Справа № 540/1580/20
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2020-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1580/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Херсонської міської ради за участю третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Херсонської міської ради (далі - відповідач, Комітет ХМР), треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 17.12.2019 року "Про затвердження локальної схеми з організації безпеки руху транспорту і пішоходів у м. Херсоні".

Позов обґрунтований тим, що, на думку ОСОБА_1 , відповідач прийняв спірне рішення з порушенням встановленої законом процедури та всупереч вимогам частини 11 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" не оприлюднив проект рішення виконавчого комітету за 20 робочих днів до його прийняття. Вказує, що згідно ч. 13 ст. 88 Водного кодексу України, громадянам забезпечується безперешкодний та безоплатний доступ до узбережжя морів, морських заток, лиманів та островів у внутрішніх морських водах у межах пляжної зони, до берегів річок, водойм та островів для загального використання, вважає своє право на таких доступ порушеним, тому просить суд задовольнити його позов.

Ухвалою суду від 22 червня 2020 року вказана заява була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків.

06 липня 2020 року недоліки позовної заяви були усунуті, ухвалою суду від 13 липня 2020 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 18.09.2020 об 11:00 год.

Також, в ухвалі судом зазначено, що як вбачається з заявленого позову, предметом розгляду даної справи є рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 17.12.2019 року "Про затвердження локальної схеми з організації безпеки руху транспорту і пішоходів у м. Херсоні". Згідно визначення нормативно-правового акта, яке міститься в п.18 ч.1 ст. 4 КАС України наведене рішення відповідача є нормативно-правовим актом, оскільки є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке змінює загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

З огляду на викладене, визначено, що справа №540/1580/20 підлягає розгляду з урахуванням особливостей провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів владних повноважень, передбачених ст. 264 КАС України.

На підставі зазначеного, ухвалою суду від 13.07.2020 року зобов`язано відповідно до ч.4 ст.264 КАС України опублікувати оголошення про оскарження рішення від 17.12.2019 року "Про затвердження локальної схеми з організації безпеки руху транспорту і пішоходів у м. Херсоні" у виданні, в якому це рішення було або мало бути офіційно оприлюднене не пізніш як за сім днів до підготовчого засідання.

Повторно, у зв`язку з невиконанням наведених вимог ухвали, зобов`язання щодо опублікування оголошення про розгляд справи було встановлено ухвалою суду від 08.10.2020 року.

19.10.2020 року на виконання вимог зазначеної ухвали суду засобами електроннох пошти відповідачами надано роздруківку з офіційної веб-сторінки Херсонської міської ради (т.с.1 а.с.171) відповідно якої ухвала суду від 18.09.2020 року по справі №540/1580/20 опубліковано на відповідному веб-ресурсі.

Таким чином, суд вважає, що в даній справі дотримано вимоги статі 264 КАС України в частині особливостей провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів.

В підготовче засідання 18.09.2020 з`явились позивач та його представник, представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, про дату,час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Протокольною ухвалою підготовче засідання відкладено на 06.10.2020 року.

В підготовче засідання 06.10.2020 з`явились представник позивача та третя особа ОСОБА_10 , відповідач явку свого представника не забезпечив.

Ухвалою суду від 08.10.2020 року відзив на позовну заяву від 05.10.2020 року та клопотання про розгляд справи без участі представника Виконавчого комітету Херсонської міської ради, підписані від імені відповідача Плотніковою М.О. повернуто заявнику без розгляду як такі, що подано від імені відповідача не вповноваженою особою.

19.10.2020 позивач подав відзив на позов, з якого вбачається, що він позов не визнає, вважає його необґрунтованим. Вказує, що спірне рішення прийнято в межах наданих повноважень з дотриманням вимог, визначених чинним законодавством.

В підготовче засідання, призначене на 20.10.2020 року з`явились позивач, його представник та третя особа ОСОБА_12. Відповідач явку належним чином вповноваженого представника не забезпечив. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлені завчасно та належним чином, що підтверджується реєстром поштових відправлень, наявним в матеріалах справи.

Враховуючи, що під час підготовчого засідання у даній справі судом завершено проведення всіх підготовчих дій, необхідних для забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, протокольною ухвалою суду, проголошеною в підготовчому засіданні 20.10.2020 року підготовче провадженні у даній справі закрито та призначено її до розгляду по суті в судовому засіданні на 06.11.2020 року.

06.11.2020 до суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзив відповідача, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради №483 від 17.12.2019 "Про затвердження локальної схеми з організації безпеки руху транспорту і пішоходів у м. Херсоні" (далі - Рішення) затверджено схему з організації безпеки руху транспорту і пішоходів (п.1) (заборонено рух автомобілів по пров. Проточному в м. Херсоні, встановлено відповідні заборонні дорожні знаки (3.2 Рух механічних транспортних засобів заборонено)).

Пунктом 2 Рішення доручено Управлінню транспортної, дорожньої інфраструктури і зв`язку міської ради встановити дорожні знаки згідно зі схемою, вказаною у п.1 цього Рішення.

Як вбачається з наданої до суду схеми, вона була затверджена Управлінням транспортної, дорожньої інфраструктури і зв`язку міської ради, з одного боку та Управлінням патрульної поліції Херсонській області, з іншого.

Що стало підставою для прийняття оскаржуваного Рішення ні в Рішенні, ні в відзиві на позов не зазначено.

Як вбачається зі схеми з організації безпеки руху транспорту і пішоходів, проїзна дорога по провулку Проточному є єдиною впродовж 5 км для безперешкодного під`їзду до берега р. Дніпро та використовується позивачем і третіми особами для причалювання і відправлення моторних човнів, інших суден до дачних ділянок та для рибальства.

З посиланням на ч. 13 ст. 88 Водного кодексу України, згідно якої громадянам забезпечується безперешкодний та безоплатний доступ до узбережжя морів, морських заток, лиманів та островів у внутрішніх морських водах у межах пляжної зони, до берегів річок, водойм та островів для загального використання, вважаючи своє право на такий доступ порушеним, позивач звернувся до суду.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом спору в даній справі є рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради про №483 від 17.12.2019 року «Про затвердження локальної схеми з організації безпеки руху транспорту і пішоходів у м. Херсоні», яким затверджено схему з організації безпеки руху транспорту і пішоходів по пров. Проточному у м. Херсоні.

Окрім схеми затвердженої названим рішенням матеріали справи містять схему організації безпеки руху транспорту і пішоходів площами Перемоги, 200-річчя Херсона, Привокзальною, Івана Мозгового, В`ячеслава Черновола, Героїв (Героїв Сталінграда) та перехрестям вулиць у районі Гідропарку в м. Херсоні, затверджену рішенням Херсонської міської ради від 23.10.2017 року №937 (т.с.1 а.с.78).

З аналізу графічних матеріалів наведеної схеми вбачається, що перехрестя пров. Проточного та вул. Марії Фортус не містить обмежень щодо заїзду до провулку. Натомість, графічні матеріали затверджені оскарженим рішенням передбачають встановлення на перехресті названих вулиць відносно провулку Проточного заборонного знаку за номером 3.2 "Рух механічних транспортних засобів заборонено".

Встановлення такого знаку забороняє рух усіх механічних транспортних засобів по провулку Проточному.

Таким чином, відповідач, шляхом прийняття спірного рішення фактично заборонив рух усіх механічних транспортних засобів по провулку Проточному.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження, зокрема, рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Згідно ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР далі - Закон № 280) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (ст. 10 Закону №280).

Виконавчими органами рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади (ст. 11 Закону № 280).

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, в тому числі, власні (самоврядні) повноваження, а саме, управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню (пп. а) п. 1) ст. 30 Закону №280).

Відповідно до ст. 59 Закону № 280 Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради"... Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Підпунктом 44 пунктом 1 статті 26 Закону N280/97-ВР передбачено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить вирішення виключно на пленарних засіданнях питання встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушеннях яких передбачено адміністративну відповідальність.

Правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг визначає Закон України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 №2862-IV (далі - Закон № 2862).

Статтею 1 Закону № 2862 визначено, що автомобільна дорога - лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів; вулиця - автомобільна дорога, призначена для руху транспорту і пішоходів, прокладання наземних і підземних інженерних мереж у межах населених пунктів.

Автомобільні дороги загального користування є складовою Єдиної транспортної системи України і задовольняють потреби суспільства в автомобільних пасажирських і вантажних перевезеннях (ст. 7 Закону № 2862).

Відповідно до ст. 16 вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється органами місцевого самоврядування, у віддані яких вони знаходяться (ст. 17 Закону № 2862).

Згідно ст. 19 Закону № 2862 основними обов`язками органів місцевого самоврядування в частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів є:

1) забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів і пішоходів вулицями і дорогами міст та інших населених пунктів;

2) організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами;

3) видача дозволів на прокладання нових та ремонт існуючих мереж у межах "червоних ліній" вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

4) завчасне оповіщення учасників руху і мешканців міст та інших населених пунктів про строки та порядок тимчасового обмеження або припинення руху транспортних засобів;

5) здійснення статистичного обліку та паспортизації вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

6) забезпечення дотримання норм природоохоронного законодавства у процесі будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

7) видача в установленому порядку дозволів на тимчасове припинення руху.

Статтею 20 Закону № 2862 визначені основні права органів місцевого самоврядування щодо управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, в тому числі: встановлювати за погодженням з відповідним підрозділом Національної поліції тимчасові обмеження на рух транспортних засобів при проведенні ремонтних та інших робіт на вулицях і дорогах міст та інших населених пунктів; обмежувати або забороняти рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, визначені для них державними стандартами, у разі відсутності відповідного спеціального погодження.

Відповідно до ст. 32 Закону № 2862 користувачі автомобільних доріг мають право на: безперервні, безпечні та зручні умови руху; отримання оперативної інформації про дорожні умови та напрямки руху; відшкодування збитків у порядку, визначеному законом.

Користувачі автомобільних доріг зобов`язані:

1) дотримуватися вимог правил дорожнього руху;

2) використовувати транспортні засоби, конструкція та технічний стан яких відповідають вимогам установлених в Україні правил, норм та стандартів;

3) не забруднювати проїзну частину та смугу відведення доріг;

4) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

5) повідомляти відповідні дорожньо-експлуатаційні організації або відповідний підрозділ Національної поліції про виявлення перешкоди дорожньому руху;

6) не завдавати своїми діями шкоди автомобільним дорогам, їх складовим та користувачам цих доріг;

7) нести відповідальність за шкоду, заподіяну автомобільним дорогам, згідно із законом.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353-XII (далі - Закон № 3353).

Статтею 1 Закону № 3353 визначено, що цей Закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Державне управління у сфері дорожнього руху та його безпеки здійснюється Кабінетом Міністрів України, спеціально уповноваженими на це центральними органами виконавчої влади, органами виконавчої влади в Автономній Республіці Крим, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (ст. 3 Закону № 3353).

Статтею 6 Закону № 3353 визначена компетенція міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій. Так, до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить:

виконання вимог законодавства та рішень органів виконавчої влади про дорожній рух і його безпеку;

розробка, затвердження та реалізація міських і районних програм розвитку дорожнього руху та його безпеки;

формування міських і районних фондів, у тому числі позабюджетних, для фінансування програм і окремих заходів, спрямованих на розвиток дорожнього руху та його безпеки;

контроль за організацією навчання різних соціально-вікових груп населення Правил дорожнього руху, планування заходів, пов`язаних із профілактикою його безпеки, та контроль за їх виконанням;

контроль за підготовкою і підвищенням кваліфікації водіїв, технічним обслуговуванням і ремонтом транспортних засобів, забезпеченням розвитку сфери цих послуг;

організація дорожнього руху на території міста і району згідно з відповідними генеральними планами, проектами детального планування та забудови населених пунктів, автоматизованих систем керування дорожнім рухом, комплексних транспортних схем і схем організації дорожнього руху та з екологічно безпечними умовами;

здійснення та фінансування заходів, пов`язаних із профілактикою дитячого дорожньо-транспортного травматизму;

проведення роботи по пропаганді безпеки дорожнього руху;

організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів;

встановлення порядку і здійснення заходів щодо забезпечення охорони транспортних засобів на платних стоянках та в колективних гаражах;

прийняття рішень про розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування транспортних засобів та стоянок таксі на вулицях і дорогах населених пунктів, здійснення контролю за дотриманням визначених правилами паркування транспортних засобів вимог щодо розміщення, обладнання та функціонування майданчиків для паркування;

керівництво та контроль за діяльністю підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання за виконанням вимог законодавства, рішень органів державної виконавчої влади про дорожній рух і його безпеку;

контроль за виявленням дорожньо-транспортних пригод та впровадженням заходів у місцях їх концентрації, на аварійно-небезпечних ділянках вулиць, доріг та залізничних переїздах;

організація системи заходів щодо медичного забезпечення безпеки дорожнього руху та контроль за їх реалізацією;

накладання у межах своєї компетенції адміністративних стягнень за порушення законодавства у сфері дорожнього руху та його безпеки;

керівництво роботою по справлянню податків, зборів та інших обов`язкових платежів у сфері дорожнього руху.

До компетенції міських рад та їх виконавчих органів у сфері дорожнього руху також належить:

затвердження вимог до облаштування майданчиків для паркування транспортних засобів з урахуванням норм, нормативів, стандартів у сфері благоустрою населених пунктів, державних будівельних норм, технічних умов, Правил дорожнього руху та інших нормативних документів;

впровадження в межах відповідного населеного пункту автоматизованої системи контролю оплати вартості послуг з паркування, затвердження технічних вимог та завдання до цієї системи;

уповноваження інспекторів з паркування здійснювати у випадках, визначених законом, розгляд справ про адміністративні правопорушення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів;

визначення шляхів стимулювання користування електромобілями та іншими екологічними видами транспорту.

Органи, визначені частиною першою цієї статті, мають право розглядати і вирішувати інші питання, які відповідно до чинного законодавства належать до їх відання.

З викладеного, зокрема з приписів ч.1 ст. 6 Закону 3353, вбачається, що організація дорожнього руху на території міста належить до компетенції, зокрема, виконавчого комітету Херсонської міської ради.

Згідно визначення, сформованого в постанові Верховного суду від 21.08.2020 по справі № 634/820/16-а, організація дорожнього руху - це створення умов за допомогою інженерно-технічних засобів і організаційних заходів для достатньо швидкого, безпечного та зручного руху транспортних засобів і пішоходів.

Згідно зі статтею 27 Закону N 3353-XII організація дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах здійснюється із застосуванням технічних засобів, інформаційно-телекомунікаційних та автоматизованих систем керування та нагляду за дорожнім рухом відповідно до правил і стандартів, а також на основі проектів і схем організації дорожнього руху, погоджених із відповідними підрозділами Національної поліції. До вказаних проектів і схем за приписами відповідних підрозділів Національної поліції можуть бути внесені зміни та доповнення.

Організація дорожнього руху здійснюється спеціалізованими службами, що створюються відповідними органами: на автомобільних дорогах, що перебувають у власності територіальних громад, - органами місцевого самоврядування; на інших автомобільних дорогах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами; на залізничних переїздах - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки на залізничному транспорті.

Зміни в організації дорожнього руху з метою підвищення інтенсивності руху транспортних засобів за рахунок зниження рівня безпеки дорожнього руху не допускаються.

У разі виникнення загрози безпеці дорожнього руху, перешкод у русі транспортних засобів і пішоходів відповідні посадові особи Національної поліції, дорожніх і комунальних служб мають право вносити оперативні зміни в організацію дорожнього руху і вживати необхідних заходів щодо усунення перешкод.

При виникненні місць концентрації дорожньо-транспортних пригод усі заходи щодо ліквідації їх причин та умов виконуються позачергово.

Отже схема з організації безпеки руху транспорту і пішоходів є документом, створеним з метою виконання функцій відповідача щодо організації дорожнього руху.

А тому рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 17.12.2019 року "Про затвердження локальної схеми з організації безпеки руху транспорту і пішоходів у м. Херсоні" є прийнятим вповноваженим на те суб`єктом владних повноважень на противагу доводів позивача про протилежне.

Водночас, суд звертає увагу, що Конституційний Суд України у своєму рішенні від 16 квітня 2009 року №7-рп/2009 (справа № 1-9/2009 про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказав, що гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Такі ж положення закріплені у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.

З аналізу вищенаведених статей та враховуючи положення статей 11, 17, 19, 20 Закону № 2862, суд дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування на момент виникнення спірних правовідносин мали право на тимчасове обмеження або припинення руху транспортних засобів за наявності підстав, а саме при проведенні ремонтних та інших робіт на вулицях і дорогах міст та інших населених пунктів.

Обмежувати або забороняти рух транспортних засобів на постійній основі відповідач міг лише щодо транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, визначені для них державними стандартами, у разі відсутності відповідного спеціального погодження.

Окрім наведеного, ч. 11 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування обов`язково оприлюднюються, а проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються у порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Відповідачем, не зважаючи на відповідні вимоги ухвал суду, доказів опублікування проекту оспорюваного рішення, не надано. Зазначене процедурне порушення щодо не опублікування проекту рішення завадило позивачу та третім особам реалізувати своє право на участь у прийнятті оскарженого рішення саме у спосіб, визначений законами України "Про місцеве самоврядування" та "Про доступ до публічної інформації". При цьому суд зауважує, що дія спірного рішення стосується не тільки прав позивача як користувача автомобільними дорогами загального користування, а й прав інших користувачів цих доріг. Саме з цією метою законодавчо передбачено обов`язок, у цьому випадку виконавчого комітету Херсонської міської ради, оприлюднювати проекти рішень органу місцевого самоврядування не пізніше як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що будь-яке обмеження, що вводиться органом місцевого самоврядування в силу своїх несприятливих наслідків для осіб, яких вони стосуються, мають бути обґрунтованими.

Розглядаючи юридичну визначеність як один з головних елементів принципу верховенства права, закріпленого в частині першій статті 8 Основного Закону України, Конституційний Суд України наголошував на важливості вимоги визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакового застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (пункт 5 мотивувальної частини Рішення від 22 вересня 2005 року № 5-РН/2005).

Європейська Комісія „За демократію через право44 (Венеціанська Комісія) у Доповіді „Верховенство права44, схваленій на її 86-му пленарному засіданні, яке відбулося 25-26 березня 2011 року, зазначила, що одним із неодмінних елементів верховенства права є юридична визначеність (пункт 41); юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними (пункт 46).

Принцип юридичної визначеності не виключає визнання за органом державної влади певних дискреційних повноважень у прийнятті рішень, однак у такому випадку має існувати механізм запобігання зловживанню ними (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Суду від 8 червня 2016 року № 3-рп/2016).

Натомість, Рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 17.12.2019 року "Про затвердження локальної схеми з організації безпеки руху транспорту і пішоходів у м. Херсоні" не містить мотивів та підстав його прийняття. Під час судового розгляду відповідачем також не надано жодного обґрунтування щодо необхідності його прийняття. Отже, обмеження введені оскарженим рішенням не переслідували будь-якої правомірної мети, тобто рішення прийнято без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

З урахуванням зазначеного, надаючи оцінку рішенню суб`єкта владних повноважень в порядку, передбаченому статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у порядку, визначеному Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про дорожній рух", "Про автомобільні дороги", "Про доступ до публічної інформації".

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради № 483 від 17.12.2019 має бути скасоване як протиправне, оскільки прийняте відповідачем з порушенням визначеної законодавством процедури ухвалення рішення та без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Судові витрати розподілити згідно ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради (73000, м. Херсон, пр-т Ушакова, 37, ЄДПРОУ 04059958) від 17.12.2019 "Про затвердження локальної схеми з організації безпеки руху транспорту і пішоходів у м. Херсоні".

Стягнути з виконавчого комітету Херсонської міської ради (73000, м. Херсон, пр-т Ушакова, 37, ЄДПРОУ 04059958) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , інп. НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Ковбій

кат. 113070100