Справа № П/320/399/20
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/386
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 року м. Київ № П/320/399/20

за позовомОСОБА_1
до Кабінету Міністрів України
провизнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
Судова колегія у складі:

Головуючий суддя О.В.Головань,

судді Я.І.Добрянська, О.В.Патратій

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Кабінету Міністрів України про

визнання протиправними окремі положення постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2016 р. № 854 і затвердженого нею "Порядку надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості санаторно-курортним установам та закладам відпочинку, здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації громадянам, постраждалим від Чорнобильської катастрофи", які порушили норми Конституції України в частині забезпечення отримання позивачем пільги, передбаченої п.4 ст. 20 Закону № 796-щорічної компенсації за невикористану санаторно-курортну путівку (не вказавши конкретний механізм отримання цієї пільги і надавши посадовим особам органів соціального захисту населення неконституційне право - позбавляти чорнобильців відповідної категорії передбаченої законом № 796 пільг);

зобов`язання Кабінет Міністрів України внести зміни в Постанову № 854 і затверджений нею "Порядок надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості санаторно-курортним установам та закладам відпочинку, здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплат грошової компенсації громадянам, постраждалим від Чорнобильської катастрофи", яким передбачити забезпечення отримання встановленою категорією чорнобильців пільги, передбаченої п. 4 ст. 20 Закону № 796 - щорічної компенсації за невикористану санаторно-курортну путівку (вказати конкретний механізм безумовного отримання цієї щорічної пільг, незважаючи на термін подачі заяви і вказати неправомірність відмови посадовими особами органів соціального захисту населення у виплаті щорічної компенсації за невикористану санаторно-курортну путівку, при наданні особами встановленої категорії чорнобильців відповідного комплекту документів.

Ухвалою суду від 18.03.2019 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

20.07.2019 р. відповідачем надано відзив на позов.

Ухвалою суду від 20.07.2020 р. закрито провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 17.09.2020 р.

З врахуванням клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності, положень постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р. "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", наказу Окружного адміністративного суду міста Києва №34/з від 17.03.2020р., розпорядження заступника Голови суду від 19.08.2020 р. №4/з "Про посилення карантинних обмежень в Окружному адміністративному суді м. Києва" суд дійшов висновку про можливість здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20, п. 10 ч. 3 ст. 30 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та п. 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 23.11.2016 р. № 854 "Деякі питання санаторно-курортного лікування та відпочинку громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яким затверджено Порядок надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з п. 1, 3, 6, 24-27 Порядку № 854 він визначає механізм надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості санаторно-курортних путівок або путівок на відпочинок через безготівкове перерахування санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, здійснення громадянами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, доплати за надання додаткових послуг за рахунок власних коштів у разі недостатності суми грошової допомоги, а також виплати зазначеним громадянам грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні.

Безоплатними санаторно-курортними путівками або путівками на відпочинок шляхом надання грошової допомоги забезпечуються громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а саме: громадяни, віднесені до категорії 1, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; діти з інвалідністю, інвалідність яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

Безоплатне забезпечення путівками громадян, віднесених до категорії 1, та дітей з інвалідністю проводиться шляхом надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок через безготівкове перерахування санаторно-курортним закладам та закладам відпочинку, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, за надання послуг із санаторно-курортного лікування або відпочинку.

За бажанням громадянина, віднесеного до категорії 1, одного із батьків дитини з інвалідністю або особи, яка їх замінює, у разі відмови від отримання санаторно-курортного лікування або відпочинку виплачується грошова компенсація у розмірі середньої вартості путівки в Україні, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Для виплати грошової компенсації громадянин, віднесений до категорії 1, один із батьків дитини з інвалідністю або особа, яка їх замінює, подають органу соціального захисту населення за місцем проживання заяву на отримання грошової компенсації замість путівки за формою, затвердженою Мінсоцполітики, та документи, передбачені абзацами третім - шостим підпункту 1 або абзацами третім, п`ятим, сьомим, дев`ятим і десятим підпункту 2 пункту 9 цього Порядку.

Облік осіб, які подали заяви про отримання грошової компенсації замість путівки, ведеться окремо відповідно до пункту 8 цього Порядку.

Інформація про кількість громадян, віднесених до категорії 1, та дітей з інвалідністю, яких взято на облік для забезпечення путівками та для виплати грошової компенсації у наступному році, подається органами соціального захисту населення структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних і Київської міської держадміністрацій до 1 листопада поточного року (уточнена інформація - до 1 червня наступного року) з метою узагальнення такої інформації та подання Мінсоцполітики до 15 листопада поточного року (уточнена - до 15 червня наступного року).

Позивач - ОСОБА_1 - вважає вказану постанову протиправною в частині забезпечення отримання позивачем пільги, передбаченої п.4 ст. 20 Закону № 796 - щорічної компенсації за невикористану санаторно-курортну путівку.

Позивач є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) та користується пільгами, передбаченими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач посилається на те, що згідно з п. 4 ст. 20 вказаного Закону він має право на отримання щорічної компенсації замість санаторно-курортного лікування.

Проте, він позбавлений можливості це право реалізувати, оскільки у Порядку не вказано конкретно, за який саме рік виплачується компенсація, до якого терміну необхідно подати заяву, і чи можливо подати компенсацію за минулий рік.

Зокрема, це стало підставою для прийняття судових рішень про відмову у задоволенні відповідних позовних вимог.

Відповідач - Кабінет Міністрів України - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідач посилається на врегулювання поставленого позивачем питання у п. 24-27 Порядку, тому посилання про недостатнє правове регулювання процедури отримання компенсації є необґрунтованими.

Щодо можливості отримання компенсації за попередні роки, то така можливість згідно з Порядком відсутня.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 264 КАС України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов та розпоряджень Кабінету Міністрів України (крім рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу), постанов Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Згідно з матеріалів справи ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 від 22.05.2019 р., копія якого залучена до матеріалів справи, та користується пільгами, передбаченими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 р. №796-XII.

Відповідно, він є належним позивачем по справі, і спір має розглядатися по суті.

Згідно з п. 4 ст. 20 Закону № 796-XII особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги:

позачергове щорічне безплатне забезпечення санаторно-курортними путівками шляхом надання щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок через безготівкове перерахування санаторно-курортним закладам, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, за надання послуг із санаторно-курортного лікування чи одержання за їх бажанням грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні;

право вільного вибору санаторно-курортного закладу відповідного профілю чи закладу відпочинку, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, та, за бажанням, здійснення доплати за надання додаткових послуг за рахунок власних коштів у разі недостатності суми щорічної грошової допомоги для компенсації вартості путівок на санаторно-курортне лікування чи відпочинок у вибраному закладі. Санаторно-курортні заклади незалежно від форми власності зобов`язані надавати санаторно-курортні та оздоровчі послуги шляхом безготівкових розрахунків.

Порядок надання щорічної грошової допомоги та здійснення доплат за рахунок власних коштів, виплати грошової компенсації в розмірі середньої вартості путівки в Україні встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Розмір щорічної грошової допомоги, щорічний розмір середньої вартості путівки в Україні визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Як зазначено вище, питання отримання грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні врегульовано п. 24-27 Порядку, якими передбачено -

право на отримання грошової компенсації у розмірі середньої вартості путівки в Україні;

процедуру отримання грошової компенсації, яка полягає в поданні до органу соціального захисту населення за місцем проживання заяву на отримання грошової компенсації замість путівки за формою, затвердженою Мінсоцполітики, та документи, передбачені абзацами третім - шостим підпункту 1 або абзацами третім, п`ятим, сьомим, дев`ятим і десятим підпункту 2 пункту 9 цього Порядку;

ведення окремого переліку таких осіб.

Тобто, Порядком № 854 врегульовано процедуру отримання грошової компенсації, і Положення не містить жодних норм, що суперечили б положенням Закону № 796-XII.

Зокрема, положення п. 27 Порядку № 854 однозначно передбачають можливість звернення з відповідною заявою в поточному році на наступний, і саме таким чином здійснюється облік осіб.

В той же час, згідно з матеріалами справи позивач звернувся до суду по даній справі після того, як рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23.09.2019 р. №200/8116/19-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, Управління державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області про визнання дій посадових осіб Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради фінансованого Управлінням державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області в частині невиплати ОСОБА_1 , щорічної компенсації за невикористану санаторно-курортну путівку у 2018 році у сумі 481,00 грн. незаконними; зобов`язання Управління державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області утримати з рахунку Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради на користь позивача не виплачену суму щорічної компенсації за невикористану санаторно-курортну путівку у 2018 році у сумі 481,00 грн., в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Згідно зі змісту судового рішення судом встановлено, що позивач звертався до відповідача із заявою про призначення компенсації замість санаторно-курортної путівки 09.01.2018, разом із тим з 27.06.2018 згідно поданої заяви взятий на облік для забезпечення санаторно-курортним лікуванням, що і призвело до відмови йому в отримання грошової компенсації за 2018 р.

Тобто, відмова у реалізації права позивача на отримання грошової компенсації за 2018 р. мала місце у зв`язку з подачею в одному році двох заяв, одна з яких виключала можливість задоволення іншої, і це не пов`язане з протиправністю або недостатнім регулюванням вказаного питання Порядком № 854.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про порушення змістом Порядку № 854 вказаних принципів.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 257-262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.В. Головань

Судді Я.І.Добрянська

О.В.Патратій

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 17.11.2020 р.