Справа № 200/5930/20-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року справа № 200/5930/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Сізонов Є.С., за участю представника відповідача 2 Пономарьова А.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року (повний текст складено 29 липня 2020 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/5930/20-а (суддя в 1 інстанції Логойда Т.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркетинг 77» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркетинг 77» (далі ТОВ «Маркетинг 77», позивач) звернулося до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначало, зокрема, що подало до контролюючого органу податкові накладні з податку на додану вартість, між тим їх реєстрацію було зупинено з пропозицією надати пояснення та копії документів. На пропозицію контролюючого органу надало і пояснення, і копії документів, якими підтверджується реальність здійснення господарських операцій по поданим податковим накладним. Між тим, відповідач - Головне управління ДПС у Донецькій області прийняв рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вказані рішення позивач вважав неправомірними, оскільки при їх прийняті не враховано те, що надані позивачем до відповідача первинні бухгалтерські документи складені з дотриманням вимог законодавства і повністю відображають зміст господарських операцій по укладеному договору поставки від 05.03.2018 року № 05/03. Крім того, в оскаржених рішеннях комісія Головного управління ДПС у Донецькій області мала підкреслити документи, які, на її думку, не надані, однак таке підкреслення в рішеннях відсутнє.

Вважаючи свої права порушеними, позивач просив: визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21.05.2020 року № 1574504/41027186 та від 05.06.2020 року №1615832/41027186, винесені Головним управлінням ДПС у Донецькій області; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 23.01.2020 року № 1 та від 23.01.2020 року № 2, подані ТОВ «Маркетинг 77».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року у справі № 200/5930/20-а позовні вимоги позивача задоволено повністю, внаслідок чого: визнано неправомірними та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Донецькій області від 21.05.2020 року № 1574504/41027186 та від 05.06.2020 року №1615832/41027186 про відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «Маркетинг 77» від 23.01.2020 року № 1 та від 23.01.2020 року № 2 датою та часом, що зафіксовані у першій квитанції щодо цих податкових накладних; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Маркетинг 77» здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем 2 подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просили скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що податкові накладні позивача були зупинені через відповідність зазначених у таких податкових накладних господарських операцій пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, наведених у додатку 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165.

З 14.12.2019 року набув чинності наказ Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, яким затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Цим Порядком передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Після зупинення реєстрації податкових накладних позивач подав повідомлення про подання пояснень та копій документів, письмові пояснення та копії документів.

Однак, комісією Головного управління ДПС у Донецькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних зроблено висновок про ненадання (надання з дефектами) позивачем наступних документів:

1) первинних документів щодо транспортування товарів від контрагентів-продавців на адресу позивача, і від позивача до контрагента-замовника ПП «Полімет». Так надані позивачем товарно-транспортні накладні щодо перевезення вантажів позивачу як замовнику та перевезення вантажів від позивача до ПП «Полімет» свідчать про їх дефектність (неправильність заповнення). Не надано документів в підтвердження факту понесення позивачем витрат на безпосереднє транспортування товарів або на оплату послуг перевізника;

2) рахунків (рахунків-фактури) на проведення оплати позивачем за придбаний у ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» та у ФОП ОСОБА_1 » товар (шлак мідьвмісний), і на проведення оплати ПП «Полімет» за придбаний у позивача товар (шлак мідьвмісний). При цьому обов`язок надання позивачем рахунку покупцю ПП «Полімет» у день поставки товару прямо визначений п. 4.2 розд. 4 договору постачання від 05.03.2018 року №05/03;

3) первинних, банківських або бухгалтерських документів щодо розвантаження/навантаження придбаних/реалізованих товарів. У письмових поясненнях зазначено, що у складському приміщенні, що має підприємство за адресою: Донецька обл., м. Костянтинівна, вул. Мірошниченко, 7Б, здійснюються вантажні роботи та операції зберігання товарів, однак хто саме здійснює такі роботи та операції, а також кому належить такий склад на правах власності, з наданих пояснень та документів невідомо;

4) розрахункових документів та банківських виписок з особових рахунків щодо перерахування ПП «Полімет» коштів в рахунок оплати за придбаний у позивача товар (надані лише виписані позивачем платіжні доручення). Відсутність проведення фактичних розрахунків, на думку відповідача, свідчить про відсутність реального руху грошових коштів між сторонами, який є необхідним елементом здійснення будь-якої господарської операції, спрямованої на отримання реального економічного ефекту у вигляді отримання прибутку.

У зв`язку з наведеними обставинами комісією Головного управління ДПС у Донецькій області прийняті рішення про відмову в реєстрації поданих позивачем податкових накладних.

Вважали, що вказані рішення відповідали вимогам законодавства.

В судовому засіданні представник відповідача 2 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача 2, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ТОВ «Маркетинг 77» як платник податків перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області (в Костянтинівській державній податковій інспекції Костянтинівсько-Дружківського управління), є, зокрема платником податку на додану вартість з 01.02.2017 року (далі ПДВ).

Основним видом економічної діяльності позивача є: код КВЕД 46.72 - оптова торгівля металами та металевими рудами.

Між позивачем як постачальником та ПП «Полімет» як покупцем укладено договір поставки від 05.03.2018 року № 05/03, відповідно до якого постачальник зобов`язався передати у власність, а покупець прийняти та оплати та товар (шлак мідьвмісний ДСТУ3211:2009 (ГОСТ 1639:2009). Кількість товару, найменування, одиниця виміру, ціна одиниці виміру товару визначаються сторонами у видаткових накладних. Транспортування товару виконується за рахунок та автотранспортом покупця. Передавання товарів від постачальника до покупця (відвантаження товару) за цим договором здійснюється у строки, що визначені у видаткових накладних. Оплата товару здійснюється протягом 60 календарних днів від дати поставки. Строку дії договору згідно з додатковою угодою до нього від 31.12.2018 року до 31.12.2020 року.

На виконання вказаного договору позивач поставив ПП «Полімет» товар, що зазначений у видаткових накладних та відповідає умовам договору.

По вказаним господарським операціям позивач як платник податку під час здійснення поставки товару (на дату відвантаження товару) склав податкові накладні: від 23.01.2020 року №1 на суму 317289,60 грн., в тому числі ПДВ 52881,60 грн.; від 23.01.2020 року №2 на суму 345110,40 грн., в тому числі ПДВ 57518,40 грн.

Вказані податкові накладні у встановлений законодавством строк були надіслані податковому органу в електронному вигляді для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

06.02.2020 року та, відповідно, 12.02.2020 року по кожній з поданих позивачем податкових накладних контролюючим органом надіслано квитанцію №1 про зупинення реєстрації податкової накладної, в яких зазначалося, що: накладна прийнята, однак її реєстрація зупинена відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки, як зазначено: «Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 2620 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.». Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Після отримання квитанцій №1 позивач до контролюючого органу подав повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/ розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, а також письмові пояснення та копії документів щодо господарських операцій, в тому числі документи щодо придбання товару позивачем.

Так, в повідомленні від 19.05.2020 року №37 щодо податкової накладної від 23.01.2020 року № 1 містилися письмові пояснення про те, що позивач зробив поставку товару замовнику ПП «Полімет» (код ЄДРПОУ 41) згідно з укладеним договором поставки від 05.03.2018 року № 05/03 (додаткова угода до договору № 05/03 від 31.12.2018 року), видаткової накладної від 23.01.2020 року №РН-0000001, товарно-транспортна накладна від 23.01.2020 року№РН-0000001; цей товар відвантажено транспортом та за рахунок позивача; розрахунок товару проведено.

Одночасно позивач подав копії документів, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій по податковій накладній, а саме: договору від 05.03.2018 року №05/03; додаткової угоди до вказаного договору від 31.12.2018 року (про продовження строку дії договору №05/03-1); видаткової накладної від 23.01.2020 року №РН-0000001; податкової накладної від 23.01.2020 року №1; квитанції № 1 від 06.02.2020 року до податкової накладної від 23.01.2020 року №1; товарно-транспортної накладної від 23.01.2020 року№РН-0000001; сертифікату якості від 23.01.2020 року № 1; довіреності від 23.01.2020 року № 4; платіжного доручення від 27.03.2020 року №1452; оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 за 1 квартал 2020 року; договору оренди офісного приміщення від 14.12.2019 року №21 з актом приймання передачі; договору оренди нежитлового приміщення з підйомно-транспортним обладнанням від 01.03.2017 року №2; договору оренди нежитлового приміщення від 01.01.2018 року №3, договору про надання логістичних послуг від 01.01.2019 року №01/01; договору оренди транспортних засобів (автомобіля) від 14.05.2019 року №1; оборотно-сальдової відомості по рахунку 281 за 23.01.2020 року; інвентаризаційного опису.

Також, в поясненнях позивач відобразив, що товар було придбано у ПАТ «НКМЗ», згідно з договором від 26.04.2017 року № 21/11-17, оплата проведена згідно з платіжними вимогами-дорученнями від 14.11.2017 року №3-176123, отримання згідно з накладними №АМ1711079, 1711080, 1711078, 1711077 від 14.11.2017 року, товарно-транспортні накладні №1711079, 1711080, 1711071, 1711077 від 14.11.2017 року. Товар сплачено відповідними платіжними дорученнями. Транспортування та навантаження відбувалося за рахунок позивача; товар зберігався на складі підприємства.

На підтвердження придбання позивачем товару (який в подальшому був реалізований на адресу ПП «Полімер») позивач до пояснень додав копії документів: контракту від 26.04.2017 року № 21/11-17, укладеного між позивачем та ПАТ «НКМЗ», додаткової угоди від 08.11.2017 року №2; специфікації №3; платіжної вимоги-доручення від 14.11.2017 року № 3-176123; платіжного доручення від 10.11.2017 року№113; платіжного доручення від 10.11.2017 року №114; податкової накладної від 10.11.2017 року №7111006; видаткової накладної від 14.11.2017 року №АМ 1711079; видаткової накладної від 14.11.2017 року №АМ 1711080; видаткової накладної від 14.11.2017 року №АМ 1711078; видаткової накладної від 14.11.2017 року №АМ 1711077; товарно-транспортної накладної від 14.11.2017 року №1711079; товарно-транспортної накладної від 14.11.2017 року №1711080; товарно-транспортної накладної від 14.11.2017 року №1711078; товарно-транспортної накладної від 14.11.2017 року №1711077; оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за листопад 2017 року; картки рахунку 631 за листопад 2017 року; фінансового звіту станом на 31.12.2019 року.

В повідомленні від 02.06.2020 року №41 щодо податкової накладної від 23.01.2020 року № 2 містилися письмові пояснення про те, що позивач зробив поставку товару замовнику ПП «Полімет» (код ЄДРПОУ 41) згідно з укладеним договором поставки від 05.03.2018 року № 05/03 (додаткова угода до договору № 05/03 від 31.12.2018 року), видаткової накладної від 23.01.2020 року №РН-0000002, товарно-транспортна накладна від 23.01.2020 року №РН-0000002; цей товар відвантажено транспортом та за рахунок позивача; розрахунок товару проведено.

Одночасно позивач подав копії документів, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій по податковій накладній, а саме: договору від 05.03.2018 року №05/03 з угодою про продовження договору №05/03-1 від 31.12.2018 року; видаткової накладної від 23.01.2020 року №РН-0000002; податкової накладної №2 від 23.01.2020 року; квитанції № 1 від 12.02.2020 року до податкової накладної від 23.01.2020 року № 2; товарно-транспортної накладної від 23.01.2020 року №РН-0000002; сертифікату якості від 23.01.2020 року № 2; довіреності від 23.01.2020 року № 4; платіжного доручення від 06.05.2020 року №1477; платіжного доручення від 21.05.2020 року №1515; платіжного доручення від 27.03.2020 року №1454; оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 за 1 півріччя 2020 року; договору оренди офісного приміщення №21 від 14.12.2019 року; договору від 01.01.2019 року №01/01 про падання логістичних послуг; договору тренди автомобіля від 14.05.2019 року №1; оборотно-сальдової відомості по рахунку 281 за 23.01.2020 року; інвентаризаційного опису.

Також, в поясненнях позивач відобразив, що товар було придбано у ФОП ОСОБА_1 згідно з договором від 02.07.2019 року № 02-7, отримання згідно з накладною від 14.11.2019 року №1/11; товарно-транспортна накладна від 14.11.2019 року № 1/1; товар сплачено частково відповідними платіжними дорученнями (додаються). Транспортування та навантаження відбувалося за рахунок позивача; товар зберігався на складі підприємства.

На підтвердження придбання позивачем товару (який в подальшому був реалізований на адресу ПП «Полімер») позивач до пояснень додав копії документів: договору поставки від 02.07.2019 року №02-7; специфікації від 14.11.2019 року № 1 до вказаного договору; платіжного доручення від 17.01.2020 року № 10; видаткової накладної від 14.11.2019 року №1/11; товарно-транспортної накладної від 14.11.2019 року № 1/1; оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за 01.11.2019-30.06.2020 року; фінансового звіту станом на 31.12.2019 року.

За результатом розгляду письмових пояснень та копій документів, що подані платником податків щодо податкової накладної від 23.01.2020 року № 1, комісією Головного управління ДПС у Донецькій області прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 21.05.2020 року № 1574504/41027186.

За результатом розгляду письмових пояснень та копій документів, що подані платником податків щодо податкової накладної від 23.01.2020 року № 2, комісією Головного управління ДПС у Донецькій області прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 05.06.2020 року №1615832/41027186.

Вказаними рішеннями позивачу відмовлено в реєстрації вказаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податків копій документів, а саме зроблено відмітку напроти речення: «Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано, підкреслити).». Документи, які не надано, в рішеннях не підкреслено.

Отже, всі два оскаржені рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняті з аналогічної причини.

Рішення про відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем оскаржені в адміністративному порядку.

Рішеннями Державної податкової служби України від 09.06.2020 № 20660/41027186/2 та від 12.06.2020 № 24747/41027186/2 скарги залишені без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктами 16.1.2 й 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).

Розділ V Податкового кодексу України (ст.ст. 180-211) регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає об`єкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 цього Кодексу об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 вказаного Кодексу датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 вказаного Кодексу на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Для платників податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер, встановлені особливі терміни складання податкової накладної (пп. 201.4. ст. 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп. 14.1.60 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з абз. 1 п. 201.10 ст. 201 вказаного Кодексу при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Граничні строки реєстрації податкової накладної встановлені п. 201.10 ст. 201 вказаного Кодексу.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абз. 5 п. 201.10 ст. 201 вказаного Кодексу.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.12.2019 року № 1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктами 6 та 7 вказаного Порядку визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування є наступна відповідність: 1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; або 2) відображеної в податковій накладній/розрахунку коригування операції хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції.

Критерії ризиковості здійснення операцій є додатком 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165.

Реєстрація поданих позивачем податкових накладних зупинена з посиланням на п. 1 Критерії ризиковості здійснення операцій, згідно з яким таким критерієм є відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Разом з тим дії відповідача щодо зупинення реєстрації податкових накладних не є предметом спору в даній справі.

Щодо подій які відбулися після зупинення реєстрації податкових накладних позивача

Відповідно до п.п. 10 та 11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

З 14.12.2019 року набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, яким затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 1 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, цей Порядок визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 цього Порядку визначено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Відповідно до п. 5 Порядку перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з п.п. 6 та 9 вказаного Порядку письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Згідно з п.п. 3 та 10 вказаного Порядку комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Відповідно до п. 11 Порядку комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Як встановлено колегією суддів, після отримання квитанцій про зупинення реєстрації податкової накладної (квитанцій №1) позивачем як платником податків в порядку, встановленому законодавством, до контролюючого органу подані повідомлення, письмові пояснення щодо підтвердження інформації, зазначеної у кожній податковій накладній, і копії відповідних документів, які підтверджували реальність здійснення господарських операцій по податковим накладним.

Факт складання документів з порушенням вимог законодавства контролюючим органом не встановлено, що підтверджується змістом оскаржених рішень.

Між тим, за результатом розгляду письмових пояснень та копій документів, що подані платником податків, комісією регіонального рівня контролюючого органу щодо поданих позивачем податкових накладних прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підставою для прийняття таких рішень стало ненадання платником податку копій документів.

Форма рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначена Порядком прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520 (додаток до вказаного Порядку).

Форма такого рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.

В порушення наведених вимог законодавства оскаржені рішення містять лише загальний перелік документів, що передбачений формою такого рішення (додаток до вказаного Порядку), і підкреслення документів, які, на думку контролюючого органу, позивачем не надані, однак мали би бути надані щодо господарських операцій позивача, не містять.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень не містять чіткої підстави їх прийняття, що свідчить про їх необґрунтованість.

З огляду на наведене посилання відповідачів на те, що серед поданих позивачем документів не було певних документів, є неприйнятними.

Посилання відповідачів на ненадання платником податку рахунків (рахунків-фактури) на проведення оплати позивачем як покупцем за придбаний ним у ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» та у ФОП ОСОБА_1 » товар (шлак мідьвмісний) є неприйнятними, оскільки податкові накладні позивачем були надіслані на реєстрацію по договору з іншим контрагентом, ніж зазначений.

Посилання відповідачів на ненадання платником податку рахунків (рахунків-фактури) на проведення оплати, а також розрахункових документів та банківських виписок з особових рахунків щодо перерахування ПП «Полімет» (як покупцем) коштів в рахунок оплати за придбаний у позивача товар (шлак мідьвмісний), є неприйнятними, оскільки позивачем надані відповідні документи, які не суперечать змісту договору поставки від 05.03.2018 року № 05/03, що укладений між позивачем як постачальником та ПП «Полімет» як покупцем, та в цілому господарській операції з поставки товару. Крім того такі посилання суперечать змісту вказаного договору, згідно з п. 3.1 якого оплата товарів покупцем здійснюється протягом 60 календарних днів від дати поставки.

Крім того, як вже зазначалося, оскільки рішення суб`єкта владних повноважень не містять чіткої підстави їх прийняття, що свідчить про їх необґрунтованість, тому ці та інші посилання відповідачів на те, що серед поданих позивачем документів не було певних документів, є неприйнятним.

Посилання відповідачів на те, що товарно-транспортні документи (по договорам поставки) складені з порушенням вимог законодавства, оскільки в них неповно/неправильно заповнені реквізити, та ненаданням документу в підтвердження факту понесення позивачем витрат на транспортування товарів або на оплату послуг перевізника, є неприйнятними, адже між позивачем та його контрагентом укладено не договори перевезення, а договір поставки, і саме щодо господарських операцій по вказаному договору відповідачем зроблені висновки. Товарно-транспортна накладна, подорожній лист, тобто документи, що передбачені Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, і в операціях з поставки товару не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, в постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року в справі № 816/166/15-а, від 11.09.2018 року в справі № 816/909/17, від 05.02.2019 року в справі № 813/123/16.

Крім того, посилання на надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства, є безпідставними, оскільки ці обставини в оскаржених рішеннях не відображені і не були покладені в основу оскаржуваних рішень. Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Крім того, в разі, якщо контролюючий орган і вважав, що є обставини, які унеможливлювали реєстрацію кожної податкової накладної позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних (зокрема, якщо подані не всі документи), це не давало йому права приймати рішення про відмову в реєстрації податкових накладних до закінчення строку, встановленого п. 6 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, до закінчення 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування, протягом яких платник податку має право подати до контролюючого органу письмові пояснення та копії документів.

Адже, встановлений пунктом 3 Порядку строк для прийняття контролюючим органом рішення про відмову в реєстрації податкових накладних підлягає застосуванню з урахуванням строку, який пунктом 6 Порядку наданий платнику податків для реалізації його права.

Отже, колегією суддів встановлено протиправність винесення рішень про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У зв`язку з наведеним оскаржені рішення про відмову у реєстрації податкових накладних позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних не можна вважати законними і обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають визнанню неправомірними та скасуванню.

Посилання відповідачів на інформацію, яка міститься у внутрішніх базах даних ДПС, є неприйнятними, оскільки ці посилання не ґрунтуються на безпосередньому аналізі первинних документів, і, відповідно, в спірних правовідносинах не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

Як встановлено колегією суддів, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачами, надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарських операцій по поданим податковим накладним. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації кожної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, колегією суддів не встановлено.

Згідно з п. 13 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 19 Порядку виконання рішень суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, як, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

Відповідно до п. 20 вказаного Порядку у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами затверджений наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 року №557.

Розділом II Порядку визначені загальні вимоги щодо електронного документообігу.

Відповідно до п. 1 розд. ІІ Порядку електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства та на підставі Договору, що визначає взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу.

Згідно з п.п. 8 - 10 розд. ІІ Порядку у разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка.

Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня або за 1 годину до його закінчення.

Автоматизована перевірка електронного документа включає: перевірку правового статусу кваліфікованого електронного підпису чи печатки відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»; перевірку обов`язковості та послідовності накладення на електронний документ кваліфікованого електронного підпису чи печатки підписувачів у встановленому порядку; перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту); перевірку наявності обов`язкових реквізитів; перевірку наявності Заяви про приєднання до Договору; перевірку дії Договору.

Пунктом 11 розд. ІІ Порядку визначено, що перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 10 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі.

Якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом.

Відповідно до п. 12 розд. ІІ Порядку не пізніше наступного робочого дня з моменту формування першої квитанції, якщо інше не встановлено нормативно-правовими актами та цим Порядком, формується друга квитанція.

Друга квитанція є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа. В другій квитанції зазначаються реквізити прийнятого (зареєстрованого) або неприйнятого (із зазначенням причини) електронного документа, результати обробки в контролюючому органі (дата та час прийняття (реєстрації) або неприйняття, реєстраційний номер, дані про автора та підписувача (підписувачів) електронного документа та автора квитанції).

Відповідно до п. 14 розд. ІІ Порядку у разі наявності другої квитанції про прийняття електронного документа датою та часом прийняття (реєстрації) електронного документа контролюючим органом вважаються дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року у справі № 200/5930/20-а залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 липня 2020 року у справі № 200/5930/20-а залишити без змін.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць