Справа № 420/3581/20
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
______________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

17 листопада 2020 р. м.ОдесаСправа № 420/3581/20

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

Ступакової І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву адвоката ОСОБА_1 - Романюка В.І. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення понесених витрат на правничу допомогу по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

27 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у митному оформленні автомобіля Volt VIN НОМЕР_1 , за поданою митною декларацією від 05.03.2020, яке оформлено у вигляді картки відмови в митному оформленні (випуску) товарів №UA500500/2020/00568 від 05.03.2020 з причин прийняття рішення про визначення коду товару №KT-UA-2020 від 05.03.2020;

- зобов`язати Одеську митницю Держмитслужби підготувати висновок про повернення надміру сплачених позивачем до Державного бюджету України митних платежів на загальну суму 12 656,56 грн. та подати його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

- здійснити розподіл судових витрат.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити його позовні вимоги.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року - скасовано та ухвалено постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці Держмитслужби про відмову у митному оформленні автомобіля Volt VIN № НОМЕР_1 , за поданою митною декларацією від 05.03.2020, яке оформлено у вигляді картки відмови в митному оформленні (випуску) товарів № UA500500/2020/00568 від 05.03.2020.

Зобов`язано Одеську митницю Держмитслужби підготувати висновок про повернення надміру сплачених позивачем до Державного бюджету України митних платежів на загальну суму 12 656,56 грн та подати його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

Стягнуто з Одеської митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 4 204 грн.

02 листопада 2020 року адвокатом Романюком В.І. подано заяву про ухвалення додаткового рішення.

Обґрунтовуючи подану заяву, представник позивача зазначив, що по справі не вирішено питання щодо компенсації позивачу витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Розглянувши подану заяву, та матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року зазначено, що на підтвердження виконаних робіт та наданих послуг, затраченого часу, адвокатом Романюком В.І.,Ю окрім договору про надання правничої допомоги № 25/02/2020 від 25 лютого 2020 року та ордеру, не надано будь - яких документів, що позбавляє суд можливості перевірити обґрунтованість вимог у стягненні витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Додатково наданий представником позивача акт прийому - передачі робіт (наданих юридичних послуг) щодо представництва інтересів ОСОБА_1 по адміністративній справі № 420/3581/20 не спростовує попередніх висновків суду.

Так, предметом договору № 25/02/2020 від 25 лютого 2020 року, укладеного між позивачем та адвокатом Романюком В.І., є надання правової допомоги з питань розмитнення авто та представництва ОСОБА_1 , як декларанта та позивача.

Зазначений договір укладений раніше ніж за тиждень до подачі митної декларації №UA500500/2020/215840 від 05.03.2020 року Романюком В.І. до Одеської митниці Держмитслужби щодо здійснення митного оформлення транспортного засобу легкового автомобіля, який був у використанні, марки Chevrolet, модель VOLT, VIN # НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення - 2012, тип двигуна - електродвигун, потужність електродвигуна - 149 к.с., робочий об`єм двигуна внутрішнього згорання допоміжного генератора - 1398 см3, потужність акумуляторної батареї - 16 кВт/г, колісна формула - 4х2, тип кузова - хетчбек, колір - чорний.

Тобто в суму 5 000 грн гонорару за зазначеним договором в першу чергу входили послуги Романюка В.І. щодо розмитнення авто. Адже в разі розмитнення авто за ціною та УКТ ЗЕД заявленими Романюком В.І. , звертатись до суду з відповідною позовною заявою була б відсутня необхідність, а ОСОБА_1 сплатив би 5 000 грн лише за надані послуги з розмитнення авто. У зв`язку із зміною митним органом коду УКТ ЗЕД на ввезене авто та коригуванням митної вартості, у позивача виникла необхідність звернутися до суду цим позовом.

Враховуючи викладені обставини, судова колегія приходить до висновку, що в суму 5 000 грн не можуть бути включені лише судові витрати, про існування яких позивачу не могло бути відомо заздалегідь до розмитнення авто.

Отже акт прийому - передачі, який містить лише опис робіт по справі № 420/3581/20, без зазначення вартості кожного виду юридичних робіт, в даному випадку, не є належним доказом на підтвердження понесених позивачем саме судових витрат, оскільки сума в 5 000 грн в першу чергу визначалась як оплата послуг за розмитнення авто, а не судові витрати.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Враховуючи викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.

Посилання заявника на постанову Верховного Суду по справі № 815/1479/18, якою задоволено касаційну скаргу адвоката Романюка В.І. про стягнення з прокуратури Одеської області витрат на правову допомогу на користь третьої особи у сумі 5 000 грн, судова колегія вважає таким, що не спростовує висновків суду, оскільки в межах надання правової допомоги позивач надав акт прийому - передачі робіт, в якому визначив не тільки види наданих послуг та затрачений час, але й вартість кожного виду робіт, що становило 5 000 грн. Більш того, стягнуті витрати на правову допомогу по справі № 815/1479/18 стосувались витрат пов`язаних тльки з розглядом справи.

В даному ж випадку зазначені витрати були визначені як гонорар Романюка В.І. за розмитнення ввезеного позивачем авто, тобто фактично за брокерські послуги, які не є судовими витратами.

Керуючись ст. ст.132, 134, 135, 139, 252, 321, 322, 329 КАС України судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити адвокату ОСОБА_1 - Романюку В.І. в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення понесених витрат на правничу допомогу.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту вручення судового рішення.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: І.Г.Ступакова