виконавчого збору позивачем під сумнів не ставиться, тоді як позивачем оскаржується лише розмір визначеної суми.

За таких обставин суд вважає за можливе визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову від 20.11.2019 р. ВП №38809757 про стягнення виконавчого збору частково - в частині зайво визначеної його суми, що становить 386 605, 32 грн. (755 423, 77 грн. - 368 818, 45 грн.).

Відповідно, і постанова від 17.02.2020 р. про відкриття виконавчого провадження ВП №61282547 з примусового виконання постанови від 20.11.2019 р. ВП №38809757 підлягає визнанню протиправною і скасуванню також частково, оскільки має похідний характер від попередньої постанови.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-262, 287, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 20.11.2019 р. про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП №38809757 в частині 386 605, 32 грн.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17.02.2020 р. про відкриття виконавчого провадження ВП №61282547 з примусового виконання постанови від 20.11.2019 р. ВП №38809757 в частині визначеної суми до стягнення 386 605, 32 грн.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Присудити до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області (02022, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 15, код 43315602) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_1 ) 4 273, 08 грн. судового збору.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 23.11.2020 р.