Справа № 320/8581/20
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/8581/20 Суддя (судді) першої інстанції: Дудін С.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О.,

Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, -

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2020 року о 16 год. 00 хв. позивач, Головне управління Державної податкової служби у Черкаській області, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Інтерагроінвест».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду . Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми процесуального права.

Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на позицію Верховного Суду, що викладена в постанові від 26 червня 2020 року у справі № 280/2993/19 та вказує, що податковий орган, звертаючись до адміністративного суду, самостійно визначає порядок такого звернення: в загальному порядку або відповідно до статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, при цьому, у випадку наявності спору про право звернення у загальному порядку можливе без попереднього звернення в порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

11 листопада 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест», в якому відповідач повністю підтримує позицію суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 22 вересня 2020 року о 16 год. 00 хв. позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовною заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Інтерагроінвест».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року заяву Головного управління ДПС у Черкаській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом надання до суду оригіналу платіжного документа про сплату судового збору до 23 вересня 2020 року 16 год. 00 хв.

23 вересня 2020 року на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання, до якого додано платіжне доручення від 16 вересня 2020 року № 2472 про сплату судового збору у сумі 2 102,00 грн.

В той же час, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року позовну заяву Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків залишено без розгляду.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції зазначив, що позовна заява була направлена позивачем до суду засобами поштового зв`язку 17 вересня 2020 року, про що свідчить відбиток печатки на лицьовій частині конверту, та надійшла до суду 22 вересня 2020 року о 16 год. 00 хв., тобто з пропуском строку, встановленого частиною другою статті 283 КАС України, враховуючи непоширення на спірні правовідносини положень частини дев`ятої статті 120 КАС України. Наведені обставини, згідно з положеннями частини п`ятої статті 270 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Порядок розгляду даної категорії справ регулюється нормами Глави 11 § 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ».

Особливості провадження у справах за зверненням органів ДПС щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків регламентовані статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частинами першою-п`ятою вищевказаної статті, провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо:

1) зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках платника податків;

2) підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків;

3) надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі;

4) зобов`язання керівника підприємства провести інвентаризацію основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, які перебували або перебувають під митним контролем чи використовувалися цим підприємством разом із товарами, які були поміщені у відповідний митний режим;

5) стягнення коштів за податковим боргом;

6) зобов`язання платника податків, який має податковий борг, укласти договір щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості цього платника на податковий орган.

Заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинна містити: 1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку, якщо такий відомий, щодо сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

У разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків.

Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику заяви та доданих до неї документів.

Повернення заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення її недоліків, але не пізніше ніж протягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо: 1) заявлено вимогу, не передбачену частиною першою цієї статті; 2) із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.

Частиною сьомою вищезазначеної статті також визначено, що у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Особливості обчислення процесуальних строків в окремих категоріях адміністративних справ, окрім іншого, врегульовано положеннями статті 270 КАС України.

Так, згідно з частиною першою статті 270 КАС України, на обчислення строків, встановлених статтями 273-277, 280-283 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої -десятої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 270 КАС України, днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду.

Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду.

Колегія суддів наголошує, що вказана вимога процесуального Закону має імперативний характер, тобто є категоричною вказівкою на обов`язок суду при вирішенні даного питання та не допускає інших, ніж передбачено нею, дій.

У контексті наведеного, суд вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Як вбачається з матеріалів справи. 11 вересня 2020 року Головним управлінням ДПС у Черкаській області виданий наказ №1256 «Про проведення фактичної перевірки», яким встановлено провести фактичну перевірку ТОВ «Інтерагроінвест» за місцем фактичної діяльності за адресою: Черкаська обл., Лисянський р-н., смт. Лисянка, вул. Гетьманський Шлях, 96 з 14.09.2020, тривалістю десять діб.

15 вересня 2020 року посадові особи Головного управління ДПС у Черкаській області здійснили вихід за фактичною адресою відповідача, проте представники ТОВ «Інтерагроінвест» не допустили представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки на підставі вказаного наказу, про що було складено акт відмови від проведення фактичної перевірки (від допуску посадових осіб контролюючого органу) від 15.09.2020 №4.

16 вересня 2020 року о 14 год. 00 хв. виконуючою обов`язки начальника Головного управління ДПС у Черкаській області Тетяною Харковською було прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків №19366/10/20-00-09-0110, яким застосовано умовний адміністративний арешт платника податків ТОВ «Інтагроінвест» (), юридична адреса: 09401, Київська обл., Ставищенський р-н., смт. Ставище, вул. Цимбала Сергія, буд.4.

17 вересня 2020 року у зв`язку із застосуванням умовного адміністративного арешту майна платника податків, Головним управлінням ДПС у Черкаській області направлено на адресу Київського окружного адміністративного суду позовну заяву про підтвердження обґрунтованості цього арешту з використанням засобів поштового зв`язку.

Як було зазначено вище, позовна заява надійшла до Київського окружного адміністративного суду та зареєстрована в Автоматизованій системі документообігу суду 22 вересня 2020 року о 16 год. 00 хв.

Відтак, з огляду на імперативне положення частини п`ятої статті 270 КАС України, яким передбачено, що днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо пропуску Головним управлінням ДПС у Черкаській області строку у 24 години для звернення до суду із відповідним позовом.

Оскільки позивачем пропущено двадцятичотирьохгодинний строк подання позовної заяви, такий строк не підлягав поновленню незалежно від причин його пропуску, суд першої інстанції вірно визначив наявність праових підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі частини п`ятої статті 270 КАС України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу,що судом першої інстанції у даному випадку було безпідставно залишено позовну заяву Головного управління ДПС у Черкаській області без руху, оскільки сплата за неї судового збору жодним чином не могла вплинути на наявність чи відсутність пропуску позивачем процесуального строку звернення до адміністративного суду.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Черкаській області не заперечує того, що позовна заявна в даній справі надійшла до Київського окружного адміністративного суду поза межами встановленого статтею 283 КАС України двадцятичотирьохгодинного строку.

В той же час, з посиланням на правову позицію Верховного Суду, що викладена в постанові від 26 червня 2020 року у справі № 280/2993/19, апелянт вказує, що податковий орган, звертаючись до адміністративного суду у даній категорії справ може використати як загальний порядок звернення до суду, так і передбачений статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України, залежно від наявності у справі спору про право. Контролюючий орган вважає, що податкова самостійно визначає порядок такого звернення (загальний чи відповідно до статті 283 КАС України), про що обов`язково зазначає в позовній заяві.

Так, у постанові від 26 червня 2020 року у справі № 280/2993/19, Верховний Суд дійшов висновку про те, що законодавцем визначено, що в порядку ст. 283 КАС України податковий орган може звернутись виключно у разі безспірності таких вимог, оскільки в протилежному випадку суд зобов`язаний відмовити у відкритті провадження відповідно до частини четвертої статті 283 КАС України у зв`язку з наявністю спору про право. Законодавцем встановлено, що суд повинен перевірити обґрунтованість застосування адміністративного арешту майна, та в разі наявності спору про право, такий розгляд здійснюється в загальному позовному провадженні.

Верховний Суд вказав, що податковий орган, звертаючись до адміністративного суду, самостійно визначає порядок такого звернення: в загальному порядку або відповідно до статті 283 КАС України з метою термінового розгляду, про що обов`язково зазначається в позовній заяві (заяві).

Повертаючись до фактичних обставин даної справи № 320/8581/20, колегія суддів першочергово звертає увагу на те, що Головним управлінням ДПС у Черкаській області при зверненні до Київського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків не було чітко вказано в позовній заяві, в якому порядку контролюючий орган звертається з цим позовом - в загальному чи в порядку, визначеному статтею 283 КАС України, що вже спростовує доводи апелянта про неврахування судом першої інстанції факту звернення із даним позовом в порядку загального провадження.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна), є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно з пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків (пункт 94.6 статті 94 ПК України).

Відповідно до пункту 94.10 статті 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

При цьому, згідно з підпунктом 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 ПК України, наслідком непідтвердження судом протягом 96 годин обґрунтованості адміністративного арешту майна, застосованого контролюючим органом, є припинення такого арешту.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями розділів VIII «Продовження та припинення арешту майна» та IX «Прийняття рішення про звільнення з-під арешту майна» Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, зі змісту яких не вбачається можливості прийняття рішення про звільнення з-під арешту майна за відсутності протягом 96 годин рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Тобто, з системного аналізу наведених норм вбачається, якщо заява про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків, подана відповідно до статті 283 КАС України, розглянута та задоволена по суті протягом 96 годин, то накладений адміністративний арешт не припиняється. В той же час, у протилежному разі він припиняється (перестають діяти передбачені розділом V Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 № 632 заходи, здійснені на виконання рішення про арешт майна платника податків).

Відтак, колегія суддів вважає, що правило про можливість звернення до суду у загальному порядку не може бути застосовано до вимог щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту, адже закон містить імперативну норму про необхідність перевірки обґрунтованості арешту протягом 96 годин (пункт 94.10 статті 94 ПК України).

Відсутність відповідного рішення суду має наслідком автоматичне припинення арешту, що робить неможливим подальше звернення до суду за підтвердженням його обґрунтованості. Більш того, закон (пункт 94.21 статті 94 ПК України) прямо забороняє і повторне накладення арешту з підстав накладення першого арешту у випадку, коли обґрунтованість арешту не була вчасно підтверджена рішенням суду.

Закінчення 96-годинного строку з моменту накладення арешту згідно з пунктом 94.10 статті 94 ПК України припиняє адміністративний арешт, а відтак звернення до суду з відповідною вимогою в будь-якому порядку, як передбаченому статтею 283 КАС України, так і загальному, позбавлене правового сенсу.

Таким чином, на думку колегії суддів, приписи ПК України та статті 283 КАС України в системному зв`язку виключають наявність у контролюючого органу альтернативних форм звернення до суду з вимогою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, ніж та, яка передбачена статтею 283 КАС України.

Так, звернення до суду з іншими, передбаченими частиною першою статті 283 КАС України вимогами (законність звернення з якими не втрачається з закінченням 96-годинного строку розгляду заяви судом) можливе і в загальному позовному порядку, зокрема, після закінчення встановленого цією статтею строку, в той же час, звернення до суду з заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків після його припинення позбавлене правового змісту.

Аналічний підхід до тлумачення відповідних правових норм був викладений в окремих думках суддів М. М. Гімона, І.Я. Олендера до постанови Верховного Суду від 26 червня 2020 року у справі № 280/2993/19, на яку посилається апелянт.

Принагідно, колегія суддів звертає увагу, що разом з вищевказаною постановою Верховного Суду, п`ятьма суддями було викладено окремі думки з приводу застосування правових норм у подібних правовідносинах.

Відтак, підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що наслідком звернення податкового органу до адміністративного суду з вимогою щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків із пропуском 24-годинного строку, встановленого частиною другою статті 283 КАС України є залишення заяви без розгляду на підставі частини п`ятої статті 270 КАС України.

Крім іншого, суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини «Устименко проти України» зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування ухвали Київського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення без розгляду позовної заяви Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 18 листопада 2020 року.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

А.Ю. Кучма