Справа № 753/12583/20
Суддя: Заставенко М. О.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/380/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Долі М.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 6 батальйону № 2 молодшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Філяновського Івана Володимировича, третя особа Департамент патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 ОСОБА_1 звернувся в Дарницький районний суд м. Києва із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції та інспектора роти № 6 батальйону № 2 молодшого лейтенанта поліції Філяновського І.В. про визнання дій інспектора протиправними та визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 02.06.2020, серія ЕАМ № 2623801, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, стягнути з інспектора понесені витрати на сплату судового збору та правову допомогу.

Позовна заява обгрунтована тим, що 02.06.2020 на вул. Волинській в м. Києві, в районі будинку № 55, позивача, який керував автомобілем "Фольксваген Тігуан", д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції. Причиною зупинку було відсутність на автомобілі державного номерного знаку. На вказане повідомлення позивач особисто дістав з-під лобового скла номерний знак НОМЕР_1 , який було отримано 20 хв. назад в сервісному центрі МВС. Після цього інспектор звернувся до позивача з вимогою пред"явити документи на право управління автомобілем і посвідчення водія. Позивач надав технічний паспот та пред"явив електронне посвідчення водія в додатку "Дія". Після ознайомлення з вказаним документами інспектор поліції повідомив, що буде складена постанова про відсутність полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Вимогу позивача щодо залучення до розгляду справи захисника інспектор поліції проігнорував, а потім зі своїм напарником сіли до службового автомобіля і поїхали у невідомову напрямку. Оскаржувана постанова була отримана позивачем засобами поштового зв"язку 29.07.2020. Позивач вважає, що його зупинка працівниками поліції була безпідставною та не відповідала вимогам закону, інспектором не було складено протокол про адміністративне правопорушення, у постанові невірно вказано місце вчиненого правопорушення, розгляд справи здійснений з порушенням вимог закону, постанова не була вручена одразу позивачеві, а направлена поштою на його адресу, законодавством не вимагається укладення договору страхування стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі. Саме враховуючи ці підстави позивач просив скасувати постанову поліції про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді від 07.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, залучено до участі у справі в якості третьої особи Департамент патрульної поліції та призначено в судове засідання.

28.09.2020 до суду надійшли пояснення третьої особи в яких зазначено, що 02.06.2020 о 15-52 год. на вул. Новокодацька, 11 позивач керував автомобілем "Фольксваген Тігуан", д.н.з. НОМЕР_1 , без переднього номерного знаку та без чинного страхового полісу, чим порушив п. 2.1 г) ПДР України, про що було складено відповідну постанову. Саме відсутність закріпленого переднього номерного знака і стала причиною запинки автомобіля. Під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, зафіксованих не в автоматичному режимі, у працівників поліції відсутній обов"язок складати протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення , роззгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції, поліцейський виносить постанову без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Таким чином інспектор поліції діяв у відповідності до вимог чинного законодавства. Щодо невірно вказаного місця вчинення правопорушення, зазначено, що при складанні постанови в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв при зазначенні місця розгляду справи автоматично зазначаються дані GPS. Тому зазначення вул. Новокодацької є опискою, яка не впливає на суть вчиненого правопорушення та його кваліфікації.Відсутність захисника при скаладанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення у суді. Оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про аміністративне правопорушення та має спеціальне звання з дотримання правил чинного законодавства, тому, на думку третьої особи, відсутні підстави для її скасування.

Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не подав, тому суд ухвалив розглядати справу у його відсутність.

Представник третьої особи також не прибув у судовому засіданні, в матеріалах справи містяться пояснення на позовну заяву та клопотання проводити розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, оглянувши відеозапис, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 02.06.2020 поліцейським Управління патрульної поліції в м. Києві Філяновським І.В. винесено постанову серії ЕАМ № 2623801 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 02.06.2020 о 15-52 год. на вул. Новокодацька, 11 позивач керував автомобілем "Фольксваген Тігуан", д.н.з. НОМЕР_1 , без переднього номерного знаку та без чинного страхового полісу, чим порушив п. 2.1 г) ПДР України.

Відповідно до п. 30.2 ПДР На механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка, а в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, закріплюється самоклейна мітка радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом (крім причепів і напівпричепів).

На трамваях і тролейбусах наносяться реєстраційні номери, що надаються відповідними уповноваженими на те органами.

Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Відповідно до п. 4.2 ДСТУ 4278:2019 "Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування", знаки на транспортних засобах треба встановлювати лише в передбачених за конструкцією місцях, зазначених виробником.

Пункт 2.9 в) ПДР забороняє водієві керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: закріплений не в установленому для цього місці.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Таким чином, чинним законодавством встновлені вимоги, за яких водій не може керувати транспортним засобом, що вважається порушенням ПДР та підстави зупинення автомобіля працівниками поліції.

Як вбачається з наданого до суду диску відеозапису та не заперечувалося позивачем у судовому засіданні, ОСОБА_1 керував автомобілем, на якому був відсутній державний номерний знак у встановленому для цього місці, тобто у працівників поліції були підстави для зупинення вказаного автомобіля, а отже твердження позивача про неправомірність здійсненої зупинки повністю спростовується матеріалами справи.

Пунктом 2.1 г) ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є необов`язковим.

Транспортний засіб має відповідати вимогам, передбаченим пунктом 1.7 статті 1 цього Закону, з моменту взяття ним участі в дорожньому русі на території України.

Статтею 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Статтею 53 Закону України "Про Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, інспектор поліції мав повноваження здійснювати перевірку наявності у позивача полісу цивільно-правової відповідальності.

Твердження позивача про те, що укладення договору страхування у його випадку було не обов"язковим, оскільки автомобіль був в технічному стані, який не відповідає вимогам діючих в України правил, суд не приймає до уваги, оскільки на момент зупитки автомобіля працівниками поліції він брав участь у дорожньому русі.

Посилання позивача про відсутність протоколу про адміністративне правопорушення, як на підставу порушення законодавства та скасування постанови, суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

Статтею 258 КУпАП визначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Так, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Отже, працівник поліції вправі розглянути справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу.

Також не заслуговують на увагу доводи позивача про невірність зазначення вулиці, на якій відбулося правопорушення, оскільки вказана обставина жодним чином не спростовує порушення позивчем вимог Правил дорожнього руху України та не впливає на правильність прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Разом із тим, відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідачем в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України було доведено правомірність свого рішення, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивачем було вчинено порушення п. 2.1 г) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Твердження позивача про незаконність та необґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За викладених обставин, враховуючи, що відповідачем винесено постанову з дотримання вимог закону, в задоволенні даного позову слід відмовити.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 25, 72, 77, 243, 262, 286 КАС України, ст.ст. 7, 14-2, 122, 245, 251, 252, 276, 279-1, 279-3, 283, 284 КУПАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя: М.О. Заставенко

Повний текст рішення виготовлено 19.11.2020