Справа № 420/5876/20
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5876/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами загального позовного провадження (в порядку письмового провадження) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексімфуд», Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, стягнення суми переплати податку,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексімфуд», Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області в якому позивач просить.

- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товару, яке видано Одеською митницею ДФС № UА 500500/2020/000004/1 від 01 травня 2020 року;

- стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , суму переплати податку на додану вартість та мита на загальну суму 11200 гривень з суб`єкта владних повноважень - Одеської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

16 квітня 2020 року до Одеської митниці державної фіскальної служби, уповноваженого особою на декларування ТОВ «Ексімфуд» подано до митного контролю та митного оформлення електронна митна декларація № UA500500/2020/227651 на товар «Легковий автомобіль, з двигуном внутрішнього згорання з іскровим запалюванням та з кривошипно - шатунним механізмом, такий що використовувався - І штука: марки NISSAN, модель SENTRA S номер кузову VIN: НОМЕР_2 , що надійшов до ОСОБА_1 із задекларованою митною вартістю вищевказаного автомобіля в сумі 1 699,00 доларів США.

Відповідно до відомостей граф 8 та 9 вказаної МД, одержувач та особа відповідальна за фінансове врегулювання - зазначено ОСОБА_1 .

У митній декларації самостійно визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною 1 699,00 доларів США (графа 42 митної декларації-) на підставі рахунку - фактури - інвойсу від 29 січня 2020 року без номеру.

Відповідно ст. 53 Митного кодексу України декларантом подано органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

22 квітня 2020 року ОСОБА_1 сплачено іноземному продавцю ZR SERVICES INC. Vem Jersey, United States, грошові кошти у розмірі 1699 доларів США, згідно рахунку - фактури (інвойсу) від 29 січня 2020 року без номеру, що підтверджується квитанцією № 34068634, який додається адміністративного позову.

01 травня 2020 року на адресу ТОВ «Ексімфуд» від Одеської митниці ДФС надійшло «Рішення про коригування митної вартості товарів №UА500500/2020/000004/1.

01.05.2020 року Одеською Митницею ДФС винесено Рішення про коригування митної вартості товарів № UА500500/2020/000004/1, із застосуванням резервного методу.

Позивач не погоджується з визначеним рішенням, вважає його протиправним, незаконним та таким, що винесено з порушенням норм чинного митного законодавства та підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Позивачем надано відповідачу достатньо документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, серед яких рахунок-фактура (інвойс) від 29 січня 2020 року без номеру, у якому міститься опис, що входить у вартість товару, а саме: вартість автомобіля. Подані документи підтверджують заявлену митну вартість в розмірі 1699 доларів США. При цьому, жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни транспортного засобу надані позивачем документи не містять.

Щодо відсутності інформації про страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення.

Відповідачу надано документ - довідку № 25/25 від 14.04.2020, яким митний орган повідомлений, що для вантажу 2018NISAN SENTRA VIN: НОМЕР_2 - страховий поліс не оформлювався за бажанням клієнта.

Щодо надання транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

16 квітня 2020 року, відповідачу надавався рахунок про вартість доставки автомобіля 2018NISAN SENTRA VIN: НОМЕР_2 2018 року випуску до порту Одеса, який становить 400 (чотириста) доларів США згідно курсу НБУ на дату виставлення рахунку -10 888,76 грн.) (довідка № 160420-4 від 16.04.2020 року).

Відомості які підтверджують про заявлену митну вартість товарів, тобто ті, які визначені у частинах 1-2 статті 53 Митного кодексу України, декларантом ТОВ «Ексімфуд» митному органу були надані в повному обсязі.

Окрім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості Одеською митницею ДФС не наведено пояснення щодо зроблених коригувань та не зазначена інформацію, яка використовувалась митним органом при визначенні митної вартості.

Так, митним органом зазначено, що рівень митної вартості товару є більшим 2169,00 дол. США, враховуючи вищезазначене, митну вартість товару скориговано до рівня 3480,00 дол. США.

Визначення митної вартості за резервним методом здебільшого здійснюється спеціально створеною комісією, яка надає експертну оцінку об`єкту, що перетинає кордон.

Проведений відповідачем аналіз інформації наявний в зовнішніх джерелах мережі інтернет, а саме сайт www.auction.com.ua не є дійсним, а довідкової інформації - не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою митною вартістю товарів.

Слід зауважити, що автомобіль марки 2018NISAN SENTRA VIN: НОМЕР_2 був куплений пошкодженим та потребує відновлювальний ремонт.

Митна вартість товарів була визначена не за ціною інвойсу, де вартість вказаного автомобіля зазначена у розміру 1699 доларів США, а за резервним методом, яким відповідач скоригував митну вартість товару до рівня - 3840 доларів США, що призвело до надмірно сплаченого мита.

Так як, митна вартість с самого початку була визнана за інвойсом у розмірі 1 699 доларів США, то оплата до бюджету мита складала у розмірі 25089, 34 грн., яке і було сплачено ОСОБА_1 , що підтверджується квитанцією №65 від 15.04.2020 року у розмірі 22050 грн. та квитанцією № ПН386 від 16.04.2020 року у розмірі 3238, 30 грн., з переплатою 199 грн..

Однак, у зв`язку із збільшенням митної вартості за резервним методом ОСОБА_1 була вимушена доплатити до державного бюджету мито у розмірі 11200 грн., (одинадцять тисяч двісті гривень), щоб отримати свій автомобіль, що підтверджується копією квитанції № ПН 1664 від 04.05.2020 року.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 09.07.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку ст. 262 КАС України). Ухвалою суду від 02.09.2020 року у ТОВ «Ексіфуд» та Одеської митниці ДФС витребувані додаткові письмові докази.

Відповідно ст.162 КАС України відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження по справі направлен на поштову адресу відповідача. Докази направлення до суду не повернулись.

Ухвалою суду від 02.09.2020 року у ТОВ «Ексіфуд» та Одеської митниці ДФС витребувані додаткові письмові докази.

Ухвалою суду від 02.09.2020 року призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 29.09.2020 року.

Ухвали від 02.09.2020 року, судову повістку, так копію позову з додатками направлено на електронну пошту відповідача Одеської митниці ДФС.

Підготовче засідання призначене на 29.09.2020 року відкладено на 08.10.2020 року.

08.10.2020 року ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання задоволено клопотання позивача, позивача ТОВ «Ексімфуд» замінено на належного позивача ОСОБА_1 .

У підготовчому засіданні 08.10.2020 року оголошено перерву до 21.10.2020 року.

Ухвалою суду від 23.07.2020 року провадження у справі зупинено до отримання витребуваних доказів.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 02.09.2020 року провадження у справі поновлено.

21.10.2020 року ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання до участі у справі в якості третьої особи залучено ТОВ «Ексімфуд».

21.10.2020 року за вх. №43927/20 від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Станом на 21.20.2020 року відзив на адміністративний позов, додаткові письмові докази в обґрунтування правової позиції відповідачем не надані.

Відповідно до ч.9 ст. 205 КАС України, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексімфуд» (ТОВ «Ексімфуд» - далі), , є юридичною особою, знаходиться за адресою: 65113, Одеська обл., місто Одеса, вул. Ак. Корольова, буд.29-А, квартира 118, здійснює наступні види діяльності (за КВЕД): 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами (основний); 46.17 Діяльність посередників у торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами; 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами; 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 46.34 Оптова торгівля напоями; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт відповідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

13.04.2020 року ТОВ «Ексімфуд» в режимі імпорту ввезено на митну територію України легковий автомобіль марки NISSAN, модель SENTRA S номер кузову VIN: НОМЕР_2 .

Відповідно до МД UA500500/2020/232096 та висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля №1068-Е/20, код УКТЗЕД автомобіля марки NISSAN, модель SENTRA S номер кузову VIN: НОМЕР_2 - НОМЕР_3 - автомобiлi легковi та iншi моторнi транспортнi засоби, призначенi головним чином для перевезення людей (крiм моторних транспортних засобiв товарної позицiї 8702), включаючи вантажопасажирськi автомобiлi-фургони та гоночнi автомобiлi:

- iншi транспортнi засоби тiльки з поршневим двигуном внутрiшнього згоряння з iскровим запалюванням та з зворотно-поступальним рухом поршня:

з робочим об`ємом цилiндрiв двигуна понад 1 500 см 3, але не бiльш як 3 000 см3:

що використовувалися:

з об`ємом цилiндрiв двигуна понад 1 500 см3, але не бiльш як 2 200 см3:

не бiльш як 5 рокiв

01.05.2020 року Одеською митницею ДФС прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2020/000004/1, в якому зокрема зазначено наступне:

«Подані документи, містять розбіжності наявні ознаки підробки тане містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;

2) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. У наказі МФУ від 24.05.2012 № 599 наведено перелік документів можуть підтверджувати дану складову митної вартості. Проте, до митного оформлення жоден з наведених документів не надано.

Враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ декларанта було зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1. банківські платіжні документи, які стосуються сплати фактурної вартості КТЗ, перевезення, транспортно-експедиторських та інших послуг за межами митної території України,

2. калькуляцію транспортних витрат за межами митної території України з урахуванням вартості фрахту, вартості інших складових вартості транспортування транспортного засобу, що декларується, у тому числі територією країни експортера, копію митної декларації країни відправлення, якщо здійснювалось страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Декларантом додаткових документів не надано.

За результатом проведеної консультації митним органом та декларантом було обрано другорядний метод визначення митної вартості- резервний.

3 метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз інформації наявної в зовнішніх джерелах (мережі Інтернет, а саме www.auction.com.ua та інщі). наявної у митного органу довідкової інформації та встановлено, що рівень митної вартості товару є більшим 2169,00 дол. США. Враховуючи вищезазначене, митну вартість товару скориговано до рівня 3480, 00 дол.США.».

Згідно Карки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2020/00995 декларантом ТОВ «Ексімфуд» до митного оформлення подані наступні документи:

Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) б/н від 29.01.2020;

Коносамент (bill of ling) ZIMUORF09611798 від 10.02.2020;

Домашній коносамент (house bill of lading) 0804202 від 10.02.2020;

Навантажувальний документ (bordereau) 10044 від 11.04.2020;

Митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів UA500500/2020/227480 від 16.04.2020;

Карка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2020/00911 від 16.04.2020;

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 03.12.2019;

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №21224 від 02.02.2020;

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №47 від 16.04.2020;

Документ, що підтверджує вартість перевезення товару Довідка №160420-4 від 16.04.2020;

Документ, що підтверджує вартість страхування №25/25 від 14.04.2020;

Висновок про вартісні характеристики товару, виготовлений спеціалізованою експертною організацією №1068-Е/20 від 14.04.2020;

Договір про надання послуг митного брокера №0104/3 від 01.04.2020;

Висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом №1068-Е/20 від 14.04.2020;

Паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні НОМЕР_5 від 07.10.1996;

Акт фізичного огляду б/н від 14.04.2020;

Довідка №39099-Д від 13.04.2020;

Заява на отримання посвідчення від 14.04.2020;

Картка платника податків НОМЕР_7 від 24.10.2002;

Платіжне доручення, що підтверджує сплату митних та інших платежів №65 від 15.04.2020;

Платіжне доручення, що підтверджує сплату митних та інших платежів №ПН386 від 16.04.2020;

Копія митної декларації країни відправлення Х7972 від 10.02.2020;

Митна декларація, за якою відмовлено у випуску товарів UA500500.2020.227651

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Стаття 19 Конституції України в першому реченні закріплює автономію особистості в її різноманітній життєдіяльності, а у другому реченні містить її королларій, передбачаючи, що держава не може виходити за межі повноважень, що передбачені Конституцією та законами України.

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об`єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття».

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Конституція України (в редакції станом на 30.09.2016 року) містить статтю 124 «…Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.», яка визначає можливість судового захисту за наявності юридичного спору.

Юридичний спір в даній справі виник в результаті винесення відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній адміністративній справі врегульовано нормами Митного кодексу України (далі - МК України).

Згідно ст. 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, п. 24 ст.4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Частиною першою статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною дев`ятою статті 58 МК України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню, а отже, враховуючи вищевикладені обставини не було можливим застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору.

Частиною 8 статті 57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, органи доходів і зборів мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості

Законом чітко окреслено умову, за наявності котрої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, та відмови у митному оформленні, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

Відтак, приписи вказаних статей зобов`язують митний орган чітко зазначити обставини, котрі викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, та обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта, та надає митниці право вчиняти відповідні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Одеська митниця ДФС в рішенні про коригування митної вартості зазначила, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів: 1) відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів; 2) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. У наказі МФУ від 24.05.2012 № 599 наведено перелік документів можуть підтверджувати дану складову митної вартості. Проте, до митного оформлення жоден з наведених документів не надано.

Суд не погоджується з зазначеними висновками відповідача з огляду на наступне.

У якості однієї із розбіжностей, що виявлені в документах позивача, відповідачем зазначено, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

Як вбачається з МД №UA500500/2020/23096, за якою здійснено коригування митної вартості товару (з 1 методу на 6), у рядку 20 митної декларації відсутня інформація щодо умов поставки товару.

В матеріалах справи наявна Довідка вих. №25/25 від 14.04.2020 за підписом Директора ТОВ «Ексімфуд», якою повідомляється, що для вантажу 2018NISAN SENTRA VIN: 3N1AB7APXJY241903 - страховий поліс не оформлювався за бажанням клієнта.

Зазначений документ надавався при митному оформленні товару відповідно о Картки відмови №UA500500/2020/00995.

Вантажоперевізник і власник вантажу можуть зовсім не страхувати, ні відповідальність, ні сам вантаж, з чинного митного законодавства вбачається, що це не не обов`язкова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як слідує з Академічного тлумачного словника (1970- 1980) сполучник «якщо» - сполучних умовний. Уживається для приєднання підрядних умовних речень до головного, уживається у вставних реченнях з умовним значенням.

Тобто, як вбачається з ч.2 ст. 53 МК України, умовою для подання документів про страхування є здійснення страхування.

Оскільки позивачем страхування вантажу не здійснювалось, до митного оформлення зазначені документи не надавались.

Щодо інших розбіжностей, що виявлені в документах позивача, відповідачем зазначено для підтвердження витрат на транспортування декларантом не надано транспортних (перевізних) документів, перелік яких міститься у наказі МФУ від 24.05.2012 № 599.

Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №599 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 р. за № 984/21296) затверджено Форму декларації митної вартості та Правила заповнення декларації митної вартості (Наказ №599 - далі).

З Розділу ІІІ Правила заповнення декларації митної вартості вбачається наступне.

Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Так, до митного оформлення надані наступні транспортні (перевізні) документи:

Рахунок фактура, інвойс (Bill of sale) від 29.01.2020 року, що містить реквізити сторін, суму платежу;

Квитанція №34068634 від 22.04.2020 року на суму 1699,00 USD (Платник: ОСОБА_1 , Отримувач:ZR SERVICES INC. Vem Jersey, United States);

Довідкою ТОВ «Ексімфуд» №160420-4 від 16.04.2020 року підтверджено, що вартість послуг з доставки автомобіля 2018NISAN SENTRA VIN: НОМЕР_2 до порту Одеса становить 400 (чотириста) доларів США (покурсу НБУ на дату виставлення рахунку 10888,76 грн.). Рахунок №47 від 16.04.2020 року надавався до митного оформлення відповідно до Картки відмови.

З декларації країни відправлення (ITN: X7972) можливо встановити реквізити сторін, а також відомості про маршрут перевезення та метод перевезення:

П.10. Port of export: 1001 New York, NY;

П.11. Port of unlading: 46275 Juzhny, Odessa, Juzhny, Ukraine;

П.12. Containerized (Vessel only), (згідно перекладу перевізним судном).

Відтак, твердження митного органу не знайшло свого підтвердження, зворотне Одеською митницею ДФС не доведено.

Щодо застосування митним органом інформації зовнішніх джерелах (мережі Інтернет, а саме www.auction.com.ua та інщі), що призвело до кооригування митної вартості до рівня 3480, 00 дол.США.

«Суд виходить з того, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Суд зазначає, що в силу частини другої статті 55 Митного кодексу України та вимог наказу Міністерства фінансів України №598 від 24 травня 2012 року «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.»

Зазначений висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.12.2018 року у справі №815/1670/17.

Посилання відповідача на інформацію з Інтернет-ресурса www.auction.com.ua не можна вважати допустимим, достовірним та достатнім доказом на підтвердження факту митної вартості автомобіля відповідно до ст.ст.72-76 КАС України.

Зазначений інтернет-ресурсі, не має офіційного характеру.

Щодо позовних вимог про стягнення з державного бюджету на користь ОСОБА_1 , суми переплати податку на додану вартість та мита на загальну суму 11200 грн., суд зазначає наступне.

Статтею 301 МК України врегульовані питання повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів

Так, повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (ч.3 ст. 301 МК України).

Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб митного органу, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку(ч.4 ст. 301 МК України).

Відповідно до ч.5 ст. 301 МК України, повернення сум відповідних митних платежів здійснюється також у разі, якщо:

1) законом передбачено повернення сум сплаченого мита при поміщенні товарів у митний режим реімпорту або у митний режим реекспорту відповідно до розділу V цього Кодексу, а також в інших випадках, визначених цим Кодексом;

2) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, здійснюється зміна раніше заявленого митного режиму, якщо суми митних платежів, належних до сплати при поміщенні товарів у новий митний режим, є меншими, ніж суми митних платежів, сплачених при поміщенні їх у попередній митний режим;

3) відновлюється режим найбільшого сприяння, вільної торгівлі;

4) митну декларацію змінено або визнано недійсною;

5) у товарах, що ввозяться на митну територію України або вивозяться за її межі, виявлено дефекти або вони якимось іншим чином не відповідають погодженим специфікаціям, за умови, що ці товари не ремонтувалися і не використовувалися відповідно на території України та за її межами (крім операцій, необхідних для виявлення дефектів або невідповідності) і повертаються протягом строку, визначеного підпунктом "а" пункту 3 частини другої статті 78 цього Кодексу;

6) платником податків подано митному органу документи, які підтверджують наявність у нього на день подання митному органу митної декларації для митного оформлення права на звільнення від сплати митних платежів.

Повернення сум митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, здійснюється у тому самому порядку, що і повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів за заявою платника податків за умови, що така заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів (ч.6 ст. 301 МК України).

Повернення сплачених сум митних платежів здійснюється у валюті України. Якщо сплата або стягнення митних платежів здійснювалося в іноземній валюті, повернення сум митних платежів здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 3-1 цього Кодексу, на день, коли відбулася їх сплата (ч.7 ст. 301 МК України).

Повернення не здійснюється:

1) якщо сума митних платежів, що підлягає поверненню, не перевищує 20 гривень;

2) в інших випадках, встановлених Податковим кодексом України./

Порядок повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 18 липня 2017 року № 643 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 25 жовтня 2019 року № 454) (Порядок №643 - далі), визначає процедури під час повернення суб`єктам господарювання та/або фізичним особам (далі - платники податків) коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюють Держмитслужба та митниці Держмитслужби, та пені, у тому числі у випадках, зазначених у частинах дев`ятій, десятій статті 55, частині шостій статті 244, частині п`ятій статті 299, частинах третій, п`ятій статті 301 Митного кодексу України, статті 43 Податкового кодексу України, частині першій статті 9 глави V Додатка A до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), частині третій статті 11 глави II Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП 1975 року.

Так, Розділ III Порядку №643 встановлює порядок повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені.

Повернення сум відповідних митних платежів у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 301 Митного кодексу України, здійснюється за умови, що заява подається не пізніше одного року з дня, наступного за днем виникнення обставин, що тягнуть за собою повернення сплачених сум митних платежів.

Платник податків подає до митниці Держмитслужби заяву довільної форми в паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі через систему електронної взаємодії державних інформаційних ресурсів та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

Граничні строки для подання заяви підлягають продовженню керівником митниці Держмитслужби (його заступником) за письмовим запитом платника податків у випадках, встановлених статтею 102 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.3 Розділу ІІІ Порядку №643, у заяві зазначаються:

1) сума коштів до повернення за кожним видом митних, інших платежів та пені;

2) причини виникнення такої суми коштів;

3) найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ, або прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);

4) напрям перерахування суми коштів:

на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів;

для виплати готівкою (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);

для подальших розрахунків як авансові платежі (передоплата) або грошова застава:

на єдиний рахунок або на відповідний депозитний рахунок митниці Держмитслужби;

на банківський рахунок (у разі якщо кошти авансових платежів (передоплати) вносилися готівкою);

для погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших платежів незалежно від виду бюджету;

5) реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачено суми митних платежів.

До заяви додаються:

документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені;

виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо скасування рішення митниці Держмитслужби, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені;

документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).

Відповідно до п.4 Розділу ІІІ Порядку №643, після надходження до митниці Держмитслужби заява, подана за допомогою засобів ІТС Держмитслужби в електронній формі, автоматично після перевірки засобами антивірусного захисту інформації вноситься до Реєстру опрацювання заяв на повернення (далі - Реєстр), який ведеться за допомогою засобів АСМО.

Якщо за результатами розгляду заяви митницею Держмитслужби встановлено наявність підстав для повернення коштів, працівник Підрозділу формує електронний висновок про повернення з державного бюджету помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені (далі - електронний висновок) за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, який подається керівнику (заступнику керівника) митниці Держмитслужби для прийняття рішення щодо повернення відповідної суми коштів.

На кожний сформований електронний висновок, за яким прийнято рішення про повернення, накладаються кваліфіковані електронні підписи керівника (заступника керівника) структурного підрозділу, що сформував електронний висновок, керівника (заступника керівника) митниці Держмитслужби та кваліфікована електронна печатка такого органу.

Сформовані електронні висновки з накладеними кваліфікованими електронними підписами та кваліфікованими електронними печатками митниці Держмитслужби у строк не пізніше 17:00 шостого робочого дня до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви до митниці Держмитслужби в автоматичному режимі надсилають до Казначейства для виконання.

Електронні висновки про повернення платежів, належних місцевим бюджетам, та платежів, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами (крім акцизного податку з ввезеного на митну територію України пального), надсилають до Казначейства для виконання за умови їх погодження з відповідними місцевими фінансовими органами.

Із зазначеного вбачається, що у разі скасування рішення митниці Держмитслужби, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені, платник податків набуває права на повернення надміру сплачених сум митних платежів.

Оскільки, судом встановлено, що Рішення про коригування митної вартості товарів відповідачем прийнято з порушенням вимог чинного митного законодавства та підлягає скасуванню, відтак позивач має право на повернення суми переплати податку на додану вартість та мита на загальну суму 11200 гривень.

Відповідно до ст. 6 КАС України (в редакції, що набрала чинності з 15 грудня 2017 року) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні №37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі Суомінен проти Фінляндії Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 р. у справі Серявін та інші проти України Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. В рішенні від 27 вересня 2010 р. по справі Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (Лелас проти Хорватії і Тошкуце та інші проти Румунії) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (Онер`їлдіз проти Туреччини).

Згідно з положеннями статті 318 Митного кодексу України, митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що надані до митного органу документи з метою підтвердження митної вартості товару, містять необхідну інформацію про товар, та його ціну. Натомість, суб`єктом владних повноважень належним чином не доведено, що подані декларантом позивача документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено необхідність застосування резервного методу визначення митної вартості товару.

Частиною 2 ст. 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 6 КАСУ, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії», заява №34884/97, п. 30).

З урахуванням як національного законодавства, так і практики ЄСПЛ суд вважає правомірним стягнення з Одеської митниці ДФС за рахунок державних асигнувань, на користь ОСОБА_1 суму судового збору за подання адміністративного позову, оскільки вона була фактично сплачена, зарахована на відповідний рахунок і була «неминучою», так як сплата судового збору є умовою для відкриття провадження по справі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 12, 134, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексімфуд», Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, стягнення суми переплати податку - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товару, яке видано Одеською митницею ДФС № UА 500500/2020/000004/1 від 01 травня 2020 року.

Стягнути з державного бюджету на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , суму переплати податку на додану вартість та мита на загальну суму 11200 гривень з суб`єкта владних повноважень - Одеської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань.

Стягнути з Одеської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань, суму судового збору за подання адміністративного позову:

за платіжним дорученням №6301 від 26.06.2020 року у сумі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.),

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , телефон: НОМЕР_6

Одеська митниця ДФС (адреса: 65078, м. Одеса, вул.Івана та Юрія Лип, 21-а, , телефон , )

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексімфуд" (адреса: 65113, м. Одеса, вул. Корольова, буд. 29-а, к.118, , телефон: , електронна пошта: )

Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (адреса, 65021, м. Одеса, вул. Садова, 1а, , телефон: 5, 730 59 75)

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.