Справа № 520/15999/2020
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

"16" листопада 2020 р. Справа № 520/15999/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву акціонерного товариства «Мегабанк» про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом акціонерного товариства «Мегабанк» до Міністерства фінансів України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, акціонерне товариство «Мегабанк», з адміністративним позовом до Міністерства фінансів України, в якому просить суд:

- визнати дії Міністерства Фінансів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, ) щодо припинення виконання АТ «Мегабанк» (61002, м. Харків, вул. Алчевських, 30, ) функцій уповноваженого банку, через який має здійснюватися виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ протиправними;

- зобов`язати Міністерство Фінансів України здійснити усі передбачені чинним законодавством України дії та заходи щодо повернення (включення) АТ «Мегабанк» до переліку уповноважених банків на виплату пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, у порядку передбаченому діючим законодавством України, зокрема повернути АТ «Мегабанк» до розміщеного на офіційному сайті Міністерства Фінансів України Переліку уповноважених банків на виплату пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, відповідно до Порядку проведення відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1231 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1151).

Разом з позовом позивач надав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову, а саме зобов`язати Міністерство Фінансів України включити (повернути) АТ «Мегабанк» до розміщеного на офіційному сайті Міністерства Фінансів України Переліку уповноважених банків на виплату пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, відповідно до Порядку проведення відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1231 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1151) про що проінформувати Пенсійний фонд України та Мінсоцполітики.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що 03.05.2018 року конкурсною комісією, створеною Міністерством Фінансів України прийнято рішення про визнання переможцем АТ «Мегабанк» (правонаступник ПАТ «Мегабанк») конкурсу з визначення уповноважених банків, через які має здійснюватись виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ.

Проте, ввечері 05 листопада 2020 року, з публікації на офіційному сайті Міністерства Фінансів України від 04 листопада 2020 року, АТ «Мегабанк» стало відомо про те, що: «Відповідно до вимог пункту 4 Порядку відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1231 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1151), Міністерство фінансів України публікує перелік уповноважених банків. На сьогодні уповноваженими є 44 банки». При цьому, у Переліку уповноважених банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ відсутній AT «Мегабанк».

Отже, як вважає заявник, Міністерством фінансів України проігноровані вимоги Постанови КМУ №1231 та всупереч її приписам виключило АТ «Мегабанк» з переліку уповноважених банків, тим самим припинив дію виконання функцій АТ «Мегабанк» як уповноваженого банку шляхом виключення його з переліку уповноважених банків на виплату пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, чим порушив права та законні інтереси як АТ «Мегабанк» так і десятків тисяч отримувачів вказаних виплат, у яких відкриті поточні рахунки в АТ «Мегабанк».

Дослідивши заяву акціонерного товариства «Мегабанк» про забезпечення адміністративного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно положень ч.2 ст. 151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2, застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Перелік видів забезпечення позову, вжиття яких заборонено процесуальним законодавством, визначений ч. 3 ст. 151 КАС України.

Виходячи з наведеного, перелік підстав, за наявності яких допускається вжиття заходів забезпечення позову, за чітко визначеним переліком наведені у ч. 2 ст. 150 КАС України.

Так, обов`язковими умовами для застосування положень цієї статті є обґрунтовані підстави вважати, що невжиття відповідного заходу забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, так само, як і наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що подавши заяву про забезпечення прозову та заявляючи вимогу про зобов`язати Міністерство Фінансів України включити (повернути) АТ «Мегабанк» до розміщеного на офіційному сайті Міністерства Фінансів України Переліку уповноважених банків на виплату пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, відповідно до Порядку проведення відбору банків, через які здійснюється виплата пенсій, грошової допомоги та заробітної плати працівникам бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 №1231 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1151) про що проінформувати Пенсійний фонд України та Мінсоцполітики, позивачем не обґрунтована необхідність вжиття судом саме таких заходів забезпечення позову, не наведено обставин, за умови настання яких у подальшому їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів АТ «Мегабанк».

Отже, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви акціонерного товариства «Мегабанк» про забезпечення адміністративного позову з огляду на її необґрунтованість.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено (ч.8 ст.154 КАС України).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 241-243, 256, 294, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву акціонерного товариства «Мегабанк» про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом акціонерного товариства «Мегабанк» до Міністерства фінансів України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя О.В.Шевченко