Справа № 200/9299/20-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 р. Справа№200/9299/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до в.о. директора комунального некомерційного підприємства «Волноваська центральна районна лікарня» О.О. Білозерова (, 85700, Донецька область, м. Волноваха, пров. Матросова, 5)

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до в.о. Директора комунального некомерційного підприємства «Волноваська центральна районна лікарня» О.О. Білозерова про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови у задоволенні інформаційного запиту та зобов`язання надати позивачу повну інформацію, що розглядалась згідно інформаційного запиту.

Ухвалою від 9 жовтня 2020 року Донецький окружний адміністративний суд залишив без руху позовну заяву позивача та надав десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків шляхом, зокрема, надання доказів на підтвердження направлення інформаційного запиту відповідачу, доказів на підтвердження відмови відповідача надати повну відповідь на такий інформаційний запит, а також відповідь відповідача від 17 вересня 2020 року № 2448/07-03.

22 жовтня 2020 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач виконав вимоги ухвали суду від 9 жовтня 2020 року, чим усунув її недоліки.

Ухвалою від 23 жовтня 2020 року суд прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/9299/20-а. Одночасно суд, задовольнивши клопотання позивача, вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач зазначив, що звернувся до відповідача з запитом, а саме: ким, коли, в чиїх інтересах, на підставі яких дозвільних документів було встановлено малі архітектурні форми для провадження підприємницької діяльності на території лікарні; кому, на час звернення позивача із вказаним запитом, належать земельні ділянки під вказаними МАФами, та яка їх площа; чи отримує лікарня кошти за оренду земельних ділянок під такими МАФами. Позивач просив також надати йому відповідні документи з зазначеного у запиті проводу. Позивач зазначає, що на момент звернення до суду із даним позовом ним було отримано лист-відповідь відповідача у якому містилось рішення Волноваської районної ради, яким надано дозвіл на оформлення проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки площею 0.2162 га, розташованого на території лікарні будівництва та обслуговування храма-часовні «Всех скорбящих Родосте», що, на думку позивача, ніякого відношення не має до земельної ділянки на якій встановлені МАФи. Інші запитувані дані позивачем отримані так і не були, що на його переконання є фактичною відмовою у задоволенні його інформаційного запиту.

В установлений судом строк відповідачем на адресу суду надано відзив на адміністративний позов позивача, у якому заперечив проти задоволення заявлених вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, зазначивши, що запити, які позивач виклав у своїй заяві не могли бути задоволеними в повному обсязі з тих підстав, що останнім не було конкретно зазначено про які саме земельні ділянки він просить надати йому інформацію, а також які саме документи він хоче отримати. Додатково відповідач вказує на той факт, що рішенням Волноваської міської ради, в період з 2005 по 2013 роки поетапно декілька частин земельної ділянки медичного комплексу, що не використовувалась Волноваською ЦРЛ, було вилучено та передано іншим юридичним особам. Також зазначає, що такий факт, як передача земельної ділянки площею 0.2162 га у використання Донецькою парафією УПЦ адміністрації ЦРЛ була відома, у зв`язку із чим і було надано позивачу підтверджуючу дану обставину відповідь. Що стосується земельної ділянки, яка на теперішній час (час подання відповідачем відзиву) використовується комерційними структурами, відповідач зазначає, що ані документального підтвердження, ані інформації кому і з яких підстав та на яких умовах Волноваської міською радою було передано зазначені земельні ділянки йому особисто та адміністрації лікарні не відомо, про що позивача було письмово повідомлено. Також додатково відповідач звертає увагу суду на те, що юрисконсультом Волноваської ЦРЛ, з метою виконання запиту позивача, в телефонному режимі робились намагання уточнити у позивача які саме йому необхідні документи та яких саме земельних ділянок стосувався його запит, проте позивач від спілкування відмовився. Крім того, відповідач вказує на те, що у 2019 році Державним кадастровим реєстратором лікарні було надано затверджений пакет технічної документації з врахуванням границь земельної ділянки майнового комплексу «Волноваська ЦГЛ» з врахуванням їх змін (згідно зазначених вище рішень міської ради). Таким земельним ділянкам були присвоєнні кадастрові номери. Проте, ознайомлюватись із вказаним документом позивач відмовився. Підсумовуючи, відповідач зазначає, що заяв з уточненнями даних, що були зазначені у запиті позивача, відповідачем не отримувались, зустрічі з представником лікарні позивач уникає. Крім того звернув увагу суду на той факт, що на час подання відповідачем відзиву на позовну заяву, позивач знаходиться на лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Волноваська ЦРЛ» та його лікарем є саме ОСОБА_2 .

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , що виданий 19 грудня 2001 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Позивач є головним редактором газети "Народовладдя про всіх і про все".

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи та пояснень сторін, 11 вересня 2020 року позивач звернувся до директора комунального некомерційного підприємства «Волноваська центральна районна лікарня» із заявою № 1209 про отримання публічної інформації, в якій просив надати йому інформації щодо того ким, коли, в чиїх інтересах та на підставі яких дозвільних документів було встановлено малі архітектурні форми для провадження підприємницької діяльності на території лікарні; кому, на час звернення позивача із вказаним запитом, належать земельні ділянки під вказаними мафами, та яка їх площа; чи отримує лікарня кошти за оренду земельних ділянок під такими мафами. Також позивач поряд з цим просив надати йому відповідні документи з цього приводу.

У відповідь на запит позивача від 11 вересня 2020 року № 1209 Комунальне некомерційне підприємство «Волноваська центральна районна лікарня» проінформувала позивача листом від 17 вересня 2020 року № 2448/07-03 про те, що рішенням Волноваської районної ради від 27 вересня 2013 року № 6/33-956 «Про внесення змін в рішення міської ради» надано дозвіл про видалення земельної ділянки, при цьому зменшено площу земельної ділянки майнового комплексу Волноваської центральної районної лікарні. Також у відповіді зазначено про те, що інформацію, яка стосується того ком, коли, в чиїх інтересах та на підставі яких дозвільних документів було збудовано об`єкти МАФ, надати не видається можливим з підстав відсутності такої інформації. Також відповідь має вказівку на те, що інформація щодо права власності на земельні ділянки перебуває у вільному доступі.

До вищезазначеної відповіді було додано рішення Волноваської міської ради від 27 вересня 2013 року № 6/33-956 в якому, поряд з іншим, вирішено надати релігійній спільноті «Скорбященской парафи» Донецької єпархії Української православної церкви дозвіл на оформлення проекту землеустрою по відводу земельної дільниці площею 0, 2162 га, що розташована на території Державного комунального підприємства «Волноваська центральна районна лікарня» для будівництва та обслуговування храму-каплиці «Всех Скорбящих Радосте» у постійне користування із земель житлової та громадської забудови.

Як вбачається із рішення Волноваської міської ради «Про припинення права власності користування (вилучення) земельними дільницями юридичними особами» від 25 лютого 2005 року № 1У/19-361, що долучено до матеріалів справи відповідачем, поряд з іншим, вирішено вилучити з 25 лютого 2005 року у Волноваської центральної районної лікарні (місцезнаходження м. Волноваха, пров. Матросова, 5) земельні дільниці загальною площею 0, 0580 га, що розташовані у м. Волноваха, в районі поліклінічного відділення ЦБР, що були раніше надані в постійне користування. Волноваський центральній лікарні вирішено внести зміни в державний акт на право постійного користування землею.

Спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача щодо надання інформації на запит про надання публічної інформації.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В статті 34 Конституції України зазначено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Згідно зі статтею 5 Закону України від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII "Про інформацію" (далі Закон № 2657-XII) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Статтею 20 Закону № 2657-XII визначено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначається Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (далі Закон № 2939-VI).

Частиною 1 статті 1 Закону № 2939-VI визначено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

За змістом частини 1 статті 5 Закону № 2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації та надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 Закону № 2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

У пункті 6 частини 1 статті 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запитом на інформацію є прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Частиною 2 цієї статті передбачено що, запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Частинами 4 та 5 статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що письмовий запит подається в довільній формі та має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Згідно частин 1, 4 статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації (ч.2 ст. 23 Закону № 2939-VI).

Відповідно до ст. 23 Закону № 2939 -VI рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до матеріалів справи спір між сторонами виник через незгоду позивача із отриманою ним відповіддю на запит про надання публічної інформації від 17 вересня 2020 року, оскільки зазначена відповідь не містила в собі інформації, що запитувалася позивачем у заяві від 11 вересня 2020 року.

У розумінні Закону України "Про доступ до публічної інформації" Комунальне некомерційне підприємство «Волноваська центральна районна лікарня» є розпорядником публічної інформації і надання відповіді на інформаційний запит позивача у цій справі є її безумовним обов`язком.

Положення Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначають публічну інформацію як таку, що зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях і знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Інформації, що міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль, також відповідає критеріям "відображення та документування" і є публічною. Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31 липня 2018 року у справі № 820/4263/17.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем запитувалася інформація стосовно Мафів, які здійснюють підприємницьку діяльність та розташовані на території лікарні. Відповідно до частини 5 статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Тобто інформація, що запитувалася позивачем у заяві від 11 вересня 2020 року не потребувала створення нової інформації, є публічною, оскільки створена під час діяльності органу місцевого самоврядування та стосується розпорядження комунальним майном, а відтак не може бути обмежена. В такому випадку не може бути обмежено доступ і до копій відповідних документів, інформацію про умови здійснення підприємницької діяльності на території лікарні, прізвища, імена, по батькові осіб, які здійснюють таку діяльність, або та найменування юридичних осіб, які отримали майно.

В заяві про отримання публічної формації від 11 вересня 2020 року позивач запитував інформацію щодо здійснення підприємницької діяльності МАФами, що розтошавоні на території лікарні.

За змістом звернення від 11 вересня 2020 року запитувана інформація стосується здійснення підприємницької діяльності на території із земель комунальної власності.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача щодо відсутності в нього інформації щодо земельних ділянок на яких розташовані МАФи, що здійснюють підприємницьку діяльність, оскільки вказані МАФи розташовані на території лікарні, тобто на землях комунальної власності. Наведені у відзиві на позов доводи відповідача про відсутність такої інформації, свідчать про допущення відповідачем суто формального підходу при розгляді звернення позивача та ухилення ним від виконання обов`язку розпорядника інформації.

В наданій відповіді від 17 вересня 2020 відповідач зазначив, що рішенням Волноваської районної ради від 27 вересня 2020 року «Про внесення змін в рішення міської ради» надано дозвіл про виділення земельної ділянки, при цьому зменшено площу земельної ділянки майнового комплексу Волноваської центральної районної лікарні.

Водночас, в запиті позивачем не запитувалася інформація щодо зменшення площі земельної ділянки Волноваської центральної районної лікарні, позивач запитував безпосередньо інформацію про встановлені МАФи на території лікарні, які здійснюють підприємницьку діяльність.

Оскільки відповідь відповідача не містить інформації щодо земельних ділянок на яких розташовані МАФи, що здійснюють підприємницьку діяльність на території лікарні, її цілком обґрунтовано визначено позивачем як неправомірну відмову в наданні інформації, що відповідає ст. 22 Закону №2939-VІ.

Крім того суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Суд зазначає, що як вбачається із матеріалів справи на не заперечується відповідачем, останньому було відомо про той факт, що рішенням Волноваської міської ради від 25 лютого 2005 року № 1У/19-361, вирішено вилучити з 25 лютого 2005 року у Волноваської центральної районної лікарні (місцезнаходження м. Волноваха, пров. Матросова, 5) земельні ділянки загальною площею 0, 0580 га, що розташовані у м. Волноваха, в районі поліклінічного відділення ЦБР, що були раніше надані в постійне користування. Волноваський центральній лікарні вирішено внести зміни в державний акт на право постійного користування землею.

Тобто відповідачу було відомо про те, що розпорядником інформації, що стосується земельних ділянок, що розташовані на території лікарні, які були предметом запиту позивача, є Волноваська міська рада, проте всупереч зазначеному в матеріалах справи не міститься належних доказів на предмет направлення запиту позивача від 11 вересня 2020 року належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача, тобто позивача.

Крім того суд не приймає доводи відповідача з приводу того, що позивач, в період розгляду його запиту не висловлював бажання спілкуватись в телефонному режимі з приводу уточнення заявлених питань та конкретизації виду запитуваних ним документів, а також уникав можливості ознайомлення з документами, що пропонував до огляду відповідач, оскільки дана обставина не підтверджена відповідачем жодним доказом.

Поряд з цим, суд також не приймає доводи відповідача щодо того, що позивач перебуває на лікуванні у лікаря травматологічного відділення КНП «Волноваська ЦРЛ», оскільки зазначений факт ні в якій мірі не впливає на предмет розгляду даної справи.

Враховуючи наявність законодавчо встановленого обов`язку відповідача надавати публічну інформацію на запит, відсутність підстав визначення запитуваної позивачем інформації як такої, доступ до якої може бути обмежено та встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що відповідь розпорядника інформації від 11 вересня 2020 року є неправомірною в розумінні Закону № 2939-VІ та порушує право позивача на доступ до інформації. Відповідач, як розпорядник інформації, не надавши запитувану інформацію на запит позивача від 11 вересня 2020 року, вчинив протиправну бездіяльність, а тому позовна вимога в цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Зважаючи на протиправну бездіяльність відповідача з ненадання інформації за запитом позивача від 11 вересня 2020 року, суд дійшов висновку про наявність підстав також для задоволення заявлених позивачем вимог в частині зобов`язання відповідача надати позивачу інформацію згідно запиту від 11 вересня 2020 року щодо того ким, коли, в чиїх інтересах, на підставі яких дозвільних документів було встановлено малі архітектурні форми для провадження підприємницької діяльності на території лікарні, щодо того кому на теперішній час належать земельні ділянки під МАФами та яка їх площа та щодо отримання лікарнею коштів за оренду таких земельних ділянок на яких розташовані зазначекні МАФ, а також надати документи з цього приводу з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд зазначає, що оскільки відповідач на момент прийняття рішення по суті у даній справі є в.о. директора комунального некомерційного підприємства «Волноваська центральна районна лікарня», а не директором, тому суд вважає за можливе зобов`язати саме Комунальне некомерційне підприємство «Волноваська центральна районна лікарня» в особі директора надати позивачу повну інформацію, що запитувалася згідно інформаційного запиту від 11 вересня 2020 року № 1209.

Отже, заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

У відповідності до ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору за законом, внаслідок чого підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до в.о. директора комунального некомерційного підприємства «Волноваська центральна районна лікарня» О.О. Білозерова (, 85700, Донецька область, м. Волноваха, пров. Матросова, 5) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність в.о. директора комунального некомерційного підприємства «Волноваська центральна районна лікарня» О.О. Білозерова (, 85700, Донецька область, м. Волноваха, пров. Матросова, 5) щодо відмови у наданні відповіді у повному обсязі на заяву ОСОБА_1 про отримання публічної інформації від 11 вересня 2020 року № 1209.

Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Волноваська центральна районна лікарня» в особі директора (, 85700, Донецька область, м. Волноваха, пров. Матросова, 5) надати повну інформацію, що запитувалася згідно інформаційного запиту від 11 вересня 2020 року № 1209 щодо того ким, коли, в чиїх інтересах та на підставі яких дозвільних документів було встановлено малі архітектурні форми для провадження підприємницької діяльності на території лікарні; кому, на час звернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) із вказаним запитом, належать земельні ділянки під вказаними мафами, та яка їх площа; чи отримує лікарня кошти за оренду земельних ділянок під такими мафами і документи з цього приводу, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 23 листопада 2020 року. Повне судове рішення складено 23 листопада 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар