Справа № 200/9508/20-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 р. Справа№200/9508/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії. Просить рішення Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25 вересня 2020 року № 156 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2) визнати незаконним та скасувати; зобов`язати Костянтинівсько - Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2) від 22 вересня 2020 року із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періодів роботи з 07серпня 1980 року по 14 листопада 1980 року, з 10 серпня 1981 року по 04 листопада 1981 року, з 25 січня 1984 року по 31 березня 1985 року, з 04 грудня 1999 року по 31жовтня 2000 року на посаді «слюсаря - ремонтника» в Орендному підприємстві «Костянтинівський завод Скловиробів ім.. 13-ти розстріляних робітників, з 01 листопада 2000 року по 18 вересня 2002 року на посаді «слюсаря-ремонтника» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Кристал», з 19 листопада 2007 року по 06 лютого 2009 року на посаді «Скловара» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Будскло-Трейдінг», а також період служби в армії з 12 листопада 1981 року по 11 листопада 1983 року та до Списку № 1 періодів роботи з 19 вересня 2002 року по 13 серпня 2003 року на посаді «скловара» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Кристал», з 19 вересня 2003 року по 11 січня 2006 року на посаді «скловара» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод Скловиробів».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 156 від 25.09.2020 року йому відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи на пільгових умовах.

Отже, позивач вважає що його права були порушенні таким рішенням відповідача, у зв`язку із чим він звернувся до суду.

19 жовтня 2020 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

12 листопада 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 . Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи це тим, що рішенням від 25.09.2020 року № 156 Костянтинівсько - Дружківським ОУПФУ відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з недостатньою кількістю пільгового стажу для призначення пенсії незалежно від віку. Відповідач обґрунтовуючи свою позицію зазначив наступне, що відповідно до записів у дублікаті трудової книжці від 19.11.1980 року НОМЕР_1 заявник працював на Костянтинівському заводі скловиробів ім. 13-ти розстріляних робітників (підприємство знаходиться в стадії ліквідації): з 07.08.1980 року по 14.11.1980 року слюсарем - ремонтником в ремонтно - монтажному цеху на виробничій практиці; з 10.08.1981 року по 04.11.1981 року слюсарем - ремонтником ремонтно - монтажного цеху; з 25.01.1984 року по 31.03.1985 року слюсарем - ремонтником в цеху виробництва тарного посуду; з 04.12.1999 року по 31.10.200 року слюсарем - ремонтником в цеху виробництва пляшкового скла. У довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 14.07.2020 року № 10/33/64Б/11/19, виданої керуючим санацією Орендного підприємства «Костянтинівський завод скловиробів ім. 13 розстріляних робітників» за вище перелічені періоди роботи зазначено, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів (табелів обліку робочого часу, нарядів, журналів обліку роботи працівників у шкідливих умовах тощо) неможливо підтвердити зайнятість ОСОБА_1 у шкідливих умовах праці повний робочий день або не менше 80% робочого часу. Періоди пільгової роботи за Списком № 2 згідно довідки № 10/33/64Б/11/19 від 14.07.2020 року, а саме: з 07.08.1980 року по 14.11.1980 року, з 10.08.1981 року по 04.11.1981 року, з 25.01.1984 року по 31.03.1985 року, з 04.12.1999 року по 31.10.2000 року не враховано до пільгового стажу роботи. Відповідно до записів у дублікаті трудової книжці від 19.11.1980 року НОМЕР_1 заявник працював з 19.09.2003 року по 10.01.2006 року скловаром в машинно-ванному цеху ТОВ «Артемівський завод скловиробів». Відповідно до архівної довідки від 10.08.2015 року № 19/43т-672, виданої архівним відділом Артемівської міської ради, заявник працював тимчасово з 19.09.2003 року по 21.10.2003 року в машинно-ванному цеху скловаром, що не збігається з записами трудової книжки. Крім того, відомості про нарахування заробітної плати за 2003-2006 роки на зберігання до архівного відділу не надходили. Відповідно до архівної довідки від 13.10.2017 року № 19/43т-848, виданої архівним відділом Артемівської міської ради, заявник працював тимчасово з 26.05.2003 року по 10.01.2006 року в машинно-ванному цеху скловаром. Тобто, на думку відповідача це є розбіжностями між записами у дублікаті трудової книжки та наданими архівними довідками щодо періодів роботи на посаді скловара в ТОВ «Артемівський завод скловиробів». На підставі судового рішення про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури № 23/334-б від 18.08.2011 року ТОВ «Артемівський завод скловиробів» знаходиться в стані припинення, довідка про пільговий стаж роботи, що має бути видана ліквідатором або керуючим санацією, заявником не надана. Враховуючи вищевикладене, період роботи з 26.05.2003 року по 10.01.2006 року не враховано до пільгового стажу. Зазначений період врахований до страхового стажу, що підтверджено даними в індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 . Відповідно до записів у дублікаті трудової книжці від 19.11.1980 року НОМЕР_1 заявник працював в ТОВ «Будскло-Трейдинг» з 19.11.2007 року по 06.02.2009 року на посаді скловара. Заявником надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 30.06.2020 року № 8, видана ліквідатором ТОВ «Будскло- Трейдінг», про період роботи з 19.11.2007 року по 07.02.2009 року на посаді скловара. Атестація робочих місць на підприємстві проведена згідно наказу про атестацію робочих місць від 02.06.2008 року № 79, тобто період роботи до проведення атестації робочих місць з 19.11.2007 року по 01.06.2008 року не може бути зарахований до пільгового стажу за Списком № 2. Відповідно до наказу по ТОВ «Стройскло-Трейдінг» від 26.01.2009 року № 20 у зв`язку зі зниженням споживчого попиту на продукцію - скло листове узорчате прокатне зупинено виробництво скла листового узорчатого прокатного з 28.01.2009 року, що не відображено у довідці пільгового стажу роботи № 8 від 30.06.2020 року. Також в довідці про пільговий характер роботи не відображено перебування у відпустках без збереження заробітної плати та кількість пільгового стажу за Списком № 2, що передбачено формою довідки згідно додатку 5 Порядку 637. Тому період з 28.01.2009 року по 07.02.2009 року не може бути зарахований до пільгового стажу за Списком № 2. Заявнику рекомендовано надати нову довідку пільгового характеру х урахуванням зазначених зауважень. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до наданих документів, страховий стаж ОСОБА_1 склав 41 рік 0 місяців 6 днів, у тому числі пільговий стаж по Списку № 2 складає 0 років 0 місяців 0 днів. Отже, відповідач зазначає, що на момент звернення ОСОБА_1 до пенсійного фонду у нього відсутній необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп. 2 частини другої статті 114 Закону № 1058. За таких обставин ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пп. 2 частини другої статті 114 Закону України №1058. Відповідач зазначив, що право на пенсію за віком ОСОБА_1 за наявним страховим стажем набуде після досягнення 60 років.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_3 .

22 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2).

Рішенням Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25.09.2020 року № 156 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2). У вказаному рішенні зазначено, що відповідно до наданих позивачем документів, його страховий стаж склав 41 рік 0 місяців 6 днів, у тому числі пільговий стаж по Списку № 2 складає 0 років 0 місяців 0 днів.

Позивачу не зараховано до пільгового стажу за Списком № 2 періоди його роботи з 07 серпня 1980 року по 14 листопада 1980 року, з 10 серпня 1981 року по 04 листопада 1981 року, з 25 січня 1984 року по 31 березня 1985 року, з 01 грудня 1999 року по 31 жовтня 2000 року на посаді «слюсаря-ремонтника» в Орендному підприємстві «Костянтинівський завод Скловиробів ім. 13-ти розстріляних робітників, з 01 листопада 2000 року по 18 вересня 2002 року на посаді «слюсаря-ремонтника» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Кристал», з 19 листопада 2007 року по 06 лютого 2009 року на посаді «Скловара» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Будскло-Трейдінг», а також період служби в армії з 12 листопада 1981 року по 11 листопада 1983 року та до Списку № 1 періодів роботи з 19 вересня 2002 року по 13 серпня 2003 року на посаді «скловара» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Кристал», з 19 вересня 2003 року по 11 січня 2006 року на посаді «скловара» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод Скловиробів».

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закону № 1058-ІV).

Спірним питанням даної справи є саме не зарахуванням до пільгового стажу періоду роботи позивача з 07 серпня 1980 року по 14 листопада 1980 року, з 10 серпня 1981 року по 04 листопада 1981 року, з 25 січня 1984 року по 31 березня 1985 року, з 01 грудня 1999 року по 31 жовтня 2000 року на посаді «слюсаря-ремонтника» в Орендному підприємстві «Костянтинівський завод Скловиробів ім. 13-ти розстріляних робітників, з 01 листопада 2000 року по 18 вересня 2002 року на посаді «слюсаря-ремонтника» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Кристал», з 19 листопада 2007 року по 06 лютого 2009 року на посаді «Скловара» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Будскло-Трейдінг», а також період служби в армії з 12 листопада 1981 року по 11 листопада 1983 року та до Списку № 1 періодів роботи з 19 вересня 2002 року по 13 серпня 2003 року на посаді «скловара» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Кристал», з 19 вересня 2003 року по 11 січня 2006 року на посаді «скловара» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод Скловиробів».

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності останньої або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України, який затвердив постановою від 12 серпня 1993 року № 637 Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктом 1 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Зважаючи на викладене, у разі відсутності відповідних записів у трудовій книжці, особа має право подати до органів пенсійного фонду довідку, що містить інформацію на підтвердження загального страхового стажу.

Згідно п. 18 вказаного Порядку за відсутності документів, про наявний стаж роботи і неможливістю одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, які зазначені в п. 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань неменше двох свідків, які знають заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно із записами дублікату трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_4 позивач з 07 серпня 1980 року по 14 листопада 1980 року, з 10 серпня 1981 року по 04 листопада 1981 року, з 25 січня 1984 року по 31 березня 1985 року, з 01 грудня 1999 року по 31 жовтня 2000 року працював на посаді «слюсаря-ремонтника» в Орендному підприємстві «Костянтинівський завод Скловиробів ім. 13-ти розстріляних робітників, з 01 листопада 2000 року по 18 вересня 2002 року на посаді «слюсаря-ремонтника» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Кристал», з 19 листопада 2007 року по 06 лютого 2009 року на посаді «Скловара» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Будскло-Трейдінг», а також період служби в армії з 12 листопада 1981 року по 11 листопада 1983 року та до Списку № 1 періодів роботи з 19 вересня 2002 року по 13 серпня 2003 року на посаді «скловара» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Кристал», з 19 вересня 2003 року по 11 січня 2006 року на посаді «скловара» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод Скловиробів»

Даний факт також не заперечується й відповідачем.

Відповідно до ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 2 частини 2 цієї статті визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим кабінетом Міністрів, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але не мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до першого абзацу п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 зазначеного Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, ОСОБА_1 до свої заяви про призначення пенсії надав документи, що підтверджують шкідливі і важкі умови праці, а саме: довідку № 10/33/64Б/11/19 від 14 липня 2020 року, яка видана керуючим санацією ОП Завод Скловиробів Марченком Є.В., архівна довідка про стаж № 05-07-07/566 від 20 липня 2020 року, яка видана виконавчим комітетом Костянтинівської міської Ради та особові картки, які підтверджують пільговий характер роботи з 07 серпня 1980 року по 14 листопада 1980 року, з 10 серпня 1981 року по 04 листопада 1981 року, з 25 січня 1984 року по 31 березня 1985 року, з 04 грудня 1999 року по 31 жовтня 2000 року на посаді «слюсаря-ремонтника» в Орендному підприємстві «Костянтинівський завод Скловиробів ім. 13-ти розстріляних робітників; накази про результати атестації робочого місця; архівні довідки № 19/43т-848 від 13 жовтня 2017 року, 19/43т-672 від 10 серпня 2015 року які видані архівним відділом Бахмутської міської Ради, та яка підтверджує пільговий характер роботи з 19 вересня 2003 року по 11 січня 2006 року на посаді «скловара» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод «Скловиробів»; особову картку та Наказ про результати атестації робочого місця; довідку № 8 від 30 червня 2020 року яка видана ліквідатором ТОВ «Будскло-Трейдінг»; архівну довідку № 05-07-07/850 від 25 жовтня 2017 року яка видана архівним відділом Костянтинівської міської Ради, які підтверджують пільговий характер роботи за Списком № 2 за період з 19 листопада 2007 року по 06 лютого 2009 року на посаді «Скловар» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Будскло-Трейдінг»; особову картку та наказ про результати атестації робочих місць; трудову книжку та військовий квиток які підтверджують період служби позивача в армії з 12 листопада 1981 року по 11 листопада 1983 року.

Довідка № 05-07-07/566 від 20 липня 2020 року видана Костянтинівською міською Радою на підставі первинних документів ОП Завод Скловиробів які надійшли на зберігання до архівного відділу, а довідка № 10/33/64Б/11/19 від 14 липня 2020 року, яка видана керуючим санацією ОП Завод Скловиробів Марченком Є.В. видана керуючим санацією на підставі трудової книжки та військового квитка.

Також відповідно до довідки архівного відділу Костянтинівської міської Ради № 05-07-07/567 від 20 липня 2020 року відомостей про переведення ОСОБА_1 на інші роботи, на роботи з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати за зазначені період не виявлено, що свідчить про виконання позивачем робіт повний робочий день.

Усі документи по особовому складу та трудовий архів Орендного підприємства «Костянтинівський завод Скловиробів» передано на зберігання до Виконкому Костянтинівської міської Ради. Місце знаходження архіву ТОВ ТК «Кристал» невідомо. Документи по трудовому архіву ТОВ «Артемівський завод Скловиробів» передано на зберігання до архівного відділу Артемівської міської Ради.

Суд зазначає, що довідка № 05-07-07/566 від 20 липня 2002 року видана Костянтинівською міською Радою на підставі первинних документів ОП Завод Скловиробів які надійшли на зберігання до архівного відділу, та повністю підтверджують пільговий стаж позивача за Списком № 2 за спірні періоди, а довідка № 10/33/64Б/11/19 від 14 липня 2020 року, яка видана керуючим санацією ОП Завод Скловиробів Марченком Є.В. вже видана на підставі архівної довідки та повністю з нею збігається, а також повністю збігається із записами в трудовій книжці ОСОБА_1 НОМЕР_4 .

Згідно положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

При визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застосовується «Список № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах» і «Список № 2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових раз заходи».

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Професія «слюсаря-ремонтника» віднесена до Списку № 2 розділ XVIII «Скляне та форфорово-фаянсове виробництво», пункт 1а, відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956 року, Постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 року код посади 2190100а-185591. Крім того, після 1992 року ця посада атестована на підприємстві ОП «Завод Скловиробів» за Списком № 2 відповідно до Наказів про атестацію робочого місця № 304-к від 08.06.1994 року та № 582-к від 25 листопада 1999 року код посади 2190100-а18559 та відповідно до Наказу про результати атестації № 648к від 28.12.2004 року по ТОВ ТК «Кристал» (код посади 2190100а-18559 та № 15.2а відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року).

Посада «Скловара» віднесена до Списку № 1, розділ 15 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року, код посади 15.1а. Посада атестована на підприємстві ТОВ ТК «Кристал» за Списком № 1 відповідно до Наказу про атестацію робочого місця № 648-к від 28.12.2004 року за Списком № 1 код посади 15.1а. Крім того, ця посада атестована на підприємстві ТОВ «Артемівський завод Скловиробів» відповідно до Наказу про результати атестації від 05 січня 2006 року № 6 за Списком № 1. Посада «Скловара» атестована за Списком № 2 на підприємстві ТОВ «Будскло-Трейдінг» за Списком № 2 відповідно до Наказу про результати атестації № 79 від 02.06.2008 року.

Таким чином, періоди роботи з 07 серпня 1980 року по 14 листопада 1980 року, з 10 серпня 1981 року по 04 листопада 1981 року, з 25 січня 1984 року по 31 березня 1985 року, з 04 грудня 1999 року по 31 жовтня 2000 року на посаді «слюсаря-ремонтника» в Орендному підприємстві «Костянтинівський завод Скловиробів ім. 13-ти розстріляних робітників, з 01 листопада 2000 року по 18 вересня 2002 року на посаді «слюсаря-ремонтника» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Кристал», з 19 листопада 2007 року по 06 лютого 2009 року на посаді «Скловара» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Будскло-Трейдінг», а періоди роботи з 19 вересня 2002 року по 13 серпня 2003 року на посаді «Скловара» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Кристал», з 19 вересня 2003 року по 11 січня 2006 року на посаді «скловара» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод Скловиробів» мали бути зараховані відповідачем до Списку № 1 оскільки факт роботи за Списками № 1 та № 2 за вказані періоди підтверджено трудовою книжкою з усіма необхідними записами, довідками виданими архівною установою на підставі первинних документів, первинними документами та Наказами про атестацію робочого місця, які знаходяться в архівні установи та в Пенсійному фонді.

Також суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що у довідці про пільговий характер роботи № 8 від 30.06.2020 року ТОВ «Стройскло-Трейдинг» не відображено перебування ОСОБА_1 у відпустках без збереження заробітної плати та кількість пільгового стажу за Списком № 2, що передбачено формою довідки згідно додатку 5 Порядку 637, оскільки працівник не може бути відповідальним за заповнення посадовими особами підприємства довідок.

Щодо вимог позивача про зарахування до його пільгового стажу періоду служби в армії з 12 листопада 1981 року по 11 листопада 1983 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується, зокрема, військова служба і перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки і органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби.

Як вбачається з Військового квитка НОМЕР_5 , ОСОБА_1 проходив військову службу у лавах Радянської армії з 12 листопада 1981 року по 11 листопада 1983 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України» зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній з захистом Вітчизни.

Зазначені положення застосовуються і до громадян, які проходили строкову військову службу до прийняття зазначених законів України, а тому час перебування громадян України на військовій службі, в тому числі - і в Збройних силах Радянської армії, повинен зараховуватись до загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю та стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 25.09.2018 у справі № 426/1006/16-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 76695565).

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» від 02.06.2005 року № 2636-VII частину першу статті 2 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» доповнити абзацом другим такого змісту: «Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалась за фахом у професійно - технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання у професійно - технічному навчальному закладі і час проходження військової служби, які зараховуються до пільгового стажу не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах».

Як вбачається з матеріалів справи, на час призову на військову служби позивач працював на посаді «слюсаря-ремонтника» в Орендному підприємстві «Костянтинівський завод Скловиробів ім. 13-ти розстріляних робітників».

Відповідно до Закону України «Про загальний обов`язок і військову службу» та Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» час перебування громадян на військовій службі зараховується до їх загального, безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

У пункті 8 оглядового листа Вищого адміністративного суду України від 14.08.2008 року № 1406/100/13-08 «Про практику застосування законодавства з питань пенсійного забезпечення зазначено, що проходження строкової військової служби за призовом є обов`язком громадянина, ухилення від якого тягне за собою відповідальність у встановленому чинним законодавством порядку, то будь - які обмеження трудових прав особи, пов`язані з проходженням такої служби, не допускається. Військова служба у збройних силах України та інших військових формувань є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян, які проходили строкову службу до прийняття Закону України «про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Оскільки проходження строкової служби за призовом було обов`язком громадянина, ухилення від якого тягне за собою відповідальність у встановленому чинним законодавством порядку, то будь - які обмеження трудових прав особи, пов`язані з проходженням строкової служби недопустимі.

Отже, суд приходить до висновку, що не зарахування до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 з 12 листопада 1981 року по 11 листопада 1983 року є незаконним.

Відповідачем не надано суду жодних доказів, що дані, які містяться в трудовій книжці позивача, містять неправдиві або недостовірні дані.

Позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства на підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 13 п. «б» Закону № 1788-XII.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Як зазначив ЄСПЛ у справі «Andrejeva v. Latvia» (п. 77 рішення Великої палати ЄСПЛ від 18.02.2009 р.) стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції не накладає ніяких обмежень на свободу держави, що ратифікувала Конвенцію, приймати рішення про те, чи створювати якусь схему соціального забезпечення, або обирати тип або розмір виплат, які надаються відповідно до будь-якої такої схеми. Однак, якщо в державі існують чинні законодавчі норми, що передбачають такі виплати на основі права на соціальну підтримку незалежно від того, чи обумовлені вони попередньою сплатою внесків ці норми слід вважати такими, що створюють майновий інтерес, що потрапляє в сферу дії статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції для осіб, що відповідають пропонованим до благо отримувачів вимогам.

У справі «Будченко проти України» (рішення від 24 квітня 2014 року, заява № 38677/06) ЄСПЛ також зазначив, що якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, ст. 13 Закону № 1788-XII, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку. ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України», п. 59 рішення у справі «Мельниченко проти України», п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» тощо).

Це, звичайно, не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, тобто людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично. Більше того, відповідно до ст. 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Відповідно до статі 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий та пільговий стаж позивача, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача, буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву з врахуванням вищенаведених обставин.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про те, що рішення Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25 вересня 2002 року № 156 щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2), є незаконним та порушує конституційні права позивача, а отже підлягає скасування.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн. (квитанція № 0.0..1).

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25, ) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати рішення Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25, ) від 25 вересня 2020 року № 156 про відмови у в призначенні ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2) незаконним та скасувати.

Зобов`язати Костянтинівсько - Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 2) від 22 вересня 2020 року із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком № 2 ОСОБА_1 ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) періодів роботи з 07серпня 1980 року по 14 листопада 1980 року, з 10 серпня 1981 року по 04 листопада 1981 року, з 25 січня 1984 року по 31 березня 1985 року, з 04 грудня 1999 року по 31жовтня 2000 року на посаді «слюсаря - ремонтника» в Орендному підприємстві «Костянтинівський завод Скловиробів ім.. 13-ти розстріляних робітників, з 01 листопада 2000 року по 18 вересня 2002 року на посаді «слюсаря-ремонтника» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Кристал», з 19 листопада 2007 року по 06 лютого 2009 року на посаді «Скловара» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Будскло-Трейдінг», а також період служби в армії з 12 листопада 1981 року по 11 листопада 1983 року та до Списку № 1 періодів роботи з 19 вересня 2002 року по 13 серпня 2003 року на посаді «скловара» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Кристал», з 19 вересня 2003 року по 11 січня 2006 року на посаді «скловара» в товаристві з обмеженою відповідальністю «Артемівський завод Скловиробів».

Стягнути на користь ОСОБА_1 ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко