Справа № 520/9756/2020
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 листопада 2020 року № 520/9756/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагайдака В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 29 про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 01.10.2019 року Головного управління ДПС у Харківській області;

- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, в т.ч. судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 коп.

Відповідач надав до суду відзив згідно змісту якого у задоволенні вимог просив суд відмовити.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлені наступні обставини справи.

З матеріалів справи встановлено, що позивач є платником єдиного податку третьої групи зі ставкою податку 5%.

За період з 01.04.2019 року по 30.09.2019 року податковим органом проведено камеральну перевірку платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 . Згідно з висновками камеральної перевірки встановлено порушення умови перебування ФОП ОСОБА_1 на спрощеній системі оподаткування в частині порушення приписів абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 та п. 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України - не здійснення платником податків переходу на сплату інших податків і зборів у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. В результатах перевірки зазначено, що згідно даних інформаційного ресурсу ДПС України «Податковий борг» в інтегрованій картці платника податків (ІКП) значився податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів: II та III кварталів 2019 року.

Головним управлінням ДПС у Харківській області за підписом начальника Слобожанського управління Головного управління ДПС у Харківській області винесено рішення № 29 від 01.10.2019 року про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Підставою для виключення позивача з Реєстру платників єдиного податку стали наступні документи:

- Акт камеральної перевірки від 30.09.2019 року № 29;

- дані інформаційного ресурсу ДФС України «Податковий блок» інтегрованої картки платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з вимогами пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до вимог абзацу 2 пункту 294.1 статті 294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду (пункт 294.2 статті 294 ПК України).

Згідно з вимогами пункту 295.3 статті 295 ПК України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Відповідно до вимог підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів (абзац 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України).

Відповідно до п. 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

З наведених норм Податкового кодексу України слідує висновок, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою.

Вищенаведений перелік підстав для анулювання реєстрації платником єдиного податку є вичерпним. Отже, анулювання реєстрації з інших підстав, ніж передбачені наведеним переліком не допускається.

Пунктом 299.11 статті 299 ПК України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постановах від 21 лютого 2018 року у справі №813/1465/17, від 15 травня 2018 року у справі №813/676/17.

В результатах перевірки зазначено, що згідно даних інформаційного ресурсу ДПС України «Податковий борг» в інтегрованій картці платника податків (ІКП) значився податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів: II та III кварталів 2019 року.

З матеріалів справи судом встановлено, що 24.07.2018 ФОП ОСОБА_1 подав в електронному вигляді звітну податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за півріччя 2018 року, прийняту контролюючим органом 24.07.2018 року за реєстраційним № , в якій в графах 12 (нараховано за звітний період) та 14 (сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду) зазначена сума 207 726 грн. 27 коп.

Позивачем 11.10.2018 подано в електронному вигляді звітну податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за три квартали 2018 року, яку прийнято контролюючим органом 11.10.2018 року за реєстраційним №, в рядках 12, 13 та 14 якої було вказано значення « 0».

ФОП ОСОБА_1 11.01.2019 подав в електронному вигляді звітну податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2018 рік, яка була прийнята контролюючим органом 11.01.2019 року за реєстраційним № .В рядку 12 Декларації за 2018 рік зазначено, що всього за звітний період нараховано 207726 грн. 27 коп. В рядку 13, в якому відображаються нарахування за три квартали 2018 року, зазначено « 0», а в рядку 14, де відображається сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, зазначено 207 726 грн. 27 коп.

Разом з тим, як слідує з наявної в матеріалах справи Книги обліку доходів, в 2018 році ФОП ОСОБА_1 отримав дохід тільки в II кварталі 2018 року.

У відзиві на позов відповідач зазначив про те, що ФОП ОСОБА_1 в податковій декларації платника єдиного податку за II квартал 2018 року в коді рядка « 14» зазначив суму єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками звітного періоду 207726,27 грн, яка сплачена в повному обсязі 04.07.2018 року.У звітній податковій декларації платника єдиного податку за 2018 рік вдруге ФОП ОСОБА_1 в коді рядка « 14» зазначив суму єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками звітного періоду 207726,27 грн, а потрібно було суму 207726,27 грн внести до коду рядка « 13» нараховану за попередній звітний період, тому в системі А1С «Податковий блок» повторно нарахувалась сума єдиного податку 207726,27 грн терміном сплати 21.02.2019 року.17 грудня 2019 року ФОП ОСОБА_1 подана уточнена податкова декларація платника єдиного податку за 2018 рік та вірно внесена сума 207726,27 грн до коду рядка « 13» нараховано за попередній період, та до коду рядка « 14» сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду 0,00 гривен. У зв`язку з виправленням самостійно виявленої помилки ФОП до коду рядка « 18» внесена сума 207726,27 грн, яка підлягає зменшенню. У системі АІС « Податковий блок» 12.12.2019 року зменшене податкове зобов`язання в сумі 207726,27 гривен.

Водночас, позивач не заперечує, що ним були допущені технічні помилки та стверджує, що ним здійснено сплату єдиного податку, на підтвердження цього позивачем надано податкові декларації платника єдиного податку та платіжне доручення№22 від 04.07.2018 року щодо сплати податкового зобов`язання з єдиного податку в сумі 207 726 грн. 27 коп.

Отже, судом не встановлено наявність податкового боргу позивача зі сплати єдиного внеску, а виявлені технічні помилки жодним чином не могли стати підставою для нарахування позивачу додаткової суми єдиного податку за підсумками 2018 року. Суд зазначає, що в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України відповідач не довів правомірності свого рішення, так як не довів факт наявності у позивача податкового боргу зі сплати єдиного внеску станом на день прийняття оскарженого рішення.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Щодо стягнення витрат на професійну допомогу.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з частинами 4, 5 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 1, 7 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

В обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано копії:

- договору про надання правничої (правової) допомоги №13/2020 від 09.04.2020 року із адвокатом ОСОБА_2 ;

- додатку №1 до договору про надання правничої (правової) допомоги №13/2020 від 09.04.2020 року;

- акт приймання-передачі наданих послуг №2 до договору про надання правничої (правової) допомоги №13/2020 від 09.04.2020 року;

- квитанція №262210020 від 09.09.2020 про сплату 9918,30 грн. з призначенням платежу: оплата за адвокатські послуги за договором №13/2020 від 09.04.2020 року;

- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Рижковим І.П. за договором №13/2020 від 09.04.2020 року.

Враховуючи надані до матеріалів справи представником позивача докази та обставини понесення позивачем судових витрат, а також з огляду на важливість справи для позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області №29від 01.10.2019 року про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Стягнути на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9918 (дев`ять тисяч дев`ятсот вісімнадцять) грн. 30 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19 листопада 2020 року.

Суддя Сагайдак В.В.