Справа № 135/1244/20
Суддя: Корнієнко О. М.
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/1244/20
Провадження № 2-а/135/15/20
РІШЕННЯ

іменем України

12.11.2020 Ладижинський міський суд Вінницької області

в складі: судді Корнієнка О.М.,

з участю секретаря судових засідань Міронової Ю.М.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача Бодачевського Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, начальника СРПП №3 Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області Розлуцького Андрія Анатолійовича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, начальника СРПП №3 Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області Розлуцького А.А. про скасування постанови про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії БАБ №326591 від 03.10.2020, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. Зазначив, що 03.10.2020 постановою винесеною начальником СРПП №3 Ладижинського відділення поліції Розлуцьким А.А. його було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 425 грн за те, що він нібито 03.10.2020 о 17 год. 05 хв. у м. Ладижин по вул. К.Маркса керуючи автомобілем Мерседес - Бенц Е320, д.н.з. НОМЕР_1 під час здійснення повороту праворуч на вул. Наконечного завчасно до початку маневру не подав правий сигнал показчика повороту, тобто менш ніж за 50 м, чим порушив п.9.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає, що до нього було безпідставно застосоване стягнення у виді штрафу за дії в яких відсутній склад адміністративного правопорушення, так як інспектором не враховано, що в даному випадку не було події адміністративного правопорушення, оскільки він 03.10.2020 о 17 год. 05 хв. не вчиняв адміністративного правопорушення, керував автомобілем з дотриманням ПДР України. Просив суд постанову серії БАБ №326591 від 03.10.2020 у справі про адміністративне правопорушення скасувати та закрити провадження в адміністративній справі.

ОСОБА_2 в судове засіданні не з`явився, його представник адвокат Бодачевський Р.В. подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідачі Розлуцький А.А. та представник Ладижинського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, відзиву на позовну заяву до суду не подали.

Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Позивачем надано копію оскаржуваної постанови серії БАБ №326591 від 03.10.2020, згідно якої зазначено, що 03.10.2020 о 17 год. 05 хв. у м. Ладижин по вул. К.Маркса керуючи автомобілем Мерседес - Бенц Е320, д.н.з. НОМЕР_1 під час здійснення повороту праворуч на вул. Наконечного завчасно до початку маневру не подав правий сигнал показчика повороту, тобто менш ніж за 50 м, чим порушив п.9.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 9.4 ПДР водій повинен подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Доказів, вказаних у ст. 251 КУпАП, які надані суду по даній адміністративній справі та які б вказували на вчинення ОСОБА_2 правопорушення, вказаного у оскаржуваній постанові, в матеріалах справи немає.

Відповідачем не спростовано доводи позивача про те, що він адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП не вчиняв та керуючи автомобілем завчасно до початку маневру подав сигнал показчика повороту.

При цьому судом, окрім пропозиції відповідачам надати відзив із відповідними доказами, витребовувались також і матеріали справи про адміністративне правопорушення, а також, в разі наявності, диск із відеозаписом подій, за результатами яких винесено оскаржувану постанову.

Однак, відповідачем жодних доказів, зокрема, і записів відеофіксації, не надано, зазначено, що з технічних причин відеозапис не зберігся.

Разом з тим, суд враховує практику Верховного Суду, зокрема, правові позиції, викладені в постанові від 30.05.2018 року по справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016).

Так, згідно ст. ст. 7, 254, 258 КУпАП зазначено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 283 передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Верховним Судом зазначено, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову. Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені судами першої та апеляційної інстанцій із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Судом витребовувались докази по справі у відповідачів. Однак, встановлено, що на підтвердження факту правопорушення, який викладено у оскаржуваній постанові, відповідачами не було надано жодних доказів.

Аналізуючи вищенаведене, слід зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частинами 4, 6 вказаної статті передбачено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно ч. 7 ст. 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд враховує практику Верховного Суду, зокрема, правові позиції, викладені в постановах від 29.04.2020 по справі № 161/5372/17 та від 08.07.2020 по справі № 463/1352/16-а.

Так, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості, суд має констатувати, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

На підставі викладеного, суд зазначає, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є недоведеним. Тому суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.9, 22 КУпАП, ст.6, 77, 79, 241, 246, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №326591 від 03.10.2020, згідно якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя