Справа № 300/1006/16-а
Суддя: Павлюк С. С.
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №300/1006/ 16-а

Провадження № 2-а/936/8/2020

19.11.2020 року смт. Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді: Павлюк С.С.,

при секретарі с/з Собран Ю.О.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача Андрійчака В.В.

представника відповідачів Повідайчика О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Воловець у спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Воловецьке лісове господарство», провідного інженера з охорони лісу Державного підприємства «Воловецьке лісове господарство» Андрійчака В.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до провідного інженера з охорони лісу Державного підприємства «Воловецьке лісове господарство» Андрійчака В.В., в якому просив скасувати постанову від 15.11.2016 № 000010 про накладення адміністративного стягнення на позивача у розмірі 119 грн та притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 65 КУпАП, прийнятою відповідачем, та закрити провадження у справі. Позов мотивовано тим, що постанова від 15.11.2016 року про притягнення позивача до відповідальності за ст.65 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 119 гривень є незаконною, оскільки в його діях відсутній склад адмінправопорушення. Просить суд поновити йому пропущений строк для оскарження постанови та скасувати її, провадження у справі закрити.

Постановою Воловецького районного суду Закарпатської області від 31 січня 2017 року позов задоволено повністю.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року, постанову Воловецького районного суду Закарпатської області від 31 січня 2017 року у справі скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного суду України від 14 вересня 2020 року постанову Воловецького районного суду Закарпатської області від 31 січня 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Воловецького районного суду Закарпатської області Павлюк С.С. від 09.10.2020 року адміністративну справу прийнято до свого провадження. Ухвалою суду від 12.11.2020 року до участі у справі залучено співвідповідача Державне підприємство ДП «Воловецьке лісове господарство».

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що його безпідставно було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки на місці події не був та порубку дерев не вчиняв. Додатково пояснив, що на нього скали спірну постанову в силу неприязних відносин із лісником ОСОБА_3 , а тому просив залишити те, що прийняв суд першої інстанції.

Представник відповідачів ОСОБА_4 позов не визнав та пояснив, що постанову в справі про адміністративне правопорушення винесено на підставі матеріалів перевірки, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст.65 КУпАП. Вважає дану постанову такою, що відповідає вимогам закону.

Відповідач Андрійчак В.В. у судовому засіданні пояснив, що оскаржувану постанову виніс на підставі зібраних матеріалів перевірки по факту вирубки дерев «смерека», а тому вважає таку законною.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 65 КУпАП за незаконну порубку і пошкодження дерев і чагарників; знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення, передбачено адміністративну відповідальність у виді штрафу на громадян у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від семи до дванадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, у разі незаконної порубки дерев, настає адміністративна відповідальність.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Одним із основних завдань провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що 03.09.2016 о 11:00 годині до чергової частини Воловецького відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт інспектора СРПП Воловецького ВП ст. лейтенанта поліції ОСОБА_5 про те, що 03.09.2016 до нього звернувся майстер лісу Жденіївського лісництва ОСОБА_3 , який 02.09.2016 о 19-00 годині неподалік с. Збини в обході № 2 кварталі 5-7 виявив незаконну порубку деревини породи «смерека» невідомими особами.

05.09.2016 представниками ДП «Воловецьке ЛГ» було здійснено огляд урочища «Збинка» квартал 7, такс.виділ 22, де зафіксовано незаконну порубку дерев породи «ялина» в кількості 12 шт, про що складено акт огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства.

30.09.2016 дільничним офіцером поліції Воловецького ВП Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенантом поліції Пойда В.В. за результатами розгляду перевірки ЖЄОЗП № 1650 від 03.09.2016 зібрані за рапортом інспектора СРПП Воловецького ВП ст. лейтенанта поліції Лозинець І.Ю. прийнято висновок про скерування матеріалів директору ДП «Воловецького ЛГ» для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №000002 від 02.11.2016 ОСОБА_1 02.09.2016 о 19-00 год у Жденіївському лісництві, обхід № 2, урочище Збинка, квартал 7, вид. 22 скоєно незаконну порубку дерев породи ялина в кількості 12 штук, у зв`язку з чим порушив ст. 65 КУпАП та заподіяв шкоду в розмірі 3157, 59 грн згідно постанови № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» від 23.07.2008. Даний протокол складений відповідно до вимог ст. 286 КУпАП, п. 2.3 розділу ІІ Інструкції з оформлення органами Державного комітету лісового господарства України матеріалів про адміністративні правопорушення та на його підставі винесена оскаржувана постанова від 15.11.2016 №000010 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 65 КУпАП,

Факт вчинення позивачем правопорушення у сфері лісового законодавства та його склад підтверджується, зокрема й поясненнями гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які надані Воловецькому відділенню поліції Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Разом з тим, як вбачається із пояснень позивача ОСОБА_1 , даним ним при проведенні перевірки ДОП СП Воловецького ВП Пойда В.В. 28.09.2020 року, 02.09.2016 року біля 15:00 год. вирішив піти в ліс в урочищі «Збинка» разом із ОСОБА_9 , де напередодні заготовив біля 12 шт. смереки.

Дані пояснення узгоджуються із письмовими поясненнями гр. ОСОБА_9 , котрий ствердив, що 02.09.2016 року разом із ОСОБА_1 поїхав до лісу урочище «Збинка», де завантажили близько 12 шт. деревини «смерека» та завезли до будинку ОСОБА_1 .

Крім цього, з висновку від 30.09.2016 начальника Воловецького відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області Пасічника О.Т., акту огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 05.09.2017 встановлено, що ОСОБА_1 вчинив незаконну порубку деревини породи «смерека», в кількості 12 дерев, що й підтвердив сам позивач у своїх поясненнях від 28.09.2016.

Розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 65 КУпАП відбувся у приміщенні ДП «Воловецьке ЛГ» 15.11.2016, про який позивач був повідомлений завчасно. Як вбачається із рекомендованого повідомленням про вручення поштового відправлення за №129, позивачу було надіслано протокол в справі про адміністративне правопорушення та повідомлення про розгляд справи.

При розгляді справи посадовою особою, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП з?ясовано всі обставини справи, а саме те, що адміністративне правопорушення було вчинене ОСОБА_1 , оскільки він вчинив незаконну порубку дерев, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 15.11.2016 № 000002, поясненнями ОСОБА_1 , а також пояснення гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Так, позивач ОСОБА_1 , допустимими та належними доказами в суді не довів відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65 КУпАП у зв`язку із тим, що на місці порубки дерев в урочищі «Збинка» не був та не здійснював вирубку дерев. Зміна пояснень позивачем, даними під час проведення перевірки та в подальшому викладеними у позові, суд розцінює як спосіб захисту та спроба уникнути від відповідальності.

Постанова від 15.11.2016 №000010 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена відповідно до вимог ст. 283 КУпАП та у встановленому законом порядку скерована на адресу позивача 22.11.2016 року.

Враховуючи наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 15.11.2016 № 000010 прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а враховуючи встановлений факт порушення позивачем вимог ст. 65 КУпАП, оскаржена постанова винесена за вчинення адміністративного правопорушення правомірно, є законною та обґрунтованою.

Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року № 543/775/17 зроблений наступний правовий висновок.

Відповідно до положень статей 3, 5 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Також Законом України від 19 вересня 2013 року № 590-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» внесені зміни до положень КУпАП щодо сплати судового збору. Так статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір та порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно з приписами частини сьомої статті 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 4 Закону № 3674-VI.

Інших видів платежів (зокрема, у вигляді державного мита) у випадку звернення особи до суду Закон № 3674-VI не передбачає.

Тож особи, стосовно яких ухвалено судове рішення про накладення адміністративного стягнення, є платниками судового збору. У випадку незгоди із судовим рішенням про накладення адміністративного стягнення, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, учасники справи вправі оскаржити його в апеляційному порядку і Закон № 3674-VI винятків чи застережень щодо сплати судового збору за оскарження таких судових рішень не містить.

За частиною другою статті 171-2 КАС України у редакції, чинній до 14 грудня 2017 року, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності було остаточним і оскарженню не підлягало. Водночас, положення цієї частини втратили чинність як такі, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року № 3-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 КАС України. У пункті 3 резолютивної частини цього Рішення Конституційний Суд України рекомендував Верховній Раді України невідкладно врегулювати питання щодо оскарження судового рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Адже у справах щодо притягнення до адміністративної відповідальності особи повинні мати право на інстанційне оскарження рішення місцевих загальних судів як адміністративних судів.

Як до, так і після прийняття Конституційним Судом України Рішення від 8 квітня 2015 року № 3-рп/2015, Закон № 3674-VI не визначав і не визначає окремо об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок його сплати за подання апеляційної чи касаційної скарг на рішення адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Водночас, вирішуючи порушене у конституційному поданні питання, Конституційний Суд України виходив з обсягу прав у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, який би забезпечував ефективний судовий захист, включаючи в себе, зокрема, можливість оскарження судових рішень в апеляційному та касаційному порядку, що є однією з конституційних гарантій реалізації інших прав і свобод учасників судового провадження, захисту їх від порушень і протиправних посягань, у тому числі від помилкових і неправосудних судових рішень, як складової права осіб на доступ до суду.

У випадку незгоди із судовим рішенням, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, позивач вправі оскаржити його в апеляційному порядку. Однаковою мірою це стосується й відповідача у спірних правовідносинах, оскільки він як рівноправна сторона в адміністративній справі також має право на апеляційне/касаційне оскарження судового рішення.

Отже, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 25 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У даному випадку, як слідує з матеріалів справи, при зверненні до суду позивач не сплачував судового збору, хоча мав його сплати за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною другою статті 133 КАС України передбачено, що якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову та не сплаті судового збору позивачем при зверненні до суду, суд, з метою дотримання права позивача на судовий захист, не вважає за доцільним залишати позов без розгляду з цієї підстави, а вважає за можливим компенсувати такий за рахунок держави.

Керуючись ст.2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В И Р І Ш И В :

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Воловецьке лісове господарство», провідного інженера з охорони лісу Державного підприємства «Воловецьке лісове господарство» Андрійчака В.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготолвено 19.11.2020 року.

Суддя Павлюк С.С.