Справа № 140/3378/19
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 140/3378/19 пров. № А/857/9482/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства "Нафто торгова фірма "Укр-Петроль" на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року, ухвалене суддею Плахтій Н.Б. у м.Луцьку Волинської області о 12:11, повний текст якого складений 10 червня 2020 року, у справі №140/3378/19 за адміністративним позовом Приватного підприємства "Нафто торгова фірма "Укр-Петроль" до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2019 року позивач Приватне підприємство "Нафто торгова фірма "Укр-Петроль" звернувся до суду із позовом до відповідача Головного управління ДПС у Львівській області, у якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 25.09.2019 №№, , , , , , від 30.09.2019 №№, , .

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується та не заперечується позивачем, що в період з 01.07.2019 по 11.07.2019 ПП НТФ Укр-Петроль здійснювало роздрібну торгівлю пальним на дев`яти АЗС без наявності відповідної ліцензії. Для здійснення такого виду господарської діяльності, як роздрібна торгівля пальним отримати відповідну ліцензію.

Частиною другою статті 17 Закону №481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

При цьому, суд вказав, що доводи підприємства про те, що Кабінет Міністрів України не надав повноважень ДФС видавати ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, спростовуються внесеними до вищевказаного Переліку органів ліцензування змінами, які набули чинності з 01.07.2019.

Однак, відповідні ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видані позивачу Головним управлінням ДФС у Львівській області (правонаступником якого є ГУ ДПС у Львівській області) на дев`ять АЗС, які були предметом фактичних перевірок у даній справі, 12.07.2019. Доказів того, що підприємство завчасно звернулось до контролюючого органу із відповідними заявами на отримання ліцензії і такий орган відмовив у їх видачі з 01.07.2019 матеріали справи не містять.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що до 01.07.2019 Закон №481/95-ВР не передбачав ліцензування роздрібної торгівлі паливом. Фактично редакція цього Закону зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків та зборів» №2628-VIII від 23.11.2018, розширила його дію та погіршила становище підприємства.

Згідно з ч.30 ст.15 Закону №481/95-ВР (доповнено новою частиною згідно із Законом № 2628-VIII від 23.11.2018) ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років. При цьому Кабінет Міністрів України не визначив органи виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання, що уповноважені видавати такі ліцензії.

Також відповідно до ст.15 Закону №481/95-ВР ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів.

На думку скаржника, навіть за умови подання заяви на отримання ліцензії 01.07.2019 суб`єкт господарювання позбавлений права отримати ліцензію в день подання відповідної заяви.

Також вважає притягнення до відповідальності за роздрібну торгівлю пальним без ліцензії у вказаний період є протиправним, оскільки, з урахуванням вимог Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", запровадження ліцензування нового виду господарської діяльності (роздрібна торгівля пальним) повинно бути здійснено не раніше як з 01 вересня 2019 року (не менш як через два місяці з моменту ліцензування (01 липня 2019 року) таких видів господарської діяльності, як торгівля пальним.

Вказує, що ПП «НТФ «Укр-Петроль» виконало обов`язок та у межах встановленого строку отримало ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним з 12.07.2019 по 11.07.2024, про що зазначено в актах перевірки.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача та представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Контролюючі органи, зокрема, мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).

Згідно пп. 75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що посадовими особами Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено дев`ять фактичних перевірок з питань додержання суб`єктом господарювання - ПП НТФ Укр-Петроль вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійснення оптової і роздрібної торгівлі та зберігання алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального.

Перевірками встановлено порушення позивачем ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", про що складено акти:

№13-01-32-01/5/32215743 від 10.09.2019, яким встановлено факт роздрібної торгівлі пальним без наявності відповідної ліцензії на АЗС №1 за адресою: Львівська обл., Миколаївський р-н, с.Бродки, вул.Вигоди, 1, в період з 01.07.2019 по 11.07.2019;

№13/8/32-01/5/32215743 від 13.09.2019, яким встановлено факт роздрібної торгівлі пальним без наявності відповідної ліцензії на АЗС за адресою: Львівська обл., Жовківський р-н, смт.Куликів, вул.Львівська, 48, в період з 01.07.2019 по 11.07.2019;

№13/10/32-01/32215743 від 16.09.2019, яким встановлено факт роздрібної торгівлі пальним без наявності відповідної ліцензії на АЗС №2 за адресою: м.Львів, вул.Тракт Глинянський, 81а, в період з 01.07.2019 по 11.07.2019;

№13/4/32-01/32215743 від 10.09.2019, яким встановлено факт роздрібної торгівлі пальним 01.07.2019 без наявності відповідної ліцензії на АЗС за адресою: Львівська обл., Миколаївський р-н, с.Бродки, вул.Вигоди, 12;

№13/24/32-01/32215743 від 18.09.2019, яким встановлено факт роздрібної торгівлі пальним без наявності відповідної ліцензії на АЗС №3 за адресою: Львівська обл., Жовківський р-н, с.Липник, вул.Білути, 15А, в період з 01.07.2019 по 11.07.2019;

№13/1/40.1/32215743 від 10.09.2019, яким встановлено факт роздрібної торгівлі пальним без наявності відповідної ліцензії на АЗС за адресою: Львівська обл., м.Червоноград, вул.Львівська, 26А, в період з 01.07.2019 по 11.07.2019;

№13/9/32-01/32215743 від 16.09.2019, яким встановлено факт роздрібної торгівлі пальним 01.07.2019 без наявності відповідної ліцензії на АЗС №1 за адресою: м.Львів, вул.Личаківська, 281А;

№13/23/32.1/32215743 від 18.09.2019, яким встановлено факт роздрібної торгівлі пальним без наявності відповідної ліцензії на АЗС №1 за адресою: Львівська обл., м.Рава-Руська, вул.Львівська, 121, в період з 01.07.2019 по 11.07.2019;

№13/25/32-01/32215743 від 18.09.2019, яким встановлено факт роздрібної торгівлі пальним 05.07.2019 без наявності відповідної ліцензії на АЗС за адресою: Львівська обл., Жовківський р-н, с.Рата, вул.Л.Українки, 57 (т.1 а.с.16-33).

На підставі вказаних актів фактичних перевірок відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 25.09.2019 №№, , , , , , від 30.09.2019 №№, , , кожним з яких до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) в розмірі 250000,00 грн (т.1 а.с.7-15).

Позивач, вважаючи податкові повідомлення-рішення від 25.09.2019 №№, , , , , , від 30.09.2019 №№, , протиправними, звернувся до суду з вимогою про їх скасування.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Так, за визначенням, наведеним в абзаці 57 статті 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР) роздрібна торгівля пальним - діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції/автогазозаправної станції/газонаповнювальної станції/газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.

Відповідно до ч.20 ст.15 Закону № 481/95-ВР з урахуванням змін, внесених Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" від 23 листопада 2018 року № 2628-VIII (далі - Закон № 2628-VIII), роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №2628-VIII вказана норма набирає чинності з 01 липня 2019 року. Отже, з 1 липня 2019 року запроваджено ліцензування роздрібної торгівлі пальним.

При цьому, актами перевірок встановлено, що позивачем за адресами здійснення свої господарської діяльності здійснено роздрібну торгівлю пальним без ліцензії з 01 липня 2019 року по 11 липня 2019 року, позивач вказані факти реалізації пального за відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю не заперечує.

Згідно з абзацом 9 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

При цьому згідно з ч. 30 ст. 15 Закону № 481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Положеннями статті 15 Закону № 481/95-ВР передбачено, що ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів.

Отже, ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним повинна бути видана органом, визначеним Кабінетом Міністрів України, не пізніше 20 календарних днів з дня одержання визначених ст. 15 Закону № 481/95-ВР документів.

Відповідно до Переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 609 від 5 серпня 2015 року (в редакції станом на 01.07.2019) видача ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, як і зберігання пального віднесено до повноважень територіальних органів ДФС.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" утворено Державну податкову службу шляхом реорганізації Державної фіскальної служби. Згідно з підпунктом 27 пункту 4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року N 227 ДПС відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом. ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.

Листом Державної фіскальної служби від 30 травня 2019 року за №17014/7/99-99-12-01-01-17 на виконання Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" доведено територіальним органам - Головним управлінням ДФС в областях та м. Києві, що суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензій на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем роздрібної торгівлі пальним, починаючи з 12 червня 2019 року. При цьому Головні управління ДФС у областях та м. Києві мають видавати зазначені ліцензії суб`єктам господарювання, починаючи з 01 липня 2019 року.

Виходячи із положень Закону № 481/95-ВР та роз`яснень, наведених у листі Державної фіскальної служби від 30 травня 2019 року за № 17014/7/99-99- 12-01-01-17, відповідач набув право видавати ліцензії на роздрібну торгівлю пальним з 1 липня 2019 року, тобто з дня, коли при здійсненні роздрібного продажу пального за відсутності ліцензії наступала відповідальність у вигляді штрафу.

Таким чином, на дату проведеної фактичної перевірки, як і на дату винесення податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Львівській області було органом ліцензування роздрібної торгівлі пальним, до повноважень якого належить контроль за дотриманням законодавства з питань ліцензування роздрібної торгівлі пальним.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішень суб`єкта владних повноважень щодо відповідності критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3ст. 90 КАС України).

З наявних у матеріалах справи доказів слідує, що відповідні ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, наявність яких при здійсненні роздрібної торгівлі пальним були предметом фактичних перевірок, видані позивачу Головним управлінням ДФС у Львівській області (правонаступником якого є Головне управління ДПС у Львівській області) на дев`ять АЗС 12.07.2019. Доказів завчасного звернення позивача до органу ліцензування із відповідними заявами на отримання ліцензії та документами, що підтверджують внесення плати за ліцензії, та відмови таким органом відмовлено у їх видачі з 01.07.2019 матеріали справи не містять. При цьому позивач не був позбавлений можливості для отримання ліцензії з 01.07.2019 завчасно звернутись із переліком необхідних документів до територіального органу за місцем здійснення господарської діяльності чи тимчасово припинити роздрібну торгівлю паливом до отримання ліцензії.

При цьому суб`єкт господарювання - ПП НТФ Укр-Петроль протягом періоду з 01.07.2019 по 11.07.2019 продовжував здійснювати роздрібну торгівлю пальним на дев`яти АЗС без наявності відповідної ліцензії, що підтверджується наявними у матеріалах справи фіскальними чеками (т.1 а.с.62-70).

Позивач не заперечує та не спростовує факту продажу пального без відповідної ліцензії у період з 01.07.2019 по дату отримання ліцензії, а лише вказує на певні процедурні порушення щодо відсутності повноважень у податкового органу з видачі ліцензії.

Суд звертає увагу на те, що Закон України від 23.11.2018 №2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів», яким запроваджено ліцензування діяльності із роздрібної торгівлі пальним, був опублікований у офіційних виданнях до 01.01.2019 (Відомості Верховної Ради України 12.12.2018, Голос України 12.12.2018), а тому відповідні суб`єкти господарювання мали змогу завчасно ознайомитись з запровадженими змінами та звернутися до фіскальних органів з питання отримання відповідних ліцензій з 01.07.2019.

Також судом встановлено, що ПП НТФ Укр-Петроль оскаржило в судовому порядку наказ ГУ ДПС у Львівській області від 12.09.2019 №238 Про проведення фактичної перевірки, на підставі якого здійснено перевірку одного із дев`яти АЗС, а саме АЗС № 1 з магазином, що розташована за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 281А та належить суб`єкту господарювання - ПП «НТФ «Укр-Петроль»; за результатами перевірки складено акт від 16.09.2019 року № 13/9/32¬01/32215743. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10.04.2020 у справі №140/394/20, яке на час перегляду спірних даної справи в суді апеляційної інстанції набрало законної сили, у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи до уваги встановлені фактичні дані про продаж позивачем за період з 01.07.2019 по 11.07.2019 пального без належної на те ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, колегія суддів погоджується з висновками відповідача про порушення позивачем вимог статті 15 Закону № 481/95-ВР та правомірність накладення передбаченої частиною другою статті 17 Закону № 481/95-ВР фінансові санкції у виді штрафу в розмірі 250 000 грн за кожне із встановлених порушень, зафіксованих актами перевірки, а відтак і правомірність прийняття на їх підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 25.09.2019 №№, , , , , , від 30.09.2019 №№, , , які прийняті відповідачем на підставі, в межах повноважень та у визначений чинним законодавством спосіб й скасуванню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Нафто торгова фірма "Укр-Петроль" залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 червня 2020 року у справі № 140/3378/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
В. Я. Макарик
Постанова складена в повному обсязі 19.11.2020.