Справа № 480/3272/20
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 р.Справа № 480/3272/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Слобожанської митниці Держмитслужби на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: О.В. Соп`яненко, м. Суми, по справі № 480/3272/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація"

до Слобожанської митниці Держмитслужби

про визнання протиправним та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" (далі по тексту ТОВ "Сумифітофармація", позивач) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби (далі по тексту Слобожанська митниця, відповідач, митний орган), в якому просило суд визнати протиправними та скасувати:

- рішення про видачу картки відмови UA807290/2020/00286 від 21.05.2020 у прийнятті митної декларації № UA807290/2020/011912 від 21.05.2020, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів;

- рішення про коригування митної вартості товарів UA807000/2020/000947/2 від 21.05.2020 - каркаде сушені цілі квитки в кількості 12009,60 кг., заявленої позивачем, в результаті чого необхідно надмірно сплатити до Державного бюджету України 191 447,25 грн., з яких мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності (15%) - 75 571,28 грн., податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів (20%) - 115 875,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.05.2020 здійснював митне оформлення в режимі імпорту товару - каркаде сушені цілі квітки в кількості 12009,60 кг, за ціною 0,5 євро/кг на загальну суму 6004,80 євро за першим методом. Однак, відповідачем було прийнято рішення від 21.05.2020 № UA807000/2020/000947/2, яким визначено митну вартість ввезеного позивачем товару в розмірі 2,02 євро/кг за 6 резервним методом, внаслідок чого видано картку відмови у прийнятті митної декларації UA807290/2020/00286 від 21.05.2020. Вказує, що позивачем було надано до митного оформлення всі необхідні документи, які повністю підтверджують заявлену митну вартість декларованого товару і дають можливість митному органу перевірити числові значення складових заявленої митної вартості (контракт, специфікацію до контракту, прайс-листи продавця, рахунок-фактуру, сертифікат походження, фітосанітарний сертифікат). З огляду на викладене, вважає вказані рішення відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки сума митної вартості, заявлена позивачем у декларації, є обґрунтованою.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15.07.200 по справі №480/3272/20 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про видачу Картки відмови UA807290/2020/00286 від 21.05.2020 у прийнятті митної декларації №UА807290/2020/011912 від 21.05.2020, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів.

Визнано протиправним та скасовано рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів UA807000/2020/000947/2 від 21.05.2020, заявленої Товариством з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" згідно митної декларації №UА807290/2020/012019 від 22.05.2020.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумифітофармація" (вул. Заливна, 11, поверх 1, м. Суми, 40035, ) витрати зі сплати судового збору в сумі 2871,71 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, 16Б, м. Харків, 61003, ).

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.07.2020 по справі №480/3272/20, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що в процесі порівняння рівня заявленої декларантом позивача митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено посадовою особою митниці виявлено, що рівень цін подібних товарів значно перевищує заявлену декларантом позивача митну вартість, у зв`язку з чим, інспектором митного поста направлено запит до спеціалізованого підрозділу митниці з метою перевірки правильності визначення заявленої ТОВ «Сумифітоформація» митної вартості товару.

Вказує, що позивачем, в порушення вимог ч.9 ст. 58 МК України, розрахунки митної вартості здійснено на основі необ`єктивних даних, які не підтверджені документально. Зокрема, в наданому декларантом листі від 14.05.2020 щодо якості та ціни товару згідно контракту №RA057875 від 17.12.2019, зазначено, що занижена вартість товару полягає у низькій його якості. При цьому, як вказує апелянт, у вказаному контракті від 17.12.2019 взагалі не згадується яку продукцію та якої якості купує ТОВ «Сумифітоформація». Крім того, в графі 31 поданої декларантом митної декларації внесено інформацію щодо опису ввезеного товару, однак даний опис не містить інформації щодо неналежної та низької якості товару.

Також відповідач стверджує, що декларантом позивача до митного оформлення надано рахунок перевезення № 26 від 20.05.2020, в якому відсутня інформація щодо CMR (транспортної накладної), відповідно до якої поставлявся товар, а тому незрозуміло якого транспортного документу стосується даний рахунок.

З огляду на викладене, здійснивши аналіз документів, наданих декларантом позивача та виявивши наявність в них розбіжностей, та необ`єктивність наявних в них відомостей, зокрема, щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, інспектором з митного оформлення, на підставі ч.3 ст. 53 МК України, було направлено декларанту в електронному вигляді повідомлення з переліком документів, необхідних для підтвердження митної вартості товарів, однак декларант, як вказує апелянт, затребуваних документів не надав. За таких обставин, відповідачем було прийняте рішення про неможливість застосування до товару позивача, заявленого до митного оформлення, основного методу визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, та як наслідок, 21.05.2020 винесено рішення про коригування митної вартості товарів UA807000/2020/000947/2 за резервним методом відповідно до положень ст.64 Митного кодексу України, із використанням цінової інформації, щодо імпортних операцій ЄАІС ДФС України МД №UA100110/2019/806398 від 13.11.2019 (митне оформлення якого є максимально наближеним до дати поточного (спірного) митного оформлення).

Крім того апелянт зазначив, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не надав жодної оцінки аргументам відповідача, викладеним у відзиві на позовну заяву, а весь текст мотивувальної частини рішення фактично дублює текст позовної заяви позивача. При цьому, при дослідженні судом митної декларації, яка бралася відповідачем за основу при коригуванні митної вартості товару, помилково взято до уваги не митну вартість товар, зазначену в графі 45 вказаної МД, яка становить 2,02 євро/кг, а фактурну вартість товару, яка визначена в графі 42, яка становить 1,7 євро, у зв`язку з чим судом зроблено хибний висновок про протиправність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від представника відповідача - Слобожанської митниці Держмитслужби надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату, з посиланням на встановлення у м. Суми та м. Харків «червоного» рівня епідемічної небезпеки поширення COVID-19 та необхідністю дотримання положень постанов Кабінету Міністрів України від 26.08.2020 № 760 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» та від 14.10.2020 року № 956 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641», якими дію карантину продовжено до 31.12.2020.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що відповідно до відеозвернення Президента України від 16.03.2020 всі без винятку органи державної влади зобов`язані продовжувати роботу у звичайному режимі. Крім того, наведені відповідачем постанови Кабінету Міністрів України не містять положень, якими б встановлювались обмеження, пов`язані із впровадженням на території міст Суми та Харків карантину, що забороняють продовжувати роботу, митним органам, зокрема.

Отже, постановами Кабінету Міністрів України від 26.08.2020 № 760 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» та від 14.10.2020 року № 956 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641», не припинено роботу органів державної влади як судів, так і органів Державної митної служби України, у зв`язку з чим відповідач як орган державної влади, зобов`язаний організувати свою роботу таким чином, щоб забезпечити виконання покладених на нього повноважень, а відтак, посилання на вказані вище постанови Кабінету Міністрів України, як на підставу для відкладення судового засідання без викладення безпосередньо обставин, які перешкоджають представнику відповідача прибути до суду у визначений судом строк для участі у розгляді справи, є неприйнятним.

Колегія суддів зауважує, що саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи ані митних органів ані судів, крім того явка відповідача в судове засідання судом обов`язковою не визнавалася, представник відповідача не був позбавлений можливості взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду або подати додаткові письмові пояснення по суті справи, повідомити про наявність інших доказів правомірності своїх дій, які не були раніше подані до суду, якщо б вважав це за необхідне. Проте, відповідач не скористався своїм правом, у клопотанні про відкладення розгляду справи не зазначив причин, які безпосередньо перешкоджають йому взяти участь у судовому засіданні.

У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, беручи до уваги, що апеляційне провадження ініційоване саме відповідачем - Слобожанською митницею Держмитслужби, яка виклала свої доводи у апеляційній скарзі, враховуючи можливість розгляду справи без надання усних пояснень представником Слобожанської митниці Держмитслужби, відсутність клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції, з метою дотримання строку розгляду справи, встановленого ст.309 КАС України, колегія суддів зазначає, що причини, викладені в клопотанні, не є поважними для відкладення розгляду справи за клопотанням суб`єкта владних повноважень, а тому таке клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі сторін.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.05.2020 позивач здійснював митне оформлення в режимі імпорту товару - каркаде сушені цілі квітки. Продавцем товару у відповідності до контракту №RA057875 від 17.12.2019 є компанія Krauter Міх GMBH (Німеччина).

Згідно з пунктом 2.2 контракту загальна сума контракту складає 67000 євро. Відповідно до пункту 4.3 контракту оплата здійснюється у відповідності до умов, зазначених в специфікаціях (а.с. 16-19).

Відповідно до пункту 1.1 специфікації № 7 від 20.05.2020 предметом постачання є каркаде сушені цілі квітки в кількості 12009,60 кг за ціною 0,5 євро/кг на загальну суму 6004,80 євро. Умови поставки товару FCA Abtswing (Німеччина). Оплата за цією специфікацією здійснюється на протязі 30 днів з моменту відвантаження товару зі складу Продавця (а.с.20).

ТОВ «Сумифітофармація» до митного оформлення подано митну декларацію №UA807290/2020/011912 від 21.05.2020 на товар, що поставляється в Україну.

Разом з митною декларацією Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумифітофармація» для митного оформлення було надано наступні документи:

- контракт № RA057875 від 17.12.2019,

- специфікація № 7 від 20.05.2020 до контракту,

- прайс-лист продавця від 01.03.2020 з перекладом,

- комерційний Інвойс № GAR348408 від 14.05.2020 з перекладом,

- пакувальний лист LS 531085 від 14.05.2020 з перекладом,

- сертифікат якості № 40/20 від 20.04.2020 з перекладом,

- сертифікат походження № А30889073 від 14.05.2020 з перекладом,

- фітосанітарний сертифікат №EC/DE/BY_LFL/4269563/2020 від 04.05.2020,

- митна декларація країни відправлення MRN 20DE87E4 від 14.05.2020, CMR № GAR348408 від 14.05.2020,

- довідка про транспортні витрати від 20.05.2020,

- рахунок-фактура № 26 від 20.05.2020,

- лист продавця від 14.05.2020 щодо якості та ціни товару з перекладом (а.с.16-38).

Під час перевірки заявленої позивачем у МД № UA807290/2020/011912 митної вартості імпортованого товару контролюючим органом встановлено, що в наданих до митного оформлення документах відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

У зв`язку з чим, 21.05.2020, посадовою особою митниці прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807290/2020/00286 та рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2020/000947/2, яким визначено митну вартість, виходячи із ціни товару 2,02 євро/кг, із застосуванням 6-го (резервного) методу визначення митної вартості (а.с.9-12).

Не погодившись з вказаними рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовом про визнання їх протиправним та скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності спірних рішень відповідача, оскільки позивачем під час проходження процедури митного оформлення товарів, надано до органу доходів і зборів документально підтверджені дані про заявлену митну вартість товару за ціною договору. Ці дані містилися у документах, поданих за переліком, передбаченим частинами першою, другою, третьою статті 53 Митного кодексу України, та не мали розбіжностей у числових значеннях, що підтверджують складові митної вартості товарів. Водночас митним органом не було доведено, що митну вартість товару неможливо встановити на підставі поданих декларантом позивача документів (зовнішньоекономічного контракту та специфікації до нього, інвойсу від 14.05.2020, пакувального листа та інших).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засаді верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтерес юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.07.2020 по справі № 480/3272/20 відповідає, а вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 р. №4495-VI, що набрав чинності з 01.06.2012 р. (далі по тексту МК України).

Статтею 246 МК України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (стаття 248 МК України).

Згідно з ч. 8 ст. 257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

На виконання статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні. Крім того, митним законодавством передбачена система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.

Колегія суддів зауважує, що пріоритетним до застосування є саме основний метод. Це, відповідно, обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи закріплені приписами пункту другого частини першої статті 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів. Про субсидіарний характер застосування другорядних методів свідчить зміст положень частини третьої статті 58 МК України.

Згідно з частиною другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів має право, зокрема, у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, орган доходів і зборів може виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі ст. 55 МК України, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, він має право прийняти у письмовій формі рішення про коригування заявленої митної вартості товарів.

За правилами частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Таким чином, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).

За правилами частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Зі змісту статті 53 МК України випливає, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондує й положенням частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Водночас частиною третьою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Зміст наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 по справі № 810/2784/18, від 06.09.2019 по справі № 815/2501/18, від 26.11.2019 по справі № 821/107/16.

Також, колегія суддів зазначає, що сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У митниці є обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 червня 2015 року (справа №21-498а15).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до оскаржуваного рішення про коригування митної вартості від 21.05.2020 UA807000/2020/000947/2, підставою для невизнання заявленої декларантом митної вартості та її коригування зазначено, що вартість товару не відповідає рівню вартості подібних та аналогічних товарів.

В обґрунтування причин неможливості визнання заявленої декларантом митної вартості відповідач послався на ст.ст.54, 55, 58-63 Митного кодексу України, а саме невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного Кодексу України, у зв`язку з тим, що надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари, а також у зв`язку з ненаданням декларантом додаткових документів, передбачених п.3 ст. 53 МК України, а саме: ненадання інформації щодо угод на ідентичні та подібні товари, зокрема, про такі, що продаються митній території України у незмінному стані; відсутністю даних щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; відсутністю даних щодо понесених в Україні витрат на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; ненадання декларантом інформації та документів, які мали вплив на процес формування ціни товару; ненадання документів щодо витрат на транспортування до місця перетинання кордону України, прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну. Джерелом інформації для даного рішення по товару зазначено наявну у митного органу інформацію, яка міститься у MD UA 100110/2019/806398 13/11/2019.

Коригування митної вартості відповідачем здійснено за другорядним методом (резервним методом) у відповідності до ст. 64 МК України.

Отже, фактично обставиною для коригування митної вартості слугувало те, що заявлена митна вартість ввезеного позивачем товару, є нижчою, ніж вартість товару, вказана в митній декларації (далі по тексту МД) №UA 100110/2019/806398 від 13.11.2019, що була взята відповідачем за основу при коригуванні митної вартості оцінюваного товару.

Водночас, статтею 55 МК України встановлено порядок коригування митної вартості товарів. Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Однак, як вбачається зі змісту спірного рішення про коригування митної вартості наведеного вище, відповідач, обґрунтовуючи числове значення митної вартості товару, скоригованого митним органом, в порушення вказаних вимог, обмежився лише посиланням на номер та дату митної декларації (наявна в митного органу інформація: MD UA 100110/2019/806398 13/11/2019), яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів.

Крім того, як вбачається зі змісту вказаної МД №UA 100110/2019/806398 від 13.11.2019, копія якої міститься в матеріалах справи, товаром, наданим до митного оформлення за нею є імбир, подріблений на шматочки, в той час як товаром, який подано позивачем до митного оформлення є каркаде сушені цілі квіти, а тому твердження про подібність товару, який порівняно відповідачем з товаром позивача є недоречним.

Посилання відповідача на неврахування судом першої інстанції при дослідженні вказаної митної декларації від 13.11.2019 положень ч.2 ст.64 МК України, згідно яких при коригуванні митної вартості позивача повинна порівнюватись саме митна вартість товару, а не ціна товару, на яку вказав суд, з наведенням данних графи 45 та графи 42 вказаної декларації є такими, що не відповідають дослідженим судом апеляційної інстанції фактичним обставинам справи.

Слід відмітити, що відповідач вказує, що в графі 45 декларантом було заявлено митну вартість порівнюваного товару у сумі 136375,60 грн, що відповідно до курсу валюти, який діяв на час подання вказаної МД, складає 5044,33 євро та вартість якого за 1 кг, враховуючи вагу товару (2500 кг), становить 2,02 євро.

Натомість, як вказує відповідач, суд першої інстанції помилково врахував фактурну вартість товару, зазначену в графі 42 вказаної МД, яка справді становить 1,7 євро/кг.

Однак, як вбачається зі змісту вказаної митної декларації №UA 100110/2019/806398 від 13.11.2019, в графі 45 останньої зазначено суму 237758,29, що вочевидь суперечить вказаній відповідачем сумі (136375,60), з якої ним, з урахуванням ваги поданого декларантом позивача товару, було визначено митну вартість товару за 1 кг на рівні 2,02 євро та видано спірні рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість зроблених коригувань митної вартості з огляду на незазначення у спірному рішенні порівняльних характеристик імпортованого товару та товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, зважаючи, зокрема, на очевидну відмінність товару наданого до митного оформлення позивачем (каркаде сушені цілі квіти) та товару, зазначеному в МД, яку було взято за основу для визначення митної вартості (імбир, подріблений на шматочки).

В обґрунтування неможливості застосування при визначенні митної вартості товару обраного декларантом основного методу (за ціною договору), відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що рівень цін подібних товарів значно перевищує заявлену декларантом позивача митну вартість. При цьому наводить зміст листа підприємства Krauter Mix GmbH від 14.05.2020 щодо якості та ціни товару згідно контракту RA057875 від 17.12.2019, наданого декларантом позивача, в якому вказано про занижену вартість товару, пов`язану з його низькою якістю, що, на думку апелянта, вказує на підтвердження самим продавцем факту того, що вартість товару, вказана в митній декларації, є значно нижчою ринкової ціни.

Вказане твердження відповідача, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки, подаючи разом з митною декларацією вказаний лист продавця від 14.05.2020, позивач навпаки доводить правильність визначення ним митної вартості товару на рівні 0,5 євро/кг, що є нижчою від ринкової вартості, оскільки як вбачається із даного листа, така ціна обумовлена низькою якістю сировини (каркаде сушені квіти цілі), у зв`язку з чим, як вказано продавцем у даному листі, якість останньої не вважається стандартною, оскільки потребує додаткової обробки та очистки клієнтом.

Отже, продавець, вказуючи, що вартість цієї сировини значно нижче ринкової ціни, тобто ціни на сировину стандартної якості, а декларант позивача, подаючи копію даного листа разом з митною декларацією, тим самим підтверджують, що даний лист надається саме для попередження виникнення у митного органу сумніву щодо неправильності визначення митної вартості товару за основним методом, акцентуючи увагу на його якості.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність в графі 31, поданої декларантом МД, опису щодо неналежної та низької якості поданого до митного оформлення товару, на думку колегії суддів, зроблені без врахування того, що разом з митною декларацією декларантом подано пакет документів, серед яких міститься сертифікат якості, в якому наведено повну інформацію про якість товару. Також, відповідачем не наведено яким чином відсутність вказаних відомостей в митній декларації може вплинути на митну вартість товару.

З приводу доводів відповідача про відсутність в наданому до митного оформлення рахунку перевезення № 26 від 20.05.2020 інформації щодо CMR (транспортної накладної), відповідно до якої поставлявся товар, у зв`язку з чим, як вказує апелянт, у митного органу виникли непорозуміння якого саме транспортного документу стосується зазначений рахунок перевезення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивачем надавались до митного оформлення попередня електронна митна декларація №UA 807290/2020/011587 від 14.05.2020, в якій, зокрема, зазначено № CMR та на якій, міститься відмітка митного органу, яка ставиться при переміщенні товару через митний кордон.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів, оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару, вважає, що подані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

В той же час відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, без наведення детальних пояснень щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні фактичні підстави для витребування додаткових документів та для коригування заявленої декларантом митної вартості.

З приводу обраного відповідачем методу визначення митної вартості колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначену в оскаржуваному рішенні від 21.05.2020 відкориговану митну вартість визначено відповідачем за шостим (резервним) методом на підставі наявної в митного органу інформації, яка міститься в МД №UA 100110/2019/806398 від 13.11.2019.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.64 МК України, якою урегульовано питання визначення митної вартості за шостим (резервним) методом, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 по справі №520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Застосовуючи резервний метод визначення митної вартості «ґ», відповідач використовував митну декларацію №UA 100110/2019/806398 від 13.11.2019, при цьому, як зазначалось вище, обмежився лише посиланням на номер та дату митної декларації, яка була взята за основу для коригування митної вартості оцінюваного товару, не навівши при цьому жодних пояснень зроблених коригувань.

Таким чином, відповідач не довів неможливість застосування методів «а» - за ціною договору щодо ідентичних товарів і «б» - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. Обставин на підтвердження неможливості застосування вказаних методів визначення митної вартості товару, відповідач не навів під час розгляду даної справи ані в суді першої ані апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності коригування митної вартості ввезеного позивачем товару за шостим (резервним) методом на рівні 2,02 євро/кг згідно з оскаржуваним рішенням UA807000/2020/000947/2 від 21.05.2020.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів UA807000/2020/000947/2 від 21.05.2020, винесене відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Як наслідок, підлягає скасуванню і картка відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA807290/2020/00286, прийнята відповідачем у зв`язку з винесенням цього рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15.07.2020 року по справі № 480/3272/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій В.Б. Русанова
Повний текст постанови виготовлено 26.10.2020 та підписано головуючим суддею Перцовою Т.С. 26.10.2020, суддею Жигилієм С.П. 09.11.2020 (у зв`язку з перебуванням у відпустці в період з 26.10.2020 по 08.11.2020), суддею Русановою В.Б. 17.11.2020 (у зв`язку з перебуванням у відпустці в період з 26.10.2020 по 02.11.2020 та на лікарняному з 03.11.2020 по 16.11.2020).