Справа № 360/4020/20
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

17 листопада 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4020/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (дал - позивач, ОСОБА_1 ) до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач, Рубіжанське ОУПФУ Луганської області ) з такими вимогами:

1) визнати протиправними дії відповідача та скасувати рішення від 29 вересня 2020 року № 91 про відмову в призначенні пенсії відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу у зв`язку із не зарахуванням до пільгового стажу періоди трудової діяльності на підземних роботах за Списком № 1 з 29.06.1992 по 23.02.1998; з 22.06.1998 по 31.12.1998 та з 01.01.1999 по 17.08.2000 в Державному відкритому акціонерному товаристві шахта «Пролетарська» Дочірнього підприємства Державної холдингової компанії «Луганськвугілля»; з 09.03.1998 по 16.06.1998, 31.12.2004 в Державному відкритому акціонерному товаристві шахта «Голубівська» Дочірнього підприємства Державної холдингової компанії «Луганськвугілля»; з 01.08.2014-30.10.2014 у відокремленому підрозділі шахта «Вергілівська» Державного підприємства «Луганськвугілля»;

2) зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу періоди трудової діяльності на підземних роботах за Списком № 1 з 29.06.1992 по 23.02.1998; з 22.06.1998 по 31.12.1998 та з 01.01.1999 по 17.08.2000 в Державному відкритому акціонерному товаристві шахта «Пролетарська» Дочірнього підприємства Державної холдингової компанії «Луганськвугілля»; з 09.03.1998 по 16.06.1998, 31.12.2004 в Державному відкритому акціонерному товаристві шахта «Голубівська» Дочірнього підприємства Державної холдингової компанії «Луганськвугілля»; з 01.08.2014-30.10.2014 у відокремленому підрозділі шахта «Вергілівська» Державного підприємства «Луганськвугілля» та призначити пенсію відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення, з 15 червня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення мені пенсії відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Розглянувши подані документи, відповідач встановив, що мій пільговий стаж роботи складає 17 років 0 місяців 8 днів.

Рішенням від 24 червня 2020 року № 50 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач був змушений захищати свої порушені права в судовому порядку, у зв`язку із чим звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 у справі № 360/2694/20 визнано протиправним та скасовано рішення Рубіжанського ОУПФУ Луганської області від 24 червня 2020 року № 50 про відмову в призначенні мені пенсії згідно з абзацом 1 частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву від 15 червня 2020 року, зареєстровану за № 1670/252 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наведеної судом у рішенні.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 у справі № 360/2694/20, відповідач 29 вересня 2020року розглянув заяву від 15 червня 2020 року, зареєстровану за № 1670/252 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, правову оцінку, наведену судом у рішенні проігнорував.

Рішенням від 29 вересня 2020 року № 91 відповідач знову відмовив у зарахуванні до пільгового стажу значного періоду трудової діяльності і, як наслідок, у в призначенні пенсії згідно з абзацом 1 частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування відповідач, у своєму рішенні від 29.09.202020 № 91 зазначив ті ж самі підстави, які були вказані у Рішенні № 50, і які були предметом розгляду у справі № 360/2694/20 від 18.08.2020 та визнані необґрунтованими. До пільгового стажу роботи позивача за Списком № 1 безпідставно не зараховані періоди роботи під землею з повним робочим днем, а саме: - з 29.06.1992 по 23.02.1998 на шахті «Пролетарська» - з 09.03.1998 по 16.06.1998 на шахті «Голубівська»; - з 22.06.1998 по 31.12.1998 на шахті «Пролетарська» оскільки надані позивачем довідки, уточнюючі пільговий характер роботи видані підприємством, що розташоване на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до Розпорядження КМ України №1085 від 07.11.2014 - з 01.01.1999 по 17.08.2000 на шахті «Пролетарська» у зв`язку із тим, що у індивідуальних відомостях про застраховану особу зазначається невірний код підстави пільгового стажу. - 31.12.2004 на шахті «Голубівська»; - 01.08.2014 -30.10.2014 на шахті «Вергілівська» у зв`язку із відсутністю інформації у індивідуальних відомостях про застраховану особу по спеціальному стажу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З урахуванням викладеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою суду від 22.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 71-73).

09.11.2020 за вх. № 45616/2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 76-82), в якому зазначено таке.

Рішенням від 29.09.2020 № 91 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з абзацом 1 частини третім статті 114 Закону № 1058-ІV та зазначено підстави відповідно до яких до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи до пільгового стажу з 30.06.1986 по 11.03.1992; з 30.03.1992 по 01.08.1994, з 05.12.1994 по 11.03.1996 та з 10.04.1996 по 07.12.1998, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, відповідно до яких можливо визначити відпрацьований час в підземних умовах та відсутні результати проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Період роботи позивача з 01.08.2014 по 30.10.2014 не підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботу, так як у реєстрі застрахованих осіб Державною реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформації про спеціальний трудовий стаж позивача за період роботи з 01.08.2014 по 30.10.2014 немає.

Щодо роботи за 31.12.2004 (1 день зараховано до загального стажу) не зараховано до спеціального стажу, оскільки відповідно до ОК-5 за 2009 рік підприємство звітувало по спеціальному стажу (ЗП3014А2) в кількості 11 місяців 30 днів, що зараховано до спеціального стажу по з 01.01.2004 по 30.12.2004.

На підставі викладеного, з посиланням на частину першу статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 зі змінами, внесеними постановою КМУ від 09.12.2015 № 1028, відповідач просив відмовити у задоволенні позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , має статус внутрішньо переміщеної особи, підтверджений довідкою від 22.05.2020 № 917-, фактичне місце проживання/перебування як ВПО: АДРЕСА_2 (арк. спр. 68).

Матеріалами справи підтверджується, що 15.06.2020 ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського ОУПФУ Луганської області із заявою встановленого зразка про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з абзацом 1 частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058- IV (далі - Закон № 1058- IV).

Рішенням Рубіжанського ОУПФУ Луганської області від 24.06.2020 № 50 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з абзацом 1 частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV за відсутністю необхідного пільгового стажу (не менше 25 років).

Позивач звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення від 24.06.2020 № 50, зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу періодів трудової діяльності на підземних роботах за Списком № 1 з 29.06.1992 по 23.02.1998; з 22.06.1998 по 31.12.1998 та з 01.01.1999 по 17.08.2000 в Державному відкритому акціонерному товаристві шахта «Пролетарська» дочірнього підприємства Державної холдингової компанії «Луганськвугілля»; з 09.03.1998 по 16.06.1998, 31.12.2004 в державному відкритому акціонерному товаристві шахта «Голубівська» дочірнього підприємства Державної холдингової компанії «Луганськвугілля»; з 01.08.2014 по 30.10.2014 у відокремленому підрозділі шахта «Вергілівська» Державного підприємства «Луганськвугілля» та призначити пенсію відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення, з 15.06.2020.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 у справі № 360/2694/20 адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнив частково; визнано протиправним та скасоване рішення Рубіжанського ОУПФУ Луганської області від 24.06.2020 № 50 про відмову в призначенні пенсії згідно з абзацом 1 частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ; зобов`язано Рубіжанське ОУПФУ Луганської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.06.2020 зареєстровану за № 1670/252 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наведеної судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (арк. спр. 16-19)

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 у справі № 360/2694/20 набрало законної сили 18.09.2020.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 у справі № 360/2694/20 Рубіжанським ОУПФУ Луганської області повторно розглянуто заяву від 15.06.2020 про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , з урахуванням правової оцінки, наведеної судом у рішенні, та прийнято рішення від 29.09.2020 № 91 «Про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з абзацу 1 частини третьої статті 114 Закону № 1058-ІV ОСОБА_1 » (арк. спр. 14-15).

Рішення від 29.09.2020 № 91 «Про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з абзацу 1 частини 3 статті 114 Закону № 1058-ІV ОСОБА_1 » містить наступні обґрунтування відмови у зарахуванні до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 : періоди роботи з 29.06.1992 по 23.02.1998, з 09.03.1998 по 16.06.1998 та з 22.06.1998 по 31.12.1998 неможливо зарахувати до пільгового стажу роботи на підставі довідок, уточнюючих пільговий характер роботи, оскільки довідки видані підприємством, розташованим на тимчасово окупованій території України; період з 01.01.1999 по 17.08.2000 за Списком №1 не зараховано до пільгового стажу, як працівнику безпосередньо зайнятому повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (за умови зайнятості на таких роботах 25 років); період з 01.08.2014 по 30.10.2014, 31.12.2004 не зараховано до пільгового стажу, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу зазначався код підстави пільгового стажу за статтею 14 Закону № 1788-ХІІ (арк. спр. 14-15).

Дослідженням копії протоколу призначення пенсії ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії встановлено, що загальний страховий стаж позивача відповідачем визначено 29 років 06 місяців 23 днів, у тому числі стаж на пільгових роботах 19 років 00 місяців 23 дні (арк. спр. 52).

Вирішуючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з частини другої статті 19 Основного Закону України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788), від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що:

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

- заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок.

Відповідно до частини третьої статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Згідно з паспортом серії НОМЕР_2 , виданим 20.05.1997 Кіровським РВ УМВС України в Луганській області, дата народження позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто позивачу не виповнилося 50 років (арк.спр. 9-10).

Стаж позивача відповідачем визначено 29 років 06 місяців 23дні, у тому числі стаж на пільгових роботах 19 років 00 місяців 23 днів.

Між сторонами існує спір щодо врахування періодів роботи позивача до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 у справі № 360/2694/20, яке набрало законної сили 18.09.2020 (арк. спр. 16-19), вбачається, що предметом розгляду у зазначеній адміністративній справі була правомірність рішення Рубіжанського ОУПФУ Луганської області про відмову в призначенні пенсії від 24.06.2020 № 50 та зобов`язання Рубіжанського ОУПФУ Луганської області зарахувати до пільгового стажу періоди трудової діяльності на підземних роботах за Списком № 1 з 29.06.1992 по 23.02.1998; з 22.06.1998 по 31.12.1998 та з 01.01.1999 по 17.08.2000 в Державному відкритому акціонерному товаристві шахта «Пролетарська» дочірнього підприємства Державної холдингової компанії «Луганськвугілля»; з 09.03.1998 по 16.06.1998, 31.12.2004 в державному відкритому акціонерному товаристві шахта «Голубівська» дочірнього підприємства Державної холдингової компанії «Луганськвугілля»; з 01.08.2014 по 30.10.2014 у відокремленому підрозділі шахта «Вергілівська» Державного підприємства «Луганськвугілля» та призначити пенсію відповідно до абзацу 1 частини 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення, з 15.06.2020.

З судового рішення від 18.08.2020 у справі № 360/2694/20 встановлено, що 15.06.2020 Рубіжанським ОУПФУ Луганської області було прийнято рішення № 50 «Про відмову в призначенні пенсії згідно з абзацом 1 частини третім статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 (далі рішення від 24.06.2020 № 50).

Так, у судовому рішенні від 18.08.2020 у справі № 360/2694/20 зазначено наступні обставини: «Виходячи із змісту рішення Рубіжанського ОУПФУ Луганської області від 24.06.2020 № 50 вбачається, що станом на дату звернення загальний стаж роботи позивача складає 29 років 06 місяців 23 дні, у тому числі стаж роботи на пільгових умовах 19 років 00 місяців 23 дні, а саме: стаж роботи, як працівнику безпосередньо зайнятому повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах складає 17 років 00 місяців 08 днів та стаж за Списком № 1 складає 02 роки 00 місяців 15 днів. Періоди роботи з 29.06.1992 по 23.02.1998, з 09.03.1998 по 16.06.1998 та з 22.06.1998 по 31.12.1998 не можливо зарахувати до пільгового стажу роботи на підставі довідок, уточнюючих пільговий характер роботи, оскільки довідки видані підприємством, що розташовано на тимчасово окупованій території України. До пільгового стажу ОСОБА_1 зараховано період з 01.01.1999 по 17.08.2000 за Списком № 1, але вказаний період не зараховано до пільгового стажу роботи, як працівнику безпосередньо зайнятому повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (за умови зайнятості на таких роботах 25 років.). За період з 01.01.1999 по 17.08.2000 не зараховано до пільгового стажу, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу зазначався код підстави пільгового стажу за статтею 14 Закону № 1788-XII (ЗП3014А1)».

Суд у зазначеній справі дійшов правового висновку про необхідність врахування довідок, уточнюючих пільговий характер роботи, оскільки довідки видані підприємством, що розташовано на тимчасово окупованій території України.

З оскаржуваного рішення Рубіжанського ОУПФУ Луганської області від 29.09.2020 № 91, прийнятого на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 у справі № 360/2694/20, яке набрало законної сили 18.09.2020 вбачається, що відповідачем за тими ж самими спірними періодами відмовлено у їх зарахуванні з підстав видання уточнюючих довідок підприємствами, які розташовані на окупованій території України.

У рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 у справі № 360/2694/20, судом зазначено: «Суд зауважує, що рішенням про відмову у призначенні пенсії від 24.06.2020 № 50 не було зараховано до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 з 29.06.1992 по 23.02.1998, з 09.03.1998 по 16.06.1998 та з 22.06.1998 по 31.12.1998. Також, відповідачем не зараховано період роботи позивача з 01.01.1999 по 17.08.2000.

Натомість, згідно зі змісту відзиву на позовну заяву вбачається, що до пільгового стажу роботи позивача не зараховано період роботи:

- з 01.08.2014 по 30.10.2014 у відокремленому підрозділі шахта «Вергілівська» Державного підприємства «Луганськвугілля» підземним машиністом електровоза 4 розряду з повним робочим днем під землею;

- 31.12.2004 зараховано до загального стажу, однак не зараховано до спеціального стажу;

- з 01.01.1999 по 17.08.2000 на шахті «Пролетарська» дочірнього підприємства Державної холдингової компанії «Луганськвугілля» (арк. спр. 78-84).

Таким чином, розбіжності щодо визначення дійсного пільгового стажу роботи позивача відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які не було зараховано відповідачем, свідчать про недотримання останнім принципам обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення».

З цих підстав, як слідує із змісту судового рішення суд дійшов про передчасність позовних вимог про зарахування періодів трудової пенсії та призначення пенсії.

З цього приводу суд зазначає, що у даному випадку висновок про передчасність йде щодо періодів, які були зазначені відповідачем у відзиві, а не у рішенні Рубіжанського ОУПФУ Луганської області від 24.06.2020 № 50.

Отже, у спірних правовідносинах суд враховує рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 у справі № 360/2694/20, що набрало законної сили, в якому надана правова оцінка неврахування відповідачем періодів з 29.06.1992 по 23.02.1998, з 09.03.1998 по 16.06.1998 та з 22.06.1998 по 31.12.1998 з підстав неврахування довідок виданих підприємствами, розташованими на окупованій території України та ці обставини з урахуванням статті 78 КАС України є звільненими від доказування.

Суд наголошує, що відповідач, у разі незгоди з судовим рішенням, мав право на його оскарження у строк та порядок, визначений КАС України.

Визначення в оскаржуваному рішенні від 29.09.2020 № 91 «Про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з абзацом 1 частини третьої статті 114 Закону № 1058-ІV ОСОБА_1 » повторно з тих самих підстав відмови, а саме: видання довідок підприємствами, які розташовані на окупованій території, та за тими ж періодами з 29.06.1992 по 23.02.1998, з 09.03.1998 по 16.06.1998 та з 22.06.1998 по 31.12.1998 свідчить про те, що правова оцінка, наведена судом у рішенні не врахована.

Зважаючи, що періодам з 29.06.1992 по 23.02.1998, з 09.03.1998 по 16.06.1998 та з 22.06.1998 по 31.12.1998 з підстав неврахування до пільгового стажу роботи на підставі довідок, уточнюючих пільговий характер роботи, виданих підприємством, розташованим на тимчасово окупованій території України, надана у рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 у справі № 360/2694/20, що набрало законної сили, суд не надає правову оцінку підставам відмови повторно, та відповідно такі періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Судом надається оцінка періодам, яким не була надана правова оцінка у рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 у справі № 360/2694/20.

Щодо періоду з 01.01.1999 по 17.08.2000 за Списком № 1, який не зараховано до пільгового стажу, як працівнику безпосередньо зайнятому повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (за умови зайнятості на таких роботах 25 років).

Дослідженням трудової книжки позивача НОМЕР_3 (арк. спр. 20-21) встановлено, що вона містить наступні записи:

12. Прийнятий підземним машиністом електровоза з повним робочим днем під землею ділянки внутрішньо шахтного транспорту Державного відкритого акціонерного товариства шахта «Пролетарська» дочірнього підприємства Державної холдингової компанії «Луганськвугілля» з 22.06.1998, наказ від 22.06.1998 № 285п;

13. На підставі атестації робочих місць професія машиніст електровозу з повним робочим днем на підземних роботах користується правом пенсії на пільгових умовах, наказ від 18.11.1998 № 441;

14. 17.08.2000 звільнений у зв`язку із скороченням штатів, наказ від 14.08.2000 № 417.

Згідно з частиною першою статті 48 КЗпП України та статтею 62 Закону № 1788 основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом № 1788 (статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Відповідно да записів у трудовій книжці, позивач працював у період з 22.06.1998 по 18.11.1998 підземним машиністом електровозу з повним робочим днем під землею (арк. спр. 20-21).

Записи у трудовій книжці проведено у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.

Таким чином, посилання відповідача про зарахування періоду з 01.01.1999 по 17.08.2000 до пільгового, але не зарахування стажу як працівнику безпосередньо зайнятому повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах, суд не бере до уваги, оскільки робота позивача з повним робочим днем під землею в повній мірі підтверджується записами в трудовій книжці та також запис у трудовій книжці після 1992 року містить відмітку щодо атестації робочих місць.

Крім того, рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 у справі № 360/2694/20 визначено обов`язок прийняття уточнюючих довідок, виданих підприємствами розташованими на окупованій території України. Отже вказаний період роботи позивача підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи, як працівнику безпосередньо зайнятому повний робочий день на підземних роботах.

Доводи позивача стосовно неможливості зарахування вказаного періоду до пільгового стажу у зв`язку із визначенням в індивідуальних відомостях про застраховану особу коду підстави пільгового стажу (ЗП3014А1), судом відхиляються, зважаючи на те, що пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями може бути підтверджений лише відповідними записами у трудовій книжці та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Як на підставу для відмови в зарахуванні до пільгового стажу періодів 01.08.2014 по 30.10.2014, та одного дня 31.12.2004 відповідач посилається на відсутність відомостей по спеціальному стажу згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини шостої статті 20 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Згідно із частиною дванадцятою статті 20 Закону № 1058 страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону № 1058 передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із частиною третьою статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

У відповідності до статті 4 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 2464-VI) платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.

Згідно із частиною одинадцятою та дванадцятою статті 9 Закону № 2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів про призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.7 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

З огляду на положення частин першої та другої статті 24 Закону № 1058-IV, законодавцем визначено дві обов`язкові умови для включення стажу роботи особи до страхового стажу, а саме:

1) особа підлягала Загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню;

2) сплата страхових внесків у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як вказано у частині другій статті 24 Закону № 1058-IV, даними, за якими територіальними органами Пенсійного фонду України обчислюється страховий внесок, зокрема й щодо сплати страхових внесків, є дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу позивача з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (форм ОК-5) у періоди з 01.08.2014 по 30.10.2014 та 31.12.2004 відомості про сплату страхових внесків відсутні.

Однак, при прийнятті оскаржуваного рішення від 29.09.2020 № 91 про відмову у призначенні пенсії відповідачем не враховані вищевказані положення Закону № 2464-VI в частині настання відповідальності за невиконання обов`язку щодо належної сплати страхових внесків саме для страхувальника, а не для застрахованої особи.

Суд зазначає, що, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним судому постанові від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16), від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а та від 20 березня 2019 року у справі № 688/947/17.

У свою чергу, рішення відповідача від 29.09.2020 за № 91 не містить жодних відомостей про з`ясування Рубіжанським ОУПФУ Луганської області обставин щодо отримання ОСОБА_1 заробітної плати за періоди з 01.08.2014 по 30.10.2014 та 31.12.2004, а також утримання страхувальником єдиного соціального внеску з такої заробітної плати позивача. Крім того, у спірні періоди позивач працював на ВП «Шахта «Вергелівська» ДП «Луганськвугілля».

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на сьогоднішній день ДП «Луганськвугілля» (ідентифікаційний код юридичної особи 32473323) не ліквідоване, зареєстроване на у м. Києві, Святошинський район, пров. Приладний, буд. 2-а.

З огляду на викладене, визначена відповідачем в оскаржуваному рішенні підстава для відмови в призначені пенсії як відсутність відомостей по спеціальному стажу згідно індивідуальних відомостей позивача про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 01.08.2014 по 30.10.2014 та 31.12.2004 є необґрунтованою.

У відповідності до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідач відповідно до положень пункту 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 як орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Вказані положення свідчать, що відповідач в межах своєї компетенції має право також самостійно звертатися до органів державної влади та підприємств з метою перевірки даних про стаж та умови роботи. Натомість відповідачем не надано доказів звернення до ДП «Луганськвугілля», з метою перевірки даних про стаж та умови роботи.

Таким чином, вищенаведене свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення.

За наслідками розгляду справи, суд дійшов висновку, що рішення відповідача від 29 вересня 2020 року № 91 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 та зарахування до пільгового стажу спірних періодів, прийнято без повного з`ясування усіх обставин справи, у зв`язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо способу захисту, суд зазначає наступне.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі «Олссон проти Швеції» від 24.03.1988) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (Постанова Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі 826/4418/14).

Отже, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок прийняття відповідачем протиправного рішення від 29.09.2020 № 91 «Про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з абзацом 1 частини третьої статті 114 Закону № 1058-ІV ОСОБА_1 », а не внаслідок протиправності дій, тому належним способом захисту порушеного права в даному випадку є:

визнання протиправним та скасування рішення Рубіжанського ОУПФУ Луганської області від 29.09.2020 № 91 «Про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з абзацом 1 частини третьої статті 114 Закону № 1058-ІV ОСОБА_1 » ;

зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу періоди з 01.09.1972 по 17.08.1973, з 12.05.1974 по 27.05.1976, з 03.08.1976 по 08.12.1977, з 29.12.1977 по 30.08.1994, з 23.06.2000 по 30.06.2000, з 01.07.2003 по 31.12.2003 та призначити пенсію відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення із заявою про призначення пенсії, з 15.06.2020.

Позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача задоволенню не підлягають.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною восьмою статті 139 КАС України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з матеріалами справи позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 840,80 грн судового збору (арк. спр. 13).

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (місце знаходження: 93009, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Студентська, буд. 35-А, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 29.09.2020 № 91 «Про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з абзацом 1 частини третьої статті 114 Закону № 1058-ІV ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди трудової діяльності на підземних роботах за Списком № 1 з 29.06.1992 по 23.02.1998, з 22.06.1998 по 31.12.1998 та з 01.01.1999 по 17.08.2000 в Державному відкритому акціонерному товаристві шахта «Пролетарська» дочірнього підприємства Державної холдингової компанії «Луганськвугілля»; з 09.03.1998 по 16.06.1998, 31.12.2004 в Державному відкритому акціонерному товаристві шахта «Голубівська» дочірнього підприємства Державної холдингової компанії «Луганськвугілля», з 01.08.2014 по 30.10.2014 у відокремленому підрозділі шахта «Вергілівська» Державного підприємства «Луганськвугілля» та призначити пенсію відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення із заявою про призначення пенсії, з 15.06.2020.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Захарова