Справа № 320/4542/20
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року № 320/4542/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Київській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу в розмірі 26565,50 гривень, в рахунок погашення боргу з єдиного податку.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що за відповідачем рахується заборгованість, яка виникла в результаті несплати відповідачем узгоджених податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження по справі без виклику сторін та проведення судового засідання і запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

У зв`язку з недостатнім фінансуванням та відсутністю коштів на укладення нових договорів для закупівлі знаків поштової оплати та/або оплату послуг з пересилання поштової кореспонденції Київського окружного адміністративного суду станом на 12 травня 2020 року тимчасово припинилось відправлення поштової кореспонденції суду, про що була складена відповідна довідка № 03-52/3516/20 від 12 травня 2020 року.

У зв`язку з чим, судом було 05 червня 2020 року направлено на електронну адресу відповідача () ухвалу суду про відкриття провадження по даній адміністративній справі від 03 червня 2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримав ухвалу суду про відкриття провадження по справі 05 червня 2020 року о 17:41, про що свідчить звіт про успішне доставлення електронної пошти, який наявний в матеріалах справи.

Також відповідача було додаткового проінформовано засобами телефонного зв`язку (телефонограмою) про наявність в суді даної позовної заяви та відкриття провадження по справі та запропоновано відповідачу надати як суду так і Головному управлінню ДПС у Київській області відзив на позовну заяву, про що свідчить телефонограма від 06 жовтня 2020 року.

Крім цього, судом було направлено на адресу відповідача ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим листом с повідомлення про вручення ухвалу суду про відкриття провадження (штрих-код 972), проте відповідно до інформації про відстеження пересилання поштових відправлень на офіційному сайті «Укрпошта» повідомлення не було вручено відповідачу та було повернуто суду з відміткою «не вручене під час доставки».

Отже суд дійшов висновку, що відповідач обізнаний про наявність в Київському окружному адміністративному суді справи щодо стягнення з нього 26565,50 грн. в рахунок погашення боргу з єдиного податку, про що свідчить телефонограма від 06.10.2020 та повідомлення про вручення ухвалу суду про відкриття провадження (штрих-код 972), проте ніяких клопотань або відзиву на позовну заяву станом на час розгляду справи відповідачем суду не надано.

Частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідач по справі своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, суд визнав за можливе розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

ОСОБА_1 , з 27 липня 2016 року є фізичною особою - підприємцем, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер запису 2 010144 та є платником податків та зборів і знаходиться на обліку в Ірпінському управлінні ГУ ДПС у Київській області (а.с.9-10).

Згідно з довідкою про наявний борг з податків і зборів станом на 18.05.2020 сума боргу відповідача з єдиного податку становить 26565,50 грн. (а.с.5).

Як вбачається з матеріалів справи, даний борг виник у зв`язку з несплатою відповідачем узгоджених податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб.

Так, судом встановлено, що 27 липня 2016 року відповідачем було подано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування - друга група, яка передбачає щомісячну сплату зобов`язань по ставці 20% до розміру мінімальної заробітної плати (а.с.11-12).

Проте, відповідачем зобов`язання нараховані по обраній системі оподаткування не виконуються.

Як вбачається з матеріалів справи 31 січня 2019 року податковим органом, було сформовано податкову вимогу форми «Ф» №137159-56 з якої вбачається, що загальна сума податкового боргу платника податків станом на 13 грудня 2018 року становить 7526,20 грн. Вказана вимога була направлена на адресу ОСОБА_1 , проте була повернута до податкового органу у зв`язку з неотриманням її відповідачем (а.с.28-30).

Крім того, посадовими особами Головного управління ДПС у Київській області було проведено камеральну перевірку на предмет своєчасної сплати узгоджених податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб. За результатами перевірки якої було складено акт від 27.11.2019 № 003405/10-36-56-05/ НОМЕР_1 . На підставі вказаного акту перевірки податковим органом було прийнято податкове повідомлення - рішення від 23.01.2020 № на суму 10783,30 грн. (а.с.13)

Зазначене податкове повідомлення - рішення у відповідності до вимог ст. 42 Податкового кодексу України було належним чином вручене відповідачу, доказів оскарження його в адміністративному та судовому порядку матеріали справи не містять

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.п.14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

За змістом п.п.16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 Податкового кодексу України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно з п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 54.1. статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 56.11. статті 56 Податкового кодексу не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно приписів пункту 57.1. статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Так, контролюючим органом направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми "Ф" від 31.01.2019 №137159-56 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте вказана вимога повернулася податковому органу (а.с.28-30).

Доказів оскарження податкової вимоги чи погашення податкового боргу за визначеним податковим зобов`язанням відповідач суду не надав.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги ту обставину, що суму заборгованості у розмірі 26565,50 грн. відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується доказами, що містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету грошові кошти у розмірі 26565 (двадцять шість тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 50 копійок в рахунок погашення податкового боргу з єдиного податку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення рішення суду 24.11.2020.

Суддя Панченко Н.Д.