Справа № ЗВ/260/32/20
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

23 листопада 2020 року м. Ужгород№ ЗВ/260/32/20

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Луцович М.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС" про заміну стягувача у виконавчому провадженні, -

В С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС" на підставі ст. 379 КАС України, та ст.ст. 512, 514 ЦК України звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні, в якій просить суд: замінити первісного стягувача - ТОВ "Рантье" у виконавчому написі № 497, вчиненого 27.02.2017р. Гуревічовим О.М.., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу на правонаступника ТОВ "НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС".

Ухвалою суду від 02.11.2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви в строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ухвали суду від 02.11.2020 року судом зазначено, що ля усунення вищевказаних недоліків поданої заяви заявнику необхідно надати суду: 1) доказ сплати судового збору в сумі 2102,00 грн. на належні реквізити Закарпатського окружного адміністративного суду; 2) заяву із зазначенням відомостей, визначених у п. 2 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно представника завника.

16.11.2020 року до суду надійшла заява від 11.11.2020 року, згідно якої на виконання ухвали суду від 02.11.2020 року заявником надано заяву із зазначенням відомостей, визначених у п. 2 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно представника завника.

Однак, на виконання вимог ухвали суду від 02.11.2020 року про залишення заяви без руху, заявником не було надано до суду доказ сплати судового збору в сумі 2102,00 грн. на належні реквізити Закарпатського окружного адміністративного суду.

Так, заявником у заяві від 11.11.2020 року, наданій на виконання ухвали суду від 02.11.2020 року, зазначено, що жодним положенням чинного законодавства України не передбачено сплату судового збору за подання заяви про заміну стягувачу виконавчому провадженні.

З приводу зазначеного заявником щодо відсутності обов`язку сплати судового збору в даній категорії справ, то суд зазначає наступне.

Статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України не врегульовані вимоги щодо форми та змісту подання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відтак, виходячи із приписів частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України щодо застосування судом закону за аналогією, вимоги до вказаної заяви визначаються загальними нормами, зокрема, статтями 160 (щодо форми та змісту позовної заяви) та 167 (щодо форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення) КАС України.

Згідно ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством (ст. 3 Закону України "Про судовий збір").

При цьому, Законом України "Про судовий збір" встановлено вичерпний перелік випадків несплати судового збору або пільг для несплати судового збору.

З системного аналізу вище вказаних правових норм можна дійти висновку, що судовий збір сплачується за подання до суду усіх заяв (скарг, клопотань тощо), окрім вичерпного переліку випадків несплати судового збору визначених Законом України "Про судовий збір".

Суд констатує, що заява про заміну сторони виконавчого провадження не входить до вичерпного переліку випадків несплати судового збору визначених Законом України "Про судовий збір" і суд не має повноважень без врахування вищевказаних вимог розглянути заяву без оплати судового збору.

Так, заявник до осіб, яким надані пільги щодо сплати судового збору, які визначені ст. 5 Закону України "Про судовий збір" не відноситься.

Разом з тим, рівність усіх учасників судового процесу перед законом передбачає єдиний правовий режим судочинства, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та обов`язків, тобто є конкретизацією загального принципу рівності всіх перед законом і судом стосовно сфери здійснення судової влади і судочинства.

Крім того, суд зауважує, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, а також на забезпечення архітектурної доступності приміщень судів, доступності інформації, що розміщується в суді, для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення ( ст. 9 Законом України "Про судовий збір").

Оскільки статтею 379 КАС України не встановлено інше, а також враховуючи те, що Закарпатський окружний адміністративний суд не розглядав справу, як суд першої інстанції, і судовий збір не оплачувався в межах адміністративної справи, то зазначене правило поширюється і на випадки звернення заінтересованої особи з відповідною заявою.

А отже, суд не може за власною ініціативою без законних на те підстав прийняти заяву без сплати судового збору.

Законодавець у статті 8 Закону «Про судовий збір» закріпив норму відповідно до якої, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою: відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі; зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Таким чином, держава визначилась із засобом, який може використовуватись для доступу до суду шляхом подачі позову без оплати його судовим збором. Разом з цим, підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 63- 64 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Відтак, виходячи із приписів частини шостої статті 7 цього ж Кодексу щодо застосування судом закону за аналогією, вимоги до вказаної заяви визначаються загальними нормами, зокрема, статтями 160 (щодо форми та змісту позовної заяви) та 167 (щодо форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення) КАС України.

Проте, в порушення вимог частини третьої статті 161 КАС України, заявником до заяви не було додано документ про сплату судового збору. При цьому, заявник згідно із статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не звільнений від сплати судового збору.

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У відповідності до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин заяву слід повернути зявникові з підстав, визначених п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, а саме: заявник не усунув недоліки заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.4 169, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ ФАЙНЕНС СЕРВІС" про заміну стягувача у виконавчому провадженні - повернути заявнику.

2. Копію ухвали про повернення заяви та заяву з усіма доданими до неї матеріалами надіслати заявнику.

3. Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Ухвала суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 256 КАС України. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у разі, якщо ухвалу було оскаржено та не скасовано судом апеляційної інстанції, така ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя М.М. Луцович