Справа № 520/9917/19
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

19 листопада 2020 року Справа № 520/9917/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в рамках виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 №520/9917/19 в порядку ст. 382 КАС України по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Індустріального відділу обслуговування громадян м. Харкова (сервісний центр) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Через канцелярію суду 20.03.2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в рамках виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 року №520/9917/19, в якій остання просить суд:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 року по справі №520/9917/19.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2020 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в рамках виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 №520/9917/19 в порядку ст. 382 КАС України по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Індустріального відділу обслуговування громадян м. Харкова (сервісний центр) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2020 року по справі № 520/9917/19 скасовано; справу № 520/9917/19 направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Отже, в обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що рішенням від 31.10.2019 року судом зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з березня 2016 року. При цьому, у встановленні судового контролю за виконанням рішення суду було відмовлено. Позивач 23.12.2019 року звернулась до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області з заявою про відкриття виконавчого провадження та 26.12.2019 року було відкрито виконавче провадження. Як вказано позивачем, 02.03.2020 року державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу на відповідача за невиконання рішення суду, що свідчить про невиконання судового рішення. Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про наявність підстав для звернення до суду із заявою про встановлення судового контролю в рамках виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 №520/9917/19 в порядку ст. 382 КАС України. Також заявником вказано, що обставини невиконання судового рішення відповідачем підтверджуються і відповідачем, про що свідчить лист Індустріального відділу обслуговування громадян (сервісний центр) від 03.01.2020 року, яким останній повідомив, що заборгованість буде сплачена відповідно до вимог спеціального порядку, визначеного постановою Кабінету Міністрів України №365, але на сьогоднішній день жодного спеціального порядку в Україні не прийнято. Відтак, наявні підстави вважати рішення суду відповідачем не виконується належним чином.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано відзив на заяву в порядку ст. 382 КАС України, в якому проти поданої до суду заяви останній заперечував та зазначив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області добровільно виконано рішення суду по справі №520/9917/19, здійснено нарахування та виплату пенсії позивача, доплату, яка виникла за період з 01.03.2016 року по 31.10.2019 року нараховано та буде виплачено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №335. Відтак, доводи заявника стосовно невиконання судового рішення управлінням спростовуються обставинами вчинення дій на виконання такого рішення суду.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.

Враховуючи відсутність необхідності виклику сторін у судове засідання, суд вважає за можливе розглянути заяву позивача в порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022), Індустріального відділу обслуговування громадян м. Харкова (сервісний центр) (проспект Московський, буд. 198/3, м. Харків, 61082) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 з березня 2016 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з березня 2016 року; допущено негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

За даними програми Діловодство спеціалізованого суду (ДСС) судом встановлено, що рішення суду від 31.10.2019 року відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України набрало законної сили 03.12.2019 року, у зв`язку з чим 23.12.2019 року позивачу було видано виконавчий лист.

Матеріали заяви свідчать, що заявник 23.12.2019 року звернулась до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області з заявою про відкриття виконавчого провадження, за результатами розгляду якої державним виконавцем 26.12.2019 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Заявником вказано, що державним виконавцем 02.03.2020 року винесено постанову про накладення штрафу на відповідача за невиконання рішення суду, що свідчить про невиконання судового рішення відповідачем.

Також заявником вказано, що обставини невиконання відповідачем судового рішення у справі №520/9917/19 підтверджуються і листом Індустріального відділу обслуговування громадян (сервісний центр) від 03.01.2020 року, в якому підтверджено часткове виконання судового рішення в частині нарахування та виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць.

В той же час, у листі Індустріального відділу обслуговування громадян (сервісний центр) від 03.01.2020 року повідомлено про обставини того, що заборгованість буде виплачено відповідно до вимог спеціального порядку визначеного постановою Кабінету Міністрів України №365, проте на сьогоднішній день жодного спеціального порядку в Україні не прийнято.

Суд зазначає, що зі змісту наданого до суду представником відповідача відзиву на заяву в порядку ст.382 КАС України вбачається, що на виконання судового рішення у справі відповідачем було здійснено нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 . Також вказано, що доплата за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 року по справі № 520/9917/19, яка виникла за період з 01.03.2016 року по 31.10.2019 року нарахована, що підтверджується випискою з підсистеми призначення та виплати пенсії, та буде виплачена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року № 335.

Надаючи оцінку вказаній заяві, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією й законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Відповідно до положень ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з положеннями частини 8 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що в рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційним Судом України зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

При цьому, Європейський суд з прав людини у справі Горнсбі проти Греції наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Відтак, для цілей ст. 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України), якими було встановлено порушення п.1 ст.6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 129-1 Конституції України.

Відтак, слід дійти висновку, що обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Отже, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено такий обов`язок.

Вказані обставини, на переконання суду свідчать на користь того, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

З огляду на зазначене, суд вправі вживати заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення строку для подання звіту.

Суд наголошує, що положення Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. При цьому, судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, визначеному КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Водночас, у випадку невиконання судового рішення, позивач наділений правом вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Крім того, суд зазначає, що приписи Кодексу адміністративного судочинства України не містять обмежень щодо застосування заходів судового контролю, передбачених ч.1ст.382 КАС України, шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення після ухвалення такого рішення.

Розгляд звіту суб`єкта владних повноважень про виконання ним рішення суду в межах спірних правовідносин зумовлене необхідністю перевірки досягнення мети, задля якої ухвалено судове рішення.

Судом під час розгляду заяви ОСОБА_1 встановлено, що заявник 23.12.2019 року звернулась до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області з заявою про відкриття виконавчого провадження, за результатами розгляду якої державним виконавцем 26.12.2019 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Заявником вказано, що державним виконавцем 02.03.2020 року винесено постанову про накладення штрафу на відповідача за невиконання рішення суду у сумі 5100,00 грн.

При цьому. матеріли справи також свідчать, що державним виконавцем 30.03.2020 року винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн. за невиконання рішення суду.

В подальшому, постановою державного виконавця від 30.03.2020 року закінчено виконавче провадження №60937954 на підставі п. 11 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" та, зокрема, вказано, що 30.03.2020 року до Головного управління Національної поліції у Харківській області підготовлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.03.2020 року №747-1093/Н-02/8-2000/20 позивача було повідомлено, що на виконання судового рішення по справі №520/9917/19 їй проведені відповідні нарахування пенсії, доплату за рішенням суду в межах виплат за один місяць нараховано на грудень 2019 року. Також вказано, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", суми пенсії, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд приходить до висновку про те, що фактично відповідачем не надано до суду доказів виконання судового рішення у повному обсязі.

Водночас, як свідчать матеріали справи відповідачем не заперечується його обов`язок стосовно виплати позивачу сум пенсії за період з 01.03.2016 року по 31.10.2019 року, а лише наголошено на обставинах та порядку подальшої виплати такої суми.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суб`єкти публічного права мають право здійснювати свої повноваження в межах встановлених границь та повноважень.

Відтак, враховуючи встановлені під час розгляду заяви обставини, суд приходить до висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом 10 робочих днів з дня отримання цієї ухвали подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 року по справі №520/9917/19.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення зазначеної заяви позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 252, 255, 256, 294, 297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в рамках виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 №520/9917/19 в порядку ст. 382 КАС України по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Індустріального відділу обслуговування громадян м. Харкова (сервісний центр) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протягом 10 робочих днів з дня отримання цієї ухвали подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 року по справі №520/9917/19.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.