Справа № 200/8085/20-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 р. Справа№200/8085/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Донецької обласної державної адміністрації (місцезнаходження: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 6, ), Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (місцезнаходження: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 6) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява адвоката Трофімчука Віталія Вікторовича, яка подана в інтересах ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації (далі Відповідач 1), Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Відповідач 2) про визнання протиправним та скасування рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка є постійним діючим колегіальним органом Донецької обласної державної адміністрації зафіксоване у Протоколі №15 від 12 грудня 2019 року, в частині відмови ОСОБА_1 у видачі посвідчення учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у __році (категорія 1) серії А синього кольору; зобов`язання Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка є постійним діючим колегіальним органом Донецької обласної державної адміністрації, прийняти рішення про видачу (заміну) ОСОБА_1 посвідчення учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у __році (категорія 1) серії А синього кольору і звернутися до уповноваженої особи Донецької облдержадміністрації із клопотанням про видачу (заміну) посвідчення; зобов`язання Донецьку обласну державну адміністрацію видати (замінити) посвідчення учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у __році (категорія 1) серії А синього кольору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Регіональною комісією безпідставно не ураховано вимоги статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та пункт 11 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ №551 щодо умов видачі посвідчення особам з інвалідністю із числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та надані позивачем документи, які підтверджують участь у зазначених роботах у 30-ти кілометровій зоні відчуження. Позивач вказав, що достатньою підставою для видачі йому посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році (категорії 1) серії А синього кольору, є наявність довідки до акта огляду МСЕК, згідно якої йому встановлено безстроково 2 групу інвалідності, пов`язано з Чорнобильською катастрофою.

Відповідач-1 позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав, що Регіональною комісією були здійснені всі можливі заходи для встановлення факту участі позивача у ліквідації наслідків аварії, проте, оскільки у позивача відсутні 30 днів виїзду, які можливо віднести до днів, коли особа безпосередньо брала участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням аварії, її наслідків у зоні відчуження, підстави для встановлення статусу ОСОБА_1 учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1989 році відсутні.Відповідач зазначив, що населені пункти Діброва, Мартиновичі, Новий Мир, де проходив службу в 1989 році позивач, відноситься до зони безумовного обов`язкового відселення, населений пункт ПрибірськІванківського району Київської області до зони добровільного гарантованого відселення, при цьому населений пункт Млашівка - відсутній у переліку, таким чином ОСОБА_1 не відпрацьовано у зоні відчуження 30 календарних днів, що є обов`язковою умовою, а тому для встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС законні підстави відсутні.

12 жовтня 2020 року представник позивача надав відповідь на відзив у якій вказав, що посвідчення позивача та вкладка до нього є чинними, діють безстроково та зберігаються ним довічно. При цьому зміна умов видачі посвідчень не може впливати на обґрунтованість видачі раніше виданих посвідчень.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 січня 2019 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із поданням позову без дотримання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання ухвали суду позивач усунув виявлені недоліки позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, поновлено позивачу строк, встановлений для звернення до адміністративного суду, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано у відповідачів докази по справі.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вказує наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , виданимКостянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області 8 липня 1997 року.

Військовий квиток ОСОБА_1 серія НОМЕР_3 від 07 травня 1976 року містить записи щодо участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 22 травня 1989 року по 23 серпня 1989 року та отримання дози опромінювання 4,996 бер (а.с. 13), що також підтверджується довідкою командира військової частини №64354 від 23 серпня 1989 року №474 (а.с. 14) та довідкою Костянтинівського міського військового комісару від 25 серпня 1989 року (а.с. 15).

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серія ДОН-17 №107148 від 17 вересня 2009 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності, захворювання пов`язано з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації аварії на ЧАЕС безстроково (а.с. 16).

Відповідно до експертного висновку №13425/4-4 від 04 квітня 1995 року захворювання позивача пов`язано з виконанням військових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 17).

5 січня 1993 року позивачу видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 198_році Серія НОМЕР_4 .

У липні 1995 року ОСОБА_1 було видано посвідчення, громадянина,який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія НОМЕР_5 .

Також, 20 липня 2006 року ОСОБА_1 віднесено до 1 категорії та видано безстрокове посвідчення учасника особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія І) Серія НОМЕР_6 (що містить печатку «перереєстроване») та вкладку до цього посвідчення № НОМЕР_7 (а.с. 9).

16 квітня 2019 року позивач звернувся до Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із заявою про здійснення заміни посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, серії А, № НОМЕР_8 від 20 листопада 2006 року на зразок посвідчення затвердженого постановою КМУ №551, на підставі матеріалів особової справи, які були підставою для визначення статусу, додавши копії: паспорта, посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, фото, копію роз`яснення Мінсоцполітики України від 10 жовтня 2018 року, згоду на обробку персональних даних.

22 травня 2019 року Регіональна комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи вирішила направити лист до Костянтинівської міської ради щодо надання документів у повному обсязі, які містяться в особових справах пільговиків (витяг з протоколу №8).

Згідно пояснень відповідача, 02 вересня 2019 року Костянтинівською міською радою, повторно надіслано справу ОСОБА_1 для розгляду питання щодо видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС до якої додано: копію архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони від 17 травня 2012 року №81315, копію довідки командира ВЧ №64354 від 23 серпня 1989 року №2841/47, копію виписки з акта огляду МСЕК серії ДОН-07 №107148 від 17 вересня 200 року, копія виписки з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії ДОН-04 №014942 від 17 вересня 2009 року, копія військового квитка, копія листа Державного агентства України з управління зоною відчуження від 09 серпня 2019 року №03-3449/4-19, копія довідки військової частини №64354 від 23 серпня 1989 року №474 , перша сторінка трудової книжки, копія подяки учаснику ЛНА ЧАЕС від 20 серпня 1989 року.

12 вересня 2019 року Відповідач 2 вирішив направити документи на розгляд Комісії зі спірних питань визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, при Міністерстві соціальної політики України у зв`язку з тим, що у наданих документах відсутні дні виїзду на об`єкти або населені пункти зони відчуження (витяг з протоколу №12).

Департаментом у справах ветеранів, осіб з інвалідністю та постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи Міністерства соціальної політики України надано відповідь від 26 листопада 2019 року № 1842/0/76-19/291, в якій повідомлено, що Комісією зі спірних питань на засіданні прийнято рішення про повернення особової справи ОСОБА_1 оскільки встановлено, що документи, які містяться в особовій справі не підтверджують факт виконання ним робіт у зоні відчуження. При цьому зазначено про розгляд питання за умови надання документів які підтверджували б виконання ним робіт у зоні відчуження.

12 грудня 2019 року відповідачем 2 відмовлено позивачу у видачі посвідчення у зв`язку із поверненням особової справи без розгляду (витяг з протоколу №15).

Вважаючи протиправним рішення відповідача - 2 в частині відмови ОСОБА_1 у видачі посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у __році» (категорія 1) серія А синього кольору, звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Відповідно до частини 1статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (далі Закон - №796 - XII).

Відповідно до статті 1 Закону №796-XII він спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи та створення умов проживання і праці на забруднених територіях базується на принципах, зокрема:

пріоритету життя та здоров`я людей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, повної відповідальності держави за створення безпечних і нешкідливих умов праці;

соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

використання економічних методів поліпшення життя шляхом проведення політики пільгового оподаткування громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та їх об`єднань.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Положеннями статті 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

До військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону №796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Так, до категорії 1 відноситься особа з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).

Визначення рівнів забруднення, доз опромінення, відновлення їх шляхом розрахунку здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідних державних органів та обласних державних адміністрацій.

Відповідно до положень статті 65 Закону №796-ХІІ учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При вирішенні цього спору суд виходить з того, що 10 листопада 2006 року позивачу видане посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії НОМЕР_6 , в якому зазначено, що посвідчення є безстрокове і діє на всій території України. До цього посвідчення є вкладка № НОМЕР_7 .

Позивач є інвалідом 2 групи у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи в період проходження військової служби.

Вказане посвідчення видане на підставі та за зразками, затвердженими чинними на той час постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян за №551 (далі-Порядок №551), відповідно до якого затверджені нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, опікунам дітей (на час опікунства) померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, згідно з додатками 1-14.

Цей Порядок визначає процедуру видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та передбачає видачу посвідчень громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадян, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружин (чоловіків) померлих громадян з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, а також опікунам дітей (на час опікунства) померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи іншими актами законодавства (п.2 Порядку №551).

Відповідно до пункту 3 Порядку №551 особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, видаються посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році" (категорія 1) серії А синього кольору.

Особам з інвалідністю видаються посвідчення категорії 1 із зазначенням групи інвалідності та строку, на який установлено інвалідність.

У разі установлення групи інвалідності довічно на правій внутрішній стороні посвідчення робиться запис Безстроково.

Відповідно до положень пункту 11 Порядку №551 посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Посвідчення видаються, зокрема, особам з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою.

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551 зобов`язано Раду міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські державні адміністрації, зокрема, провести до 1 січня 2021 року заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1).

Як установлено судом та не спростовується відповідачем, ОСОБА_1 встановлена 2 група інвалідності, захворювання пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи безстроково. Вказане підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серія ДОН-17 №107148 від 17 вересня 2009 року та експертним висновком №13425/4-4 від 04 квітня 1995 року.

Положеннями пункту 11 Порядку №551 встановлено, що рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів.

У разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

Регіональна комісія з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи розглянула заяву позивача про заміну посвідчення та матеріали її особової справи і прийняла оскаржуване рішення про відмову у видачі посвідчення Потерпілий від Чорнобильської катастрофи (категорії І) серії А у зв`язку із відсутніми фактами виконання робіт у зоні відчуження в 1989 році впродовж 30 календарних днів. .

Разом з тим, вказана позиція є безпідставною з огляду на те, що позивач є особою з інвалідністю з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, якій встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою і відноситься до першої категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, для встановлення пільг і компенсацій.

Тобто посвідчення позивачу має бути видане на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з Чорнобильською катастрофою, яка наявна в матеріалах особової справи позивача і досліджувалась відповідачем.

Суд наголошує, що позивачу вже було надано статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 1), він користувався відповідними пільгами, встановленими законодавством України та розраховував на стабільність і передбачуваність свого статусу. Крім того, посвідчення позивача мало відмітку перереєстровано.

При цьому, статтею 10 Закону № 796-ХІІ (в редакції на час його прийняття) було прямо визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків в зоні відчуження, організації проведення евакуації із цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені для виконання робіт у зазначеній зоні, в тому числі військовослужбовці, включаючи резервістів, працівники державних, громадських організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки як у цій зоні, так і за її межами.

Отже, в зв`язку з ухваленням цього Закону, в силу його прямих норм, тобто, без необхідності підтвердження такого статусу якимось окремим рішенням будь-якого органу влади, ОСОБА_1 вже вважався учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Подальше внесення змін до Закону № 796-ХІІ та встановлення такими змінами додаткових вимог шляхом визначення певної кількості календарних днів в залежності від року праці в зоні відчуження є погіршенням правил щодо статусу таких осіб та принципу юридичної визначеності, тому не беруться до уваги судом з огляду на застосування основоположного принципу судочинства верховенства права.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оформлене протоколом №15 від 12 лютого 2020 року, в частині відмови у видачі ОСОБА_1 посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у році»(категорії 1) серії А, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, прийняти рішення про видачу (заміну) ОСОБА_1 посвідчення учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у __році (категорія 1) серії А синього кольору та зобов`язання Донецьку обласну державну адміністрацію видати (замінити) посвідчення учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у __році (категорія 1) серії А синього кольору суд зазначає наступне.

Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 227/3208/16-а, який відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує при розгляді даної справи.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обраний позивачем засіб правого захисту достатній для ефективного захисту його прав, свобод та інтересів.

При цьому суд зазначає, що задоволення вимоги про зобов`язання відповідача вчинити передбачені чинним законодавством дії, відступити від яких він не мав права, однак незаконно відмовився їх вчиняти, чим порушив конституційні права людини і громадянина, не є втручанням у компетенцію суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, суд вважає за необхідне зобов`язати Регіональну комісію прийняти рішення про видачу (заміну) позивачу посвідчення.

Разом з тим, пунктом 11 Порядку №551 передбачено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії).

Вітак, позовні вимоги про зобов`язання Донецької обласної державної адміністрації видати ОСОБА_1 посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС суд вважає передчасними, оскільки видача такого посвідчення здійснюєься на підставі прийнятого рішення Регіональною комісією про видачу (заміну) посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Оскільки відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому в силу вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати зі сплати судового збору не підлягають стягненню.

При цьому в матеріалах справи є клопотання представника позивача про розподіл судових витрат на правничу допомогу після ухвалення судового рішення.

Суд зазначає, що відповідно до положень статті 139 КАС України докази понесення витрат подаються, зокрема протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яке оформлено протоколом №15 від 12 грудня 2019 року, в частині відмови у видачі посвідчення ОСОБА_1 «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у році» (категорія 1) серія А синього кольору.

Зобов`язати Регіональну комісію з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи прийняти рішення про видачу (заміну) ОСОБА_1 посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у __році (категорія 1) серії А синього кольору.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв