Справа № 140/5678/20
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 140/5678/20 пров. № А/857/11312/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року (ухвалене головуючим - суддею Плахтій Н.Б. у м. Луцьк) у справі № 140/5678/20 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування наказу, податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправними та скасування наказу від 17.02.2020 № 525, податкових повідомлень-рішень від 06.03.2020 №№ , .

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що оскаржуваний наказ на проведення перевірки та рішення про накладення штрафних санкцій є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки наказ від 17.02.2020 № 525 не містить конкретної підстави, за наявності якої може проводитись фактична перевірка. ГУ ДФС у Волинській області, не маючи будь-яких даних про порушення позивачем законодавства в частині обігу алкогольної продукції, безпідставно провело перевірку торгової точки в м.Устилуг по вул.Дружби, 1, де незаконно були вилучені горілчані вироби та відповідно незаконно накладено штрафні санкції у розмірах 10667, 50 грн та 34000 грн. Крім цього, позивач вказує на те, що алкогольні напої, які були вилучені в магазині, придбані на законних підставах, на всі алкогольні напої є відповідні видаткові накладні за № МР00024057, № МР00068360 та № МР00088694. Водночас твердження контролюючого органу про те, що на алкогольних напоях підроблені марки акцизного податку, а саме: відсутні голограми та червоні волокна, вважає необґрунтованими, оскільки постанова Кабміну України № 296 від 14.05.2015 запровадила з 01.07.2015 марки акцизного податку нового зразка для алкогольних напоїв та тютюнових виробів, в яких не передбачено нанесення голограм на вказані марки. Також зазначає, що на момент видачі податкових повідомлень-рішень про накладення на неї штрафу, не були проведені відповідні експертні дослідження горілчаних виробів та марок акцизного податку і відповідно не було підстав для накладення штрафних санкцій.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31.07.2020 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 06.03.2020 № в частині застосування штрафу в сумі 1288, 50 грн та № в частині застосування штрафу в сумі 17000 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ від 17.02.2020 № 525 прийнятий у повній відповідності до вимог податкового законодавства, оскільки достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Також суд першої інстанції вказав, що висновки контролюючого органу в частині відсутності у позивача первинних документів на горілку Байка «Колодязна класична» 0,7 л в кількості 3 пляшки на суму 375, 75 грн та горілки Байка «Колодязна класична» 0,5 л в кількості 3 пляшки на суму 268, 50 грн, а всього загальною вартістю 644, 25 грн, спростовуються дослідженими письмовими доказами, а відтак спірне податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 № в частині застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі подвійної вартості вказаних товарів на суму 1288, 50 грн підлягає скасуванню як протиправне.

Крім цього суд першої інстанції враховуючи ту обставину, що факт зберігання в магазині позивача алкогольних напоїв без марок акцизного податку знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи, вказане порушення ФОП ОСОБА_1 не спростоване, тому суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 № в частині застосування до позивача штрафу на суму 17000 грн є правомірним, а в решті суми штрафу, що становить 17000 грн, підлягає скасуванню, як протиправне.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що в ході перевірки 18.02.2020 встановлено, що в магазині за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , зберігаються та реалізуються товари, які не обліковані у встановленому законодавством порядку, а саме: відсутні прихідні документи (накладні) на алкогольні напої горілка «Байка» в кількості 52 пляшки на загальну суму 5333, 25 грн по ціні реалізації. В свою чергу зазначає, що згідно додатку № 3 до акта перевірки детально розписано дату виготовлення кожної марки акцизного збору, а саме: всі марки датуються лютий та липень 2016 року, тобто надані позивачем копії накладних не можуть служити первинними документами, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, оскільки датовані 2013-2015 роками. Також в ході проведення фактичної перевірки в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 виявлено алкогольні напої без марок акцизного збору (відомості наведені в додатку №2) на загальну суму 895 грн в кількості 10 пляшок та виявлено алкогольні напої, позначені марками акцизного податку з явними ознаками підробки, а саме: відсутність голограми, відсутність поліграфічного друку, відсутність червоних волокон у структурі марки (описані в додатку № 3 до акта перевірки), на загальну суму 4438 ,25 грн в кількості 42 пляшки.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 17.02.2020 відповідач, керуючись пп. 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.4, 80.2.5 п. 80.2 ст.80, п. 80.8 ст. 80 Податкового кодексу України, видано наказ № 525 «Про проведення фактичної перевірки», відповідно до якого наказано забезпечити проведення фактичної перевірки ОСОБА_1 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 45).

На підставі вказаного наказу та направлень на перевірку від 17.02.2020 №№ 000371, 000372 (а.с. 46) контролюючим органом 17.02.2020 проведено фактичну перевірку позивача, за наслідками якої складено акт перевірки від 18.02.2020 № 3256/03/80/32-01/ НОМЕР_1 (а.с. 7-8), згідно з висновками якого ОСОБА_1 порушено: п. 1, 2, 12, 13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та вимоги Постанови КМУ від 27.12.2010 № 1251 «Про затвердження Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів».

На вказаний акт перевірки позивач подала заперечення від 19.02.2020, за результатами розгляду яких ГУ ДПС у Волинській області листом від 28.02.2020 № 1972/ФОП/03-20-05-05-06 повідомило ФОП ОСОБА_1 про те, що надані платником податків фотокопії накладних до заперечення на акт фактичної перевірки прийняті до уваги, але не спростовують висновки перевірки щодо порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону України №265/95-ВР (а.с. 36-39).

На підставі висновків акту перевірки від 18.02.2020 № 3256/03/80/32-01/ НОМЕР_1 відповідачем 06.03.2020 прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ про застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в розмірі 34000 грн (а.с. 13);

№ про застосування до позивача штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в розмірі 10667, 50 грн (а.с. 14).

Позивач вважаючи прийняті наказ на проведення перевірки та податкові повідомлення - рішення за результатами цієї перевірки протиправними, звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне з`ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вимоги ст. 308 КАС України колегія суддів вважає, за можливе здійснити перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а саме в частині задоволення позовних.

Щодо правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 06.03.2020 № , яким до позивача застосовано штрафну санкцію за порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР на суму 10667, 50 грн то колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон України № 265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій або безготівковій формі.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних леків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Статтею 20 цього ж Закону передбачено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Правовий аналіз викладених вище норм Закону України №265/95-ВР дає підстави для висновку, що юридичні особи, як суб`єкти підприємницької діяльності несуть відповідальність за реалізацію товарів, які не були ними обліковані належним чином.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідно до статті 3 якого бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 вказаного Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

До первинних документів, що є підставою для оприбуткування товару, належать накладні та товарно-транспортні накладні, такі документи є підставою для внесення записів до облікових бухгалтерських реєстрів.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зауважує, що п. 12 ст. 13 Закону України № 265/95-ВР передбачає альтернативні форми ведення обліку товарних запасів, а саме: облік товарних запасів на складах; облік товарних запасів за місцем їх реалізації; облік товарних запасів на складах та за місцем їх реалізації, і разом з цим, не містить імперативного припису щодо обов`язкового обліку товарних запасів виключно за місцем їх реалізації.

Відтак, фінансова санкція, встановлена статтею 20 Закону України № 265/95-ВР, може бути застосована до суб`єкта господарювання лише у тому випадку, коли такий не веде обліку товарів. Водночас, сама по собі відсутність на момент перевірки контролюючим органом накладних за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», не є підставою для застосування до суб`єкта господарювання фінансової санкції, передбачено статтею 20 Закону України № 265/95-ВР.

Як слідує з акту перевірки від 18.02.2020 № 3256/03/80/32-01/ НОМЕР_1 , контролюючий орган в ході її проведення зокрема встановив порушення ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » здійснюється реалізація товарів, на які не пред`явлено прихідних документів (накладних, актів, тощо), перелік яких наведено в додатку до акту, на загальну суму 5333, 25 грн (а.с. 7).

Так, з додатку №1 до акту перевірки від 18.02.2020 слідує, що під час перевірки контролюючим органом виявлено фактичні залишки товарних запасів, які не обліковані у встановленому законодавством порядку, а саме: горілка Байка «Колодязна класична» 0,5 л за ціною 89,5 0 грн за пляшку в кількості 31 пляшка, горілка Байка «Степова Пшенична» 0,5 л за ціною 89, 50 грн за пляшку в кількості 2 пляшки та горілка «Колодязна класична» 0,7 л за ціною 125, 25 грн за пляшку в кількості 19 пляшок, а всього 52 пляшки на загальну суму 5333, 25 грн (а.с. 47-48).

З додатку № 2 до акту перевірки від 18.02.2020 вбачається, що 10 пляшок горілки Байка «Колодязна класична» 0,5 л на загальну суму 895 грн знаходились в реалізації без марок акцизного податку встановленого зразка (а.с. 49-50).

Водночас у додатку № 3 до акту перевірки від 18.02.2020 контролюючим органом здійснено опис 42 пляшок алкогольних напоїв та номерів марок акцизного податку із зазначенням дати їх виготовлення, які містять ознаки підробки (а.с. 51-53).

На підтвердження факту відсутності порушення ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації ФОП ОСОБА_1 були надані контролюючому органу разом із запереченнями на акт перевірки видаткова накладна № 49084/46505 від 10.12.2015, виписана ТзОВ «Баядера Логістик», та видаткові накладні № МР00068360 від 12.08.2014, № МР00088694 від 22.11.2013, виписані ТзОВ «ТД Міжрегіональні ресурси», на поставку позивачу алкогольної продукції, в тому числі і горілки Байка «Колодязна класична» та Байка «Степова Пшенична» (а.с. 39-44).

Однак, як згадувалось вище, вказані накладні не були взяті до уваги ГУ ДПС у Волинській області з огляду на те, що згідно з додатком № 3 до акта перевірки, детально розписано дату виготовлення кожної марки акцизного збору, а саме: всі марки датуються лютий та липень 2016 року, тобто дані копії накладних не можуть служити первинними документами, які підтверджують рух товарно-матеріальних цінностей, так як датовані 2013-2015 роками.

Разом з цим суд першої інстанції встановив, що підтверджується матеріалами справи, що у пунктах 8-13 додатку № 3 до акту перевірки від 18.02.2020 посадовими особами, які проводили перевірку, не було зазначено дату виготовлення марок акцизного податку, наклеєних на горілку Байка «Колодязна класична» 0,7 л в кількості 6 пляшок, відтак наведені вище доводи контролюючого органу в цій частині є непідтвердженими.

Так у пунктах 40-42 додатку № 3 до акту перевірки від 18.02.2020 вказано дату виготовлення марок акцизного податку на 3-х пляшках горілки Байка «Колодязна класична» 0,5 л - 08/15 та дату виробництва даної алкогольної продукції - 20.08.2015, що також не узгоджується з позицією відповідача.

Крім цього видатковою накладною № 49084/46505 від 10.12.2015, виписаною ТзОВ «Баядера Логістик» в адресу ФОП ОСОБА_1 , підтверджується факт поставки горілки Байка «Колодязна класична» 0,7 л в кількості 3 пляшки та горілки Байка "Колодязна класична" 0,5 л в кількості 3 пляшки (а.с. 41-43).

Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірне податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 № в частині застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі подвійної вартості вказаних товарів на суму 1288, 50 грн підлягає скасуванню як протиправне, оскільки твердження контролюючого органу в частині відсутності у позивача первинних документів на горілку Байка «Колодязна класична» 0,7 л в кількості 3 пляшки на суму 375, 75 грн та горілки Байка «Колодязна класична» 0,5 л в кількості 3 пляшки на суму 268, 50 грн, а всього загальною вартістю 644, 25 грн, спростованні доказами наявними в матеріалах справи.

Щодо правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 06.03.2020 № , яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафну санкцію за порушення вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» № 481/95-ВР від 19.12.1995, Постанови КМУ від 27.12.2010 № 1251 «Про затвердження положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (зі змінами да доповненнями) на суму 34000 грн, то суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом - сирцем виноградним, спиртом - сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за № 481/95-ВР від 19.12.1995р (далі - Закон України № 481/95-ВР).

Суб`єкти господарювання, які здійснюють торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, повинні дотримуватися законодавчо встановлених правил здійснення зазначеної діяльності, а у разі їх порушення, нести відповідальність передбачену Законом України № 481/95-ВР.

У відповідності до абз. 3 ч. 4 ст.11 Закону України №481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з пп. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) марка акцизного податку спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.

За правилами пп. 14.1.109 п. 14.1 ст. 14 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному КМУ щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.

Положеннями п. 226.5 ст. 226 ПК України регламентовано, що маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються КМУ.

Відповідно до п. 226.6 ст. 226 ПК України маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5% об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5% об`ємних одиниць не здійснюється.

За правилами п. 226.7 ст.226 ПК України кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.

У відповідності до п. 226.11 ст. 226 ПК України ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв та тютюнових виробів забороняються.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Положеннями абз. 16 ч. 2 ст. 17 Закону України № 481/95-ВР встановлено, що виробництво, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним ч.1 ст.11 цього Закону, передбачає штраф 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 грн.

Так під час апеляційного розгляду справи підтверджено обставини щодо зберігання суб`єктом господарювання алкогольної продукції без марок акцизного податку, що не оспорюється в апеляційному порядку сторонами.

Щодо доводів апелянта про те, що 42 пляшки алкогольної продукції, які вилучені згідно з протоколом вилучення речей і документів від 17.02.2020 (а.с. 33), позначені марками акцизного податку з явними ознаками підробки, а саме: відсутність голограми, відсутність поліграфічного друку, відсутність червоних волокон у структурі марки, колегія суддів вважає такими, що не підтверджено належними та допустимими доказами.

Разом з цим до позивача застосовано штраф за порушення вимог ч. 1 ст. 17 Закону України № 481/95-ВР в розмірі 34000 грн, що на переконання суду є помилковим з огляду на таке.

Як зазначив суд першої інстанції положеннями абз. 16 ч. 2 ст. 17 Закону України № 481/95-ВР встановлено відповідальність суб`єктів господарювання у вигляді штрафу в сумі 17000 грн за декілька видів порушень, зокрема, реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв; зберігання, реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.

А тому, в разі виявлення в ході перевірки різних порушень розмір санкції складає 200 відсотків вартості всього товару (фальсифікованого, без марок акцизного податку чи з підробленими марками), але не менше 17000 грн.

Як слідує з розрахунку штрафної санкції (а.с. 35), згідно з податковим повідомленням-рішенням від 06.03.2020 № до позивача було застосовано штраф на загальну суму 34000 грн, тобто по 17000 грн за кожне порушення щодо зберігання алкогольної продукції без марок акцизного податку та щодо зберігання алкогольної продукції з підробленими марками акцизного податку.

Відтак беручи до уваги факт лише зберігання в магазині позивача алкогольних напоїв без марок акцизного податку то колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 № в частині застосування до позивача штрафу на суму 17000 грн є правомірним, а в решті суми штрафу, що становить 17000 грн, підлягає скасуванню, як протиправне.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року у справі № 140/5678/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель