Справа № 265/5828/20
Суддя: Адамова Т. С.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/5828/20
Провадження №2-а/265/72/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Адамової Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в місті Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до в.о. начальника відділення загального зв`язку відділу прикордонної служби "Мілове" ім. В. Банних Луганського прикордонного загону Скорика Андрія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 08 вересня 2020 року звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області із адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії СхРУ № 072823 від 02.09.2020 року, складеної в.о. начальника відділу прикордонної служби «Мілове» ім.. В.Банних Луганського прикордонного загону Скорика Андрієм Сергійовичем, відповідно до якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 1700 гривень, та про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-2 КУпАП. В обґрунтування вказаного позову посилався на те, що зі змісту постанови від 02.09.2020 року під час прикордонного контролю було виявлено, що він, ОСОБА_1 , перетнув державний кордон України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово недіючий пункт пропуску «Новоазовськ», чим порушив п.3 Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2019 року № 815, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 204-2 КУпАП. Вважає, що вищевказана постанова є незаконною, оскільки порушує його права та підлягає скасуванню в повному обсязі.

21 жовтня 2020 року до суду надійшов відзив відповідача Скорик А.С. , в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю. В обґрунтування заперечень посилався на те, що 02 вересня 2020 року позивач перетнув державний кордон України з ТОТ України до РФ через тимчасово недіючий ППр «Новоазовськ». При дачі пояснень позивач не висказував будь-яких заперечень або зауважень до змісту відібраних пояснень та не надав будь-яких документів, які би звільняли його від адміністративної відповідальності або пом`якшували відповідальність за адміністративне правопорушення.

12 листопада 2020 року надійшла відповідь на відзив позивача ОСОБА_1 , в якій він зазначає, що у справі відсутні докази, а він вважає себе невинуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-2 КУпАП. Просив позовні вимоги задовольнити, а справу закрити.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 09 вересня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 21 вересня 2020 року відкрите провадження по справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України, має зареєстроване місце проживання на тимчасово окупованій території за адресою: АДРЕСА_1 - 11.

З 12 липня 2017 року, позивач взятий на облік як внутрішньо переміщена особа та має фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою №1413-18790 від 12.07.2017 року.

Судом встановлено, що 02 вересня 2020 року в.о. начальника відділення прикордонної служби «Мілове» ім.. В.Банних Луганського прикордонного загону Скорика Андрієм Сергійовичем було складено постанову серія СхРУ №072823 про порушення митних правил ОСОБА_1 , передбачених ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень.

Згідно вказаної постанови, 02 вересня 2020 року ОСОБА_1 перетнув державний кордон України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово недіючий пункт пропуску «Новоазовськ» чим порушив п.3 Порядку виїзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій.

Згідно ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 202-203-1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Згідно п.п. 6 п. 3 розділу II Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення затвердженої наказом МВС України від 08.09.2013 року № 898, інспектор мав право розглядати справу про адміністративне правопорушення та накладати адміністративне стягнення.

Згідно ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положенням ст. 6 та 12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» закріплено, що порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території в Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій встановлюється відповідно до цього Закону.

В`їзд осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзд осіб, переміщення товарів з таких територій здійснюються через контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Командувач об`єднаних сил у разі реальної загрози життю та здоров`ю осіб, які перетинають лінію розмежування, має право обмежити в`їзд цих осіб на тимчасово окуповані території Донецької та Луганської областей на період існування цієї загрози.

Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно п. 3 Порядку виїзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 р. № 815, в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку. Контрольні пункти функціонують без вихідних, цілодобово. Пропуск осіб, транспортних засобів та товарів через такі пункти здійснюється відповідно до режиму їх функціонування, встановленого Командувачем об`єднаних сил. Контрольні пункти не призначені для перетинання державного кордону. Рух автомобільного транспорту в межах контрольованої території від контрольних пунктів до лінії розмежування та у зворотному напрямку здійснюється лише дорожніми коридорами (автомобільними). Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено. Об`їзні шляхи навколо дорожніх коридорів (автомобільних та на залізничному транспорті) за рішенням Командувача об`єднаних сил ліквідуються (перекриваються). За рішенням Командувача об`єднаних сил у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у випадках, передбачених законодавством, можуть встановлюватися додаткові обмеження та/або заборони переміщення осіб, не залучених до проведення таких заходів, транспортних засобів та товарів. Виконання законних вимог уповноважених службових осіб військових формувань, правоохоронних та інших державних органів, яких залучено до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях та які здійснюють контроль в`їзду/виїзду, є обов`язковим для всіх осіб, які в`їжджають на тимчасово окуповані території та виїжджають з таких територій.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні будь-які достовірні і достатні докази наявності в діях ОСОБА_1 того складу адміністративного правопорушення, який вказано в оскаржуваній постанові, а саме, що ОСОБА_1 перетнув державний кордон України з тимчасово окупованих територій України до Російської Федерації через тимчасово недіючий КПП «Новоазовськ».

При цьому, суд зауважує, що сам факт визнання особою вини у адімінстартивному правопорушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про накладення на таку особу стягнення за відсутності інших належних доказів, тому не звільняє посадову особу суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятого рішення

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у псоатнові від 08 липня 2020 року по справі № 177/525/17.

Таким чином, факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення є недоведеним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.

Враховуючи те, що відповідачем не надано до суду доказів скоєння позивачем правопорушення саме за тих обставин, які вказані в оскаржуваній постанові, суд приходить до висновку про не доведення тієї події правопорушення за участю ОСОБА_1 , яка вказана у оскаржуваній постанові.

Оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до в.о. начальника відділу прикордонної служби «Мілове» ім.. В.Банних Луганського прикордонного загону Скорика Андрія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі, - підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 336, 345, 349, 350 МК України, ст.ст. 7, 11, 247 КУпАП, ст.ст. 6, 9, 14, 77, 159, 162, 242, 271, 272, 286 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до в.о. начальника відділу прикордонної служби «Мілове» ім.. В.Банних Луганського прикордонного загону Скорика Андрія Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі, - задовольнити.

Постанову серії СхРУ № 072823 від 02 вересня 2020 року, винесену в.о. начальника відділу прикордонної служби «Мілове» ім.. В.Банних Луганського прикордонного загону Скориком Андрієм Сергійовичем про порушення митних правил ОСОБА_1 , передбачених ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень, - скасувати, та закрити провадження по справі про вказане адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі у десятиденний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя: Адамова Т.С.