Справа № 460/6731/20
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

23 листопада 2020 року м. Рівне №460/6731/20

Суддя Рівненського окружного адміністративного суду К.М. Недашківська, розглядаючи матеріали адміністративного позову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради (далі іменується - позивач) до ОСОБА_1 (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд зобов`язати відповідача здійснити перебудову господарської будівлі шляхом знесення її другого поверху, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що збудована на місці сараїв, відображених під літ. «В», літ «в» в технічному паспорті на житловий будинок індивідуального житлового фонду інв. №17030, виготовленому Комунальним підприємством «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» від 04.05.2001.

Ухвалою суду від 16.09.2020 позовну заяву залишено без руху у порядку статті 123 КАС України, та надано позивачу строк для подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з позовом із зазначенням підстав для поновлення строку та доказів на їх обґрунтування.

23 жовтня 2020 року позивач подав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду.

Питання щодо наявності правових підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду з позовом вирішується судом після отримання від Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання фізичної особи - відповідача, яка надійшла до суду 18 листопада 2020 року.

Заява про поновлення строку звернення до суду обґрунтована тим, що 11.02.2019 під час здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю з 11.02.2019 по 22.02.2019 встановлено, що ОСОБА_1 виконує будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 , без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта. За результатами перевірки складно Акт перевірки від 22.02.2019 №14-ПП, складено протокол про адміністративне правопорушення від 22.02.2019 №14-ПП, та внесено Припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 22.02.2019 №14-ПП. 05 березня 2019 року позивачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №16А/01-22 та накладено штраф у розмірі 5950,00 грн. Громадянин ОСОБА_1 оскаржив таку постанову у судовому порядку. Провадження у справі №460/763/19 щодо оскарження такої постанови відкрите лише 05.07.2019; рішення у справі прийняте 10.01.2020. Саме тому, позивач не звертався до суду з позовом про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову, оскільки існувала об`єктивна неможливість розгляду такої справи до вирішення справи №460/763/19 у Рівненському міському суді.

Посилаючись та вказане вище, позивач просить суд поновити строк звернення до суду з позовом.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду з позовом, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

З аналізу наведених норм слідує, що для звернення до суду у справах за зверненням суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, а перебіг строку звернення до суду починається з дня, коли виникли підстави для такого звернення.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити перебудову господарської будівлі.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011, у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Зі змісту даної норми вбачається, що орган державного архітектурно-будівельного контролю має право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем за результатами позапланової перевірки на об`єкті «Реконструкція господарської будівлі на АДРЕСА_1 » внесено Припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 22.02.2019 №14-ПП, яким вимагалося у ОСОБА_1 зупинити роботи із будівництва надбудови другого поверху в господарській будівлі на АДРЕСА_1 до набуття права на виконання таких робіт.

Даним Приписом від 22.02.2019 №14-ПП зобов`язано ОСОБА_1 у термін до 08.04.2019 набути права на виконання будівельних робіт відповідно до статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; у разі не набуття права на виконання будівельних робіт здійснити перебудову даного приміщення в його початковий стан.

З метою перевірки виконання вимог Припису від 22.02.2019 №14-ПП позивачем проведено позаплановий захід, за результатами якого складений Акт від 24.04.2019 №61-ПП, яким встановлено факт невиконання ОСОБА_1 вимог Припису від 22.02.2019 №14-ПП.

Тобто, перебіг тримісячного строку звернення до суду з позовом розпочався 25.04.2019 - з дня, наступного за днем складення Акта від 24.04.2019 - встановлення факту невиконання ОСОБА_1 Припису від 22.02.2019 №14-ПП, та закінчився 25.07.2019.

Тобто, позивач пропустив тримісячний строк звернення до суду з позовом.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що поважність причин пропуску строку полягає у тривалому розгляді справи №460/763/19 щодо оскарження постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (рішення у справі прийняте 10.01.2020), оскільки підставою звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта (приведення будівництва у попередній стан) є саме факт невиконання вимог Припису, що чітко вказано у статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Суд зазначає, що оскарження ОСОБА_1 постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у судовому порядку жодним чином не стосується права позивача на звернення до суду з позовом у встановлені законом строки про знесення самочинно збудованого об`єкта (приведення будівництва у попередній стан), підставою для чого є невиконання вимог Припису.

У заяві про поновлення строку звернення до суду з позовом позивач також посилається на норму пункту 3 Розділу VI КАС України.

Щодо таких посилань позивача суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що неможливість своєчасного звернення до суду з позовом зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, який упроваджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Суд вважає за необхідне підкреслити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У рішенні Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.

Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, позивач будучи обізнаним про порушення відповідачем норм законодавства у сфері містобудування, у встановлений строк не звернувся до суду з позовом, доказів обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом суду не надав.

За приписами частини першої статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд констатує, що вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою причини не є поважними, а тому позовна заява підлягає поверненню.

За приписами пункту дев`ятого частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Таким чином, позивач має право на звернення до суду з клопотанням про повернення суми судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 122, 123, 169, 243, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Управління державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинення певних дій - повернути позивачу разом з доданими до неї документами.

Роз`яснити Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради, що відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію даної ухвали надіслати Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Рівненської міської ради.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складений 23.11.2020.

Суддя К.М. Недашківська