Справа № 200/6064/20-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року справа №200/6064/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегія суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сіваченка І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя Шинкарьова І.В.) від 31 серпня 2020 року (повний текст рішення складено 31 серпня 2020 року) у справі №200/6064/20-а за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язати відповідача переглянути заяву позивача, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій щодо призначення пенсії і скасувати рішення від 22.06.2020 року про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язання переглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням рішення Конституційного суду України №1-р/2020, справа № 1-5/2018(746/15) від 23.01.2020 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не було враховано те, що до пенсії мають застосовуватися норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020.

На адресу суду апеляційної інстанції надіслано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, встановив наступне.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до відповідача із заявою від 17 червня 2020 року про призначення пенсії за віком до якої було додано:

- сканкопію трудової книжку НОМЕР_1 від 03.05.1990 р.;

-сканкопію диплома ПТ № 694113;

-сканкопію пільговой довідки N507 від 02.06.2020 р.;

-сканкопії карток обліку фактично відпрацьованого часу на роботах із шкідливими і важкими та особливо шкідливими умовами праці за періоди з 01.01.2015 р. по 2020 р.;

-сканкопії виписок наказів атестації таб.№ 9186 від 06.07.2014 р., таб.№ 83186 від 02.04.2015 р., таб.№49018718 від 18.02.2017 р., таб.№ 19018718 від 14.06.2019 р.;

- сканкопії паспорту та ідентифікаційного номеру.

Рішенням відповідача від 22 червня 2020 року №6083 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком за Списком № 1 згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу передбаченого законодавством.

На дату звернення страховий стаж позивачки складає 36 років 06 місяців 15 днів, стаж роботи на пільгових умовах по списку № 1 складає 4 роки 08 місяців 19 днів.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст.12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV (у редакції, чинній на момент звернення позивача до УПФУ і на момент досягнення нею 50 років) установлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно;

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: у жінок з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 18 років.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до вимог статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (у редакції Закону України від 02.03.2015 р. N 213-VIII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:45 років - по 31 березня 1970 року включно.

Разом з тим, Конституційний Суд України у рішенні № 1-р/2020 від 23.01.2020р. визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) ст.13, ч.2 ст.14, п.п.«б»-«г» ст.54 Закону України № 1788-XII від 05.11.1991р. «Про пенсійне забезпечення», зі змінами, внесеними Законом України № 213-VIII від 02.03.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та які втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020р. встановлено, що застосуванню підлягають ст.13, ч.2 ст.14, п.п.«б»-«г» ст.54 Закону України № 1788-XII від 05.11.1991р. «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України № 213-VIII від 02.03.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

При цьому, Конституційний Суд України зазначив, що змінами, внесеними Законом України №213-VIII від 02.03.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», якими передбачено поетапне підвищення на 5 років віку виходу на пенсію на пільгових умовах з урахуванням відповідного стажу роботи та на пенсію за вислугу років для працівників, визначених у вказаних нормах, порушують легітимні очікування таких осіб, а отже, суперечать ч.1 ст.8 Конституції України, тобто порушують принцип верховенства права, складовою якого є юридична визначеність.

Відповідно до статті 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Отже, з 23.01.2020р. (дня набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020р. в справі № І-р/2020) діють положення статті 13 Закону № 1788-ХІІ в редакції, яка була чинна до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.

Разом з тим, залишилися чинними відповідні положення Закону № 1058-IV.

Відтак, з 23.01.2020р. в Україні існують два закони, котрі одночасно регламентують правила призначення пенсій для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, за якими пенсії за віком призначаються на пільгових умовах, а саме: пункт б статті 13 Закону № 1788-ХІІ у редакції до внесення змін Законом № 213-VІІІ та пункт 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV у редакції Закону України від 03.10.2017р. № 2148-VІІІ.

З урахуванням вищевикладеного, висновок суду першої інстанції про те, що Закон України №1058 є пріоритетним у правовідносинах щодо призначення пенсії на пільгових умовах з моменту набрання законної сили Законом України № 2148-VІІІ від 03.10.2017р., а тому рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 на спірні правовідносини не впливає, колегія суддів вважає помилковим.

Водночас, колегія суддів зазначає, що рішенням відповідача від 22 червня 2020 року №6083 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком за Списком № 1 згідно п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю саме необхідного пільгового стажу передбаченого законодавством.

Тобто, не досягнення позивачкою на момент звернення із заявою віку, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах, не було підставою для відмови у призначенні пенсії.

За таких обставин, посилання позивачки на рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 року №1-р/2020, колегія суддів вважає безпідставним.

Як вбачається з матеріалів справи, на дату звернення із заявою про призначення пенсії стаж роботи позивачки на пільгових умовах по списку № 1 складає 4 роки 08 місяців 19 днів, тобто менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Враховуючи, що на день звернення із заявою позивачка не мала необхідного стажу роботи за Списком №1, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно було відмовлено у призначенні пенсії за віком за Списком № 1.

Доказів надання до заяви від 17 червня 2020 року про призначення пенсії за віком довідки на підтвердження пільгового стажу роботи за Списком №2 позивачем не надано. Відповідачем рішення щодо призначення пенсії за віком за Списком №2 не приймалось, а тому посилання позивачки на наявність у неї пільгового стажу за Списком №2 12 повних років, колегією суддів не прийнято до уваги.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачем правомірно було прийнято спірне рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Суд апеляційної інстанції враховує, що судом першої інстанції по суті правильно вирішено справу, а саме прийнято рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, проте, зазначає, що мотиви з яких виходив суд не в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам норм матеріального права.

Відповідно до ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати, зокрема, у зміні мотивувальної частини рішення.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови, в іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року у справі №200/6064/20-а задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року у справі №200/6064/20-а змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року у справі №200/6064/20-а залишити без змін.

Повне судове рішення складено 17 листопада 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 17 листопада 2020 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко