Справа № 400/2390/20
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження в адміністративній справі
17 листопада 2020 р. № 400/2390/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження заяву відповідача про закриття провадження в адміністративній справі

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:військової частини НОМЕР_1 Херсонського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України, АДРЕСА_2

про:визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Судом розглядається адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки; зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 29.04.2014 р. по 15.08.2019 р.; зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за 2015-2019 роки.

В частині позовних вимог щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позов залишено без розгляду за клопотанням представника позивача.

12.11.2020 р. відповідач подав заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з виплатою суми індексації грошового забезпечення та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки. До заяви додано копії платіжних доручень про виплату індексації в розмірі 37068,26 грн та компенсації за невикористану додаткову відпуску в розмірі 25863,37 грн. Крім того, додано витяг з наказу від 19.08.2020 р. № 435-ОС про внесення змін до наказу від 15.08.2019 р. № 471-ОС щодо виплати позивачу грошової компенсації за 70 невикористаних календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2019 роки.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

На підставі поданих відповідачем доказів суд дійшов висновку, що оскаржувані позивачем порушення в частині компенсації за невикористані дні додаткової відпустки були виправлені відповідачем, що є підставою для закриття провадження у справі.

В решті позовних вимог позов залишено без розгляду.

Частиною 2 ст. 238 КАС України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Від сплати судового збору позивач звільнений як учасник бойових дій. До стягнення з відповідача заявлено 6000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Зокрема, до позову додано договір про надання правничої (правової) допомоги від 30.05.2020 р. № 9/2020, ордер на ім`я ОСОБА_2 , його свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, акт приймання-передачі наданих послуг та квитанцію до прибуткового касового ордера від 30.05.2020 р. № 2 на суму 3000,00 грн авансу (а. с. 11-16).

У відзиві та поданих до суду клопотаннях відповідач заявляв про необґрунтованість та безпідставність суми витрат, оскільки відсутні докази фактичного руху коштів по рахункам, а факт надання послуг підтверджується лише документами, сформованими та підписаними представником позивача. Позивач як учасник бойових дій мав право звернутися за безоплатною правовою допомогою, а не до адвоката з високими тарифами, отже, понесені ним витрати не були фактичними та неминучими.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в рішеннях від 26.02.2015 р. у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 р. у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 р. у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 р. у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Досліджуючи фактичність та неминучість понесених позивачем витрат, суд встановив, що 31.05.2020 р. (тобто до звернення до суду) адвокат Дмитренко В.В. звернувся до відповідача з адвокатським запитом щодо виплати позивачу індексації грошового забезпечення та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки (а. с. 9). Відповідач листом від 09.06.2020 р. повідомив, що для здійснення зазначених виплат позивачу необхідно звернутися із заявою та банківськими реквізитами (а. с. 10). Однак позивач до відповідача з відповідною заявою не звертався, а подав позов до суду.

Отже, саме поведінка позивача, його небажання подати заяву до відповідача призвели до необхідності судового розгляду спору. Крім того, обґрунтованим є і посилання відповідача на можливість позивача отримати безоплатну правову допомогу на підставі ст. 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Таким чином, витрати позивача на оплату послуг адвоката не були неминучими, що є підставою для відмови в їх стягненні з відповідача.

Керуючись ст. 134, 238, 248 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву відповідача про закриття провадження у справі задовольнити.

2. Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині нарахувати та виплатити компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за 2015-2019 роки.

Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України.

Ухвала підписана суддею 17.11.2020 р.

Суддя Н. В. Лісовська