Справа № 460/1417/19
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 460/1417/19 пров. № А/857/8072/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Запотічного І.І.,

суддів Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Галаз Ю.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року ( суддя Зозуля Д.П., ухвалене в м.Рівне о 11:23, повний текст складено 22.05.2020 р.) у справі №460/1417/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруський льон-Україна» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

14.06.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Білоруський Льон -Україна звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 №.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що контролюючим органом проведено перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Білоруський Льон-Україна, за результатами якої складний акт Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ Торговий Дім Білоруський Льон-Україна, , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2018 від 04.02.2019 №218/17-00-14-01/37134791. На підставі даного акта винесені податкові повідомлення-рішення від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 №. Платник податків звернувся до Державної фіскальної служби зі скаргою, за результатами розгляду якої прийняте рішення про результати розгляду скарги від 27.05.2019 №24140/6/99-99-11-04-01-25, яким скаргу платника податків залишено без задоволення, а оскаржувані рішення без змін. Позивач вказує, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені на підставі акта перевірки, за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки, проте такий акт складений без фактичного проведення перевірки; платник податків не здійснював допуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки; Акт перевірки містить недостовірну інформацію, зокрема, щодо відмови директора товариства 15.01.2019 від підписання в направленні на перевірку, оскільки директор не був на території України взагалі; посадовими особами контролюючого органу оформлено Акт перевірки за відсутності допуску до такої перевірки; в Акті перевірки вказано, що ревізорами складені Акти відсутності посадових осіб від 16.01.2019, від 17.01.2019, від 22.01.2019, від 23.01.2019, від 24.01.2019, від 25.01.2019, від 28.01.2019, в той час як у відповіді фіскального органу від 27.02.2019 зазначено за такими датами інші документи, а саме акти відмови від надання документів.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, його оскаржив відповідач ГУ ДПС в Рівненській області подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, в якій покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, не зясування всіх фактичних обставин справи, просить скасувати оскаржуване Рівненського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 року та ухвалити нове рішення, яким позивачу відмовити в задоволенні позову.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не повинен сприймати як обовязкові висновки щодо фактичних обставин справи, наведенні у чинних судових рішеннях за інших адміністративних, цивільних чи господарських справ. Для спростування преюдиційних обставин, передбачених вказаним положенням КАС України, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази. Ці докази повинні бути оцінені судом, що розглядає справу, у загальному порядку. Апелянт вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи на підставі встановлених ним обставин (в тому числі преюдиційних) повинен був самостійно кваліфікувати поведінку відповідача при призначенні та проведенні документальної планової виїзної перевірки і дійти власних висновків щодо правомірності/неправомірності такої поведінки в причинно-наслідковому звязку з прийняттям оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Позивач ТзОВ «Торговий дім «Білоруський льон-Україна» у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, вважає оскаржуване судове рішення законним та просить залишити його без змін.

Представник апелянта (відповідача) в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове яким відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти вимог апелянта, вважав їх необгрунтованими та просив оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі направлень від 14.01.2019 №67/17-00-14-01, №66/17-00-14-01, №65/17-00-14-01 та відповідно до наказу від 27.12.2018 контролюючим органом проведено перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Білоруський Льон-Україна, за результатами якої складний акт Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ Торговий Дім Білоруський Льон-Україна, , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2018 від 04.02.2019 №218/17-00-14-01/37134791.

На підставі вказаного акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019 №, яким визначено суму штрафних санкцій у розмірі 510,00 грн.; податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 2299504,00 грн., з яких за податковим зобов`язанням 1839604,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 459900,00 грн.; податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019 №, яким зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за серпень-вересень 2018 року на суму 60879,00 грн.; податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019 №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на доходи фізичних осіб на суму 510,00 грн.; податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019 №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції та пеню за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 6479754,31 грн.; податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 27320484,00 грн., з яких за податковим зобов`язанням 22530029,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 4790455,00 грн.; податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019 №, яким застосовано штрафні санкції за порушення валютного законодавства на суму 2720,00 грн..

За результатами адміністративного оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень ДПС України прийняте рішення про результати розгляду скарги від 27.05.2019 № 24140/6/99-99-11-04-01-25, яким скаргу платника податків залишено без задоволення, а оскаржувані рішення без змін.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 № винесені на підставі акта перевірки, за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки, проте такий акт складений без фактичного проведення перевірки; платник податків не здійснював допуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки; Акт перевірки містить недостовірну інформацію, зокрема, щодо відмови директора товариства 15.01.2019 від підписання в направленні на перевірку, оскільки директор не був на території України взагалі; посадовими особами контролюючого органу оформлено акт перевірки за відсутності допуску до такої перевірки; в акті перевірки вказано, що ревізорами складені акти відсутності посадових осіб від 16.01.2019, від 17.01.2019, від 22.01.2019, від 23.01.2019, від 24.01.2019, від 25.01.2019, від 28.01.2019, в той час як у відповіді фіскального органу від 27.02.2019 зазначено за такими датами інші документи, а саме акти відмови від надання документів.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 у справі №460/58/19 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Білоруський льон-Україна до Головного управління ДФС у Рівненській області задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Рівненській області від 27.12.2018 №3238 Про проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Білоруський льон Україна, .

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2020 у справі №460/58/19 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишено без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 без змін.

Крім цього, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року у справі №460/633/19, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Рівненській області по проведенню в період з 15.01.2019 по 28.01.2019 документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Торговий дім «Білоруський льон-Україна» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2018.

Положення статті 19 Конституції України встановлюють, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту оскаржуваних рішень вбачається, що такі прийняті на підставі, зокрема, Податкового кодексу України, Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» № 15-93 від 19.02.1993.

Відповідно до пп. 20.1.4, 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення та застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

З системного аналізу вказаних норм права, судом першої інстанції вірно встановлено, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення фіскальним органом рішень про застосування штрафних санкцій у порядку передбаченому Податковим кодексом України, у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення рішення.

Така компетенція не виникає в силу самого лише факту вчинення платником податків податкового правопорушення. Для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платникові податків шляхом прийняття рішення в зв`язку допущеними таким платником порушеннями необхідно дотриматися певних умов, а саме провести податкову перевірку.

Нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

У випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 16.02.2016 (справа №826/12651/14), від 27.01.2015 (справа №21-425а14) та у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17.03.2018 (справа №1570/7146/12), від 24.10.2018 (справа №808/1746/15), від 04.02.2019 (справа №807/242/14).

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 №, від 01.03.2019 № є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено обставини щодо протиправності призначення та проведення перевірки, за результатами якої складний акт від 04.02.2019.

Доводи апелянта зазначені в апеляційній скарзі та обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді, оскільки, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року у справі № 460/1417/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 17.11.2020