Справа № 280/7794/20
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

23 листопада 2020 року Справа № 280/7794/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30.10.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати дії відповідача щодо не включення до страхового стажу для обчислення пенсії періоду навчання позивача на денному підготовчому відділенні Запорізького медичного університету з 29.11.1977 по 25.07.1978 (включно) та на лікувальному факультеті денної форми навчання Запорізького медичного університету з 26.07.1978 по 31.08.1978 (включно) протиправними;

- зобов`язати відповідача включити до страхового стажу для обчислення пенсії періодів навчання позивача на денному підготовчому відділенні Запорізького медичного університету з 29.11.1977 по 25.07.1978 (включно) та на лікувальному факультеті денної форми навчання Запорізького медичного університету з 26.07.1978 по 31.08.1978 (включно), здійснивши перерахунок розміру та виплату пенсії за віком з часу призначення у зв`язку із збільшенням страхового стажу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 15.09.2016 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У вересні 2020 року від працівників Мелітопольського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) позивач дізналась, що термін її навчання з відривом від виробництва на денному підготовчому відділенні у Запорізькому медичному інституті з 29.11.1977 по 26.07.1978 не було зараховано до пенсійного стажу, оскільки стаж був зарахований не за даними трудової книжки, а згідно з того, що після закінчення підготовчого відділення особа не отримує освітнього рівня, отже це є підставою не зараховувати стаж.

У зв`язку із з`ясованими обставинами, 26 вересні 2020 року позивачем на адресу Мелітопольського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та безпосередньо Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області засобами поштового зв`язку направлено заяви, в яких позивач просила включити до страхового стажу для обчислення пенсії період її навчання на денному підготовчому відділенні Запорізького медичного університету з 29.11.1977 по 26.07.1978, згідно з записом у трудової книжці колгоспника №2084 від 06.07.1977, у зв`язку із чим здійснити перерахунок розміру пенсії з 15.09.2016. Проте, листом Мелітопольського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 02.10.2020 №8872-8907/3-02/8-0800/20 позивача було повідомлено, що час перебування на підготовчому відділенні при вищих навчальних закладах не є навчанням в вищому навчальному закладі, тому цей період не зараховується до стажу роботи при призначенні пенсії. Крім того, позивачем отримана відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 08.10.2020 №9032-8892/3-02/8-0800/20, в якій останнє повідомляло, що згідно з Положенням про підготовче відділення при вищому навчальному закладі, яке затверджено наказом Міністерства вищої та середньої спеціальної освіти від 26.09.1969 №712 підготовчі відділення, саме як і підготовчі курси, створюються для загальноосвітньої підготовки молоді для вступу до вищого навчального закладу. Після закінчення цієї підготовки особа тільки намагатиметься вступити на навчання до вищого навчального закладу. Зазначено, що оскільки позивач навчалась на підготовчому відділенні при вищому навчальному закладі, що не є навчанням у вищому навчальному закладі, цей період до стажу роботи не зараховується. Вважає, що фактично вказаним листом від 08.10.2020 №9032-8892/3-02/8-0800/20 відмовлено позивачу у задоволенні заяви від 26.09.2020 та у включенні до страхового стажу для обчислення пенсії період мого навчання на денному підготовчому відділенні Запорізького медичного університету з 29.11.1977 по 26.07.1978. При цьому, зі змісту витягу з підсистеми «Призначення та Виплати пенсії» позивачем також з`ясовано, що всупереч записам у трудовій книжці відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу період навчання на лікувальному факультеті денної форми навчання Запорізького медичного університету з 26.07.1978 по 31.08.1978 (включно). Позивач, вважаючи такі дії відповідача протиправними та з вимогою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області вчинити певні дії, звернулась до суду з даним адміністративним позовом. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 30.10.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №280/7794/20. Повідомлено сторін про розгляд справи протягом тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі одноособово суддею Лазаренком Максимом Сергійовичем за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без участі, повідомлення та виклику сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надавши 19.11.2020 до суду відзив на позовну заяву, в якому із посиланням на приписи Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про вищу освіту» стверджує, що період зарахування позивача слухачем підготовчого відділення не є навчанням у вищому навчальному закладі. Підготовчі курси (підготовче відділення) при вищому навчальному закладі не є рівноцінним самим вищим навчальним закладам, а навчання на підготовчому відділенні (курсах) не є складовою навчання у вищому навчальному закладі, так як у разі, якщо особа не вступить до останнього з будь-якої причини (відмова від вступу, не здача іспитів тощо), період навчання на підготовчих курсах (відділеннях) не може вважатись здобуттям вищої освіти, отже запис у трудовій книжці про період навчання на підготовчому відділенні не є підставою для зарахування цього періоду до страхового стажу. Також зазначає, що позивачем порушено шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, у зв`язку із чим відповідач наполягає на застосуванні статей 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України при винесенні рішення. За таких обставин, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , з 15.09.2016 перебуває на обліку в Мелітопольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, правонаступником якого наразі є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, та отримує пенсію за віком, призначену на підставі положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

26.09.2020 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до Мелітопольського відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та безпосередньо до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області заяви, в яких просила включити до страхового стажу для обчислення пенсії період її навчання на денному підготовчому відділенні Запорізького медичного університету з 29.11.1977 по 26.07.1978, згідно із записом в трудовій книжці колгоспника №2084 від 06.07.1977, у зв`язку із чим здійснити перерахунок розміру її пенсії з 15.09.2016.

Листом від 02.10.2020 за № 8872-8907/3-02/8-0800/20 Мелітопольський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомив, що час перебування на підготовчому відділенні при вищих навчальних закладах не є навчанням в вищому навчальному закладі, тому цей період не зараховується до стажу роботи при призначенні пенсії.

Також, листом від 08.10.2020 №9032-8892/3-02/8-0800/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомило, що згідно з Положенням про підготовче відділення при вищому навчальному закладі, яке затверджено наказом Міністерства вищої та середньої спеціальної освіти від 26.09.1969 №712 підготовчі відділення, саме як і підготовчі курси, створюються для загальноосвітньої підготовки молоді для вступу до вищого навчального закладу. Після закінчення цієї підготовки особа тільки намагатиметься вступити на навчання до вищого навчального закладу. Зазначено, що оскільки позивач навчалась на підготовчому відділенні при вищому навчальному закладі, що не є навчанням у вищому навчальному закладі, цей період до стажу роботи не зараховується.

Позивач, не погодившись з такими діями відповідача та з вимогою зобов`язати його вчинити певні дії, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 44 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 цього Закону особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Абзацом 1 пункту 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону заданими, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Слід зазначити, що відповідно до частини четвертої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 45 Закону СРСР від 19.07.1973 «Про затвердження Основ законодавства Союзу PCP і союзних республік про народну освіту» було передбачено, що вища освіта здійснюється в університетах, інститутах, академіях, заводах - втузах та інших навчальних закладах, віднесених у встановленому порядку до вищих навчальних закладів. Підготовка фахівців у вищих навчальних закладах здійснюється за денною, вечірньою та заочною формами навчання.

За змістом частини другої статті 53 чинного Закону України «Про вищу освіту» також визначено, що студентом (слухачем) є особа, яка в установленому порядку зарахована до вищого навчального закладу і навчається за денною формою, вечірньою або заочною, дистанційною формами навчання з метою здобуття певних освітнього та освітньо-кваліфікаційного рівнів.

Таким чином, навчанням у вищому навчальному закладі є період з дня зарахування особи до вищого навчального закладу на денну, вечірню або заочну форму навчання до дня її відрахування у зв`язку із завершенням навчання та отриманням відповідного документа про вищу освіту державного зразка.

У законодавстві, що діяло раніше (до 1 січня 2004 року), згідно з пунктом «д» частини третьої статті 56 Закону «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно з пунктом «е» статті 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема, вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти.

Так, підготовчі відділення при вищих навчальних закладах були створені відповідно до Постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 20.08.1969 №681 «Про організацію підготовчих відділень при вищих навчальних закладах» та Постанови ЦК КПУ та Ради Міністрів УРСР від 08.10.1969 №573.

Вказаними нормативно-правовими актами визначалося, що: 1) «при організації підготовчих відділень передбачається проведення учбових занять по денній, вечірній та заочній формах навчання...; створення відділень при наявності не менше 100 слухачів, які навчаються з відривом і без відриву від виробництва; строк навчання з відривом від виробництва - 8 місяців, без відриву від виробництва - 10 місяців» (п. 2 зазначених нормативних актів); 2) «на підготовчі відділення приймаються особи з закінченою середньою освітою з числа передових робітників, колгоспників і демобілізованих з рядів Збройних Сил СРСР. Молоді робітники і колгоспники, які вступають на підготовчі відділення, повинні мати стаж практичної роботи (не менше одного року). Відбір і направлення молоді на ці відділення здійснюються безпосередньо керівниками промислових підприємств, установ, організацій транспорту і зв`язку, радгоспів, колгоспів, командуванням військових частин за рекомендацією партійних, комсомольських і профспілкових організацій» (п. З зазначених нормативних актів). 3) «слухачам підготовчих відділень, зарахованим на навчання з відривом від виробництва, виплачується, стипендія в розмірі, встановленому для студентів І курсів вищих учбових закладів (п. 5 та 10 відповідно), при яких організовані підготовчі відділення, у відповідності з Постановою Ради Міністрів СРСР від 09.07.1963 № 774 та розпорядження Ради Міністрів УРСР від 27.07.1963 № 1114».

Крім цього, відповідно до вищевказаних нормативно-правових документів було розроблено та затверджено Положення про підготовче відділення при вищому навчальному закладі (Накази Міністерства вищої та середньої освіти СРСР №712 від 26.09.1969; №394 від 17.05.1971; №468 від 31.05.1974 та №504 від 14.07.1987), згідно з яким: а) «час навчання на підготовчому відділенні не перериває трудового стажу» (пункт 21); в) «особам зарахованим на підготовче відділення видається квиток слухача», «на слухачів підготовчого відділення поширюються права та обов`язки, встановлені для студентів вищого навчального закладу» (пункт 9-10).

На момент навчання ОСОБА_1 на денному підготовчому відділенні у Запорізькому медичному інституті порядок визначення трудового стажу, який давав право на пенсію за віком регулювався Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590 «Про затвердження положення про порядок призначення та виплати державних пенсій» (далі - Порядок).

Згідно з підпунктом «і» пункту 109 вказаного Порядку встановлено, що крім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних закладах (технікумах, педагогічних та медичних училищах і т.д.), партійних школах, совпартшколах, школах профрухів, на робфаках, перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі. При призначенні пенсій по старості періоди вказані у підпункті «і» зараховуються в стаж при умові, що цим періодам передувала робота в якості робітника чи службовця, або служба в складі Військових сил СРСР.

Слід також зауважити, що на час навчання ОСОБА_1 у вищому навчальному закладі не діяли Положення про освітньо-кваліфікаційні рівні (ступеневу освіту), затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1998 № 65, та Закон України «Про вищу освіту», у зв`язку із чим підстав для їх застосування немає.

Згідно зі статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації.

Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 цього Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Під час навчання позивача діяли норми Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, пункт 2.15 якої передбачав, що студентам, особам, які навчаються, аспірантам та клінічним ординаторам, що мають трудові книжки, учбовий заклад (науковий заклад) вносить запис про час навчання на денних відділеннях (в тому числі підготовчих) вищих і середніх спеціальних учбових закладах, в партійних школах і школах профруху. Підставою для таких записів є накази учбового закладу (науковий заклад) про зарахування або відрахування студента, особи, яка навчається, аспіранта, клінічного ординатора.

Також відповідно до пункту 2.16 чинної Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів, та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів.

Період роботи зазначених студентів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів у студентських таборах, при проходженні виробничої практики і при виконанні науково- дослідної госпдоговірної тематики і при проходженні стажування підтверджується відповідною довідкою із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади та часу роботи. На підставі цих довідок навчальні заклади (наукові установи) забезпечують занесення до трудових книжок студентів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів відомостей про роботу та стажування згідно з одержаними даними. Довідки зберігаються в особистих справах зазначених осіб, як документи суворої звітності.

Тобто, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами тільки у випадках відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Відповідно до записів трудової книжки трудової книжці колгоспника №2084 від 06.07.1977, у період до зарахування на підготовче відділення Запорізького медичного інституту, а саме з 06.07.1976 по 01.12.1977 (включно) ОСОБА_1 працювала різноробом у колгоспі ім. ХХІ з`їзду КПРС, що також підтверджується довідкою Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу «Дружба» №148 від 26.08.2016.

Судом встановлено, що згідно запису у трудової книжці колгоспника №2084 від 06.07.1977 позивач, на підставі наказу №487 від 29.11.1977, проходила навчання з відривом від виробництва на денному підготовчому відділенні у Запорізькому медичному інституті з 29.11.1977 по 26.07.1978.

У подальшому, одразу після закінчення підготовчого відділення - була зарахована студентом 1-го курсу лікувального факультету денної форми навчання з 26.07.1978 (наказ №286 від 26.07.1978).

Тобто, навіть з врахуванням чинного законодавства щодо ведення трудових книжок відповідний запис у її трудовій книжці присутній.

Таким чином, оскільки за нормами законодавства, що діяло у 1977-1978 роках, слухачі підготовчого відділення за правовим статусом прирівняні у правах до студентів вищого навчального закладу, час навчання позивача на підготовчому відділенні у період з 29.11.1977 по 25.07.1978 (включно) не переривав трудового стажу, а відтак, відповідно до положень частини четвертої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», час навчання позивача підлягає зарахуванню до трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України справа №442/5154/13-а (2а/442/14/14) від 17.11.2016.

Крім того, суд вважає безпідставним не врахування відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання з 26.07.1978 по 31.08.1978 (включно) на лікувальному факультеті денної форми навчання Запорізького медичного університету, оскільки з трудової книжці колгоспника №2084 від 06.07.1977 вбачається наявність підстав для врахування такого при призначенні пенсії.

Враховуючи наведене, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не включення до страхового стажу для обчислення пенсії періоду навчання позивача на денному підготовчому відділенні Запорізького медичного університету з 29.11.1977 по 25.07.1978 (включно) та на лікувальному факультеті денної форми навчання Запорізького медичного університету з 26.07.1978 по 31.08.1978 (включно) та проведення перерахунку призначеної пенсії є протиправними.

Частиною другою статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

За приписами частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування індивідуального акту суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Аналізуючи дані положення кодексу, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід врахувати положень статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Зважаючи на природу та підстави даного спору та, оскільки спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення, - вважає за необхідне просити суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області включити до страхового стажу для обчислення пенсії період навчання позивача на денному підготовчому відділенні Запорізького медичного університету з 29.11.1977 по 25.07.1978 (включно) та на лікувальному факультеті денної форми навчання Запорізького медичного університету з 29.11.1977 по 31.08.1978 (включно), здійснивши перерахунок розміру та виплату пенсії за віком з часу призначення із урахуванням різниці, яка вже була виплачена.

Щодо дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду слід зазначити про таке.

За приписами частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскільки саме зі змісту листа відповідача від 08.10.2020 №9032-8892/3-02/8-0800/20 вбачається, що позивачу було відмовлено у врахуванні спірного періоду навчання до страхового стажу, суд вважає, що саме з цього часу позивач дізнався про порушення свого права на належне пенсійне забезпечення та захист раніше отриманих прав, а відтак саме з цієї дати слід обчислювати строк, визначений статтею 122 КАС України для звернення до суду за захистом порушених прав та інтересів.

При цьому, слід враховує правові позиції Конституційного Суду України, викладені в рішеннях від 22.09.2005 у справі № 5-рп/2005, від 29.06.2010 у справі № 17-рп/2010, від 22.12.2010 у справі № 23-рп/2010, від 11.10.2011 у справі № 10-рп/2011, згідно яких громадяни мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також в тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано. Тобто, набуте право не може бути скасоване чи звужене.

Таким чином, суд вважає, що шестимісячний строк звернення до адміністративного суду із даним позовом позивачем не пропущений.

Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції № 57620 від 29.10.2020 ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 241, 243-246 та 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не включення до страхового стажу для обчислення пенсії періоду навчання ОСОБА_1 на денному підготовчому відділенні Запорізького медичного університету з 29.11.1977 по 25.07.1978 (включно) та на лікувальному факультеті денної форми навчання Запорізького медичного університету з 26.07.1978 по 31.08.1978 (включно) протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області включити до страхового стажу для обчислення пенсії періодів навчання ОСОБА_1 на денному підготовчому відділенні Запорізького медичного університету з 29.11.1977 по 25.07.1978 (включно) та на лікувальному факультеті денної форми навчання Запорізького медичного університету з 26.07.1978 по 31.08.1978 (включно), здійснивши перерахунок розміру та виплату пенсії за віком з часу призначення у зв`язку із збільшенням страхового стажу.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду в повному обсязі складено та підписане суддею 23.11.2020.

Суддя М.С. Лазаренко