Справа № 507/1161/20
Суддя: Вужиловський О. В.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 507/1161/20
Провадження № 2-а/507/4/2020
Номер рядка звіту 140
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2020 р. смт. Любашівка

Любашівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді: Вужиловського О.В.

за участю секретаря судового засідання - Вододюка В.В.

представника позивача - Мартиненка М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Любашівка Одеської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ДПО18 №596018 від 02 жовтня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 12 жовтня 2020 року звернувся до Любашівського районного суду Одеської області з позовом про скасування постанови серії ДПО18 №596018 від 02 жовтня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ч. 132-1 КпАП України у виді штрафу в сумі 510 грн. за те, що 02 жовтня 2020 року о 22 годині 09 хвилин на 124 км а/д М-01 він, керуючи транспортним засобом DAF СF85/460 державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом KASSBOHRER SB27 (контейнеровоз) державний номерний знак НОМЕР_2 , допустив порушення п.22.5 Правил дорожнього руху, а саме: перевищення навантаження на строєну вісь.

В обгрунтування своїх вимог позивач вказує, що він перевозив сипучий вантаж - сою, загальна вага якого разом з тарою не перевищую дозволених 44 тонни. В Україні на даний час відсутня Методика виконання вимірювань по осьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантаження на вісі транспортного засобу у русі. Тому, талон №3516 на підставі якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності не може бути належним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КпАП України. Крім того, за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення. Однак, після здійснення габаритно-вагового контролю йому будь-яких довідок взагалі не видавалось. Тому, вважає, що належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КпАП України не має, а тому просив суд скасувати постанову серії ДПО18 №596018 від 02 жовтня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ч. 132-1 КпАП України у виді штрафу в сумі 510 грн. та стягнути на його користь з відповідача судові витрати, а саме сплачений судовий збір.

Представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив повернути позовну заяву позивачу так як вона підписана не уповноваженою особою, відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що постанова ДПО18 №596018 від 02 жовтня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ч. 132-1 КпАП України у виді штрафу в сумі 510 грн. винесена відповідно до вимог КпАП України. Так, вказана постанова була складена за те, що 02.10.2020 року о 22 годині 09 хвилин, на 124 км автомобільної дороги М01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі в с.Красне, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом KASSBOHRER SB27 державний номерний знак НОМЕР_2 та перевозив вантаж з фактичною масою 42250 кг, який перевищував навантаження на строєну вісь, а саме 25350 кг при допустимих параметрах 24000 кг, що підтверджується замірами Укртрансбезпеки № 3516, при цьому, не мав при собі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові, або габаритні параметри яких перевищують нормативні, чим порушив п.22.5 ПДР. Згідно Правил дорожнього руху водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого вантажу великоваговим автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт. Крім того, рух транспортного засобу із перевищення лише одного нормативно допустимого вагового параметру, такого як навантаження на строєну вісь транспортного засобу, свідчить про необхідність отримання спеціального дозволу, чого водієм зроблено не було. 02 жовтня 2020 року після здійснення органом Укртрансбезпеки на пункті ГВК габаритно-вагового контролю, керованого позивачем вантажного автомобіля, були отримані заміри, які зафіксовані в талоні № 3516. Відповідно до проведених замірів виявлено, що навантаження на строєну вісь автомобіля НОМЕР_1 становить 25350 кг, замість допустимих для контейнеровозів - 24000 кг, що є підтвердження того, що даний транспортний засіб є великоваговим, а отже рух без дозволу ому заборонено. До повноважень поліцейського патрульної поліції не входить безпосереднє проведення габаритно-вагового контролю чи перевірка методики його проведення. Таким чином, на підставі талона № 3516, в якому зазначена дата - 02.10.2020 місце - 124 км автомобільної дороги м-01, державний номерний знак автомобіля - НОМЕР_1 та навантаження на вісь, поліцейський патрульної поліції мав повноваження притягнути водія до адміністративної відповідальності. Тому, вважає, що дії поліцейського патрульної служби по складенню оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідають чинному законодавству і підстав для задоволення позовних вимог не має, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги -4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів -11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні -22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до п. 22.1 ПДР маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Відповідно до п. 1 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 р. №30 (далі - постанова КМУ №30), які встановлюють єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Відповідно до п. З постанови КМУ №30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 4 постанови КМУ №30, визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Стаття 132-1 КпАП України встановлює відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздам.

Відповідно до п. 18 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 27 червня 2007 р. № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. Форма довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю визначена Порядком взаємодії Дерєавної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, який затверджено наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України № 1007/1207 від 10.10.2013 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за № 215/24992 04 лютого 2014 року. Вказана довідка повинна містити: дату вагового контролю, найменування місце розташування пункту габаритно-вагового контролю, дані водія транспортного засобу, марку, модель реєстраційні номера автомобіля, причепу, тип транспортного засобу, результати вагового контролю, в тому числі і навантаження на осі. Вказана довідка підписується посадової особою Укртрансінспекції, що проводила габаритно-ваговий контроль, оператором вагового комплексу, а також скріплюється печаткою (а.с. ).

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №596018 від 02 жовтня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ч. 132-1 КпАП України у виді штрафу в сумі 510 грн. винесена відповідно до вимог КпАП України. Так, вказана постанова була складена за те, що 02.10.2020 року о 22 годині 09 хвилин, на 124 км автомобільної дороги М01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі в с.Красне, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом KASSBOHRER SB27 державний номерний знак НОМЕР_2 та перевозив вантаж з фактичною масою 42250 кг, який перевищував навантаження на строєну вісь, а саме 25350 кг при допустимих параметрах 24000 кг, що підтверджується замірами Укртрансбезпеки № 3516, при цьому, не мав при собі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові, або габаритні параметри яких перевищують нормативні, чим порушив п.22.5 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 с. 132-1 КУпАП. В постанові зазначено, що додається талон № 3516(а.с. ).

Зазначений талон № 3516 не може вважатись належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КпАП України, так як результати вагового контролю повинні оформлятись довідкою відповідного зразку, яка підписується відповідними особами та скріплюється печаткою, як зазначалось вище, а не талоном. Вказаний талон № 3516 не містить відомостей про транспортний засіб, тип транспортного засобу, прізвищ та підписів посадової особи та оператора вагового контролю, а також не скріплений печаткою.

Інших належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КпАП України суду не надано.

Згідно п.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 27 червня 2007 р. № 879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Судом не може бути прийнято до уваги як підстава для скасування постанови про адміністративне правопорушення факт відсутності Методики зважування сипучих (подільних) вантажів, так як габаритно-ваговий контроль проводив не поліцейський патрульної служби, а посадові особи Укртрансінспекції та оператор вагового комплексу, які не визначені від подачами в справі. Крім того, результати габаритно-вагового контролю автомобіля, яким керував ОСОБА_1 оформлені з порушенням Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 та Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, який затверджено наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України № 1007/1207 від 10.10.2013 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за № 215/24992 04 лютого 2014 року, а саме довідка за результатами габаритно-вагового контролю не складалась та водію не вручалась.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно до статті 286 КАС за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Клопотання представника відповідача про повернення позовної заяви позивачу так як вона підписана особою без належних повноважень, не може бути задоволено судом, так як до матеріалів справи долучено витяг з договору про надання правової допомоги від 07 жовтня 2020 року № 07/10/20 та ордер адвоката Мартиненка М.С., який є представником ОСОБА_1 , на якому є відмітка, що права адвоката як представника не обмежуються (а.с. )

З огляду на вищезазначене, оскільки відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження правомірності дій щодо складання поліцейським постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 132-1 КпАП України (талон № 3516 не може судом бути визнаний як доказ про що зазначено вище), суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією № .1 від 19.10.2020 року (а.с. ). Вказані витрати обгрутовані, підтверджені документально, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст. ст. 268, 279 КУпАП, керуючись ст.ст. 246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ДПО18 №596018 від 02 жовтня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ДПО18 №596018 від 02 жовтня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 132-1 КпАП України та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 420 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень КАС України апеляційні скарги подаються учасниками справи через Любашівський районний суд Одеської області.

Суддя Любашівського

районного суду

Одеської області: О.В. Вужиловський