Справа № 699/828/20
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 листопада 2020 року Справа № 699/828/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., перевіривши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Набутівської селищної ради про надання правової оцінки діям, визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2020 з Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Набутівської селищної ради (далі відповідач), в якому просить:

надати правову оцінку діям відповідача при прийняття рішення від 09.09.2020 №46-32/VIII XXXXVI сесією 7 скликання Набутівської сільської ради та перевірити його на відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень;

визнати протиправним рішення відповідача від 09.09.2020 №46-32/VIII;

зобов`язати відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Прохальна частина позовної заяви містила клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення заборони відповідачу у будь-який спосіб здійснювати відчуження земельної ділянки та зупинити прийняття будь-яких дій чи/або рішень щодо земельної ділянки.

Ухвалою від 28.10.2020 суд повернув без розгляду вказане клопотання про забезпечення позову. Також суд ухвалою від 28.10.2020 залишив позовну заяву без руху.

13.11.2020 на адресу суду надійшла письмова заява про забезпечення позову, шляхом заборони відповідачу у будь-який спосіб здійснювати відчуження земельної ділянки, яка знаходиться в межах с. Мирошниківка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, орієнтовною площею 2,0000 га, (кадастровий квартал :01:001, номер зони 01, номер кварталу - 001) для ведення особистого селянського господарства та зупинити прийняття будь-яких дій чи/або рішень щодо вказаної земельної ділянки (далі заява).

Заява мотивована тим, що є ризик істотного ускладнення та унеможливлення ефективного захисту та поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача під час розгляду позову по суті, що стане перешкодою для подальшого позитивного вирішення питання на корись позивача.

Відповідно до положень ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд вирішив розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись із Заявою та доданими доказами та оцінивши доводи, суд вважає її необґрунтованою, з огляду на таке.

Відповідно до частин 1-2 ст.150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

На підставі ч.1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частинами 4-6 ст.154 КАС України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Суд врахував, що заявлені обґрунтування заяви не свідчать про очевидність можливості настання негативних наслідків і неможливості чи ускладнення поновлення прав та інтересів позивача.

Згідно з Рекомендаціями №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17, яка відповідно до ч.5 ст.242 КАС України підлягає обов`язковому врахуванню, ці підстави є оціночними. Тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Суду не надано доказів вчинення відповідачем будь-яких дій або прийняття рішень стосовно вказаної земельної ділянки. Надана позивачем копія витягу з ЄРДР щодо реєстрації кримінального провадження за зверненням позивача до правоохоронних органів не свідчить про вчинення відповідачем дій, направлених на передачу земельної ділянки третім особам.

Отже, не доведено неможливості подальшого захисту прав чи докладання значних зусиль і витрат на їх відновлення без вжиття заходів забезпечення позову.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Відповідно до висновків Верховного Суду в постанові від 17.06.2020 у справі №380/930/20 вирішуючи заяву, суд повинен проаналізувати та оцінити ці доводи заявника щодо «очевидності» ознак протиправності рішення та порушення прав позивача, при цьому, пропри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх «якість»: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом. Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення. Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Очевидних ознак протиправності спірного рішення відповідача на час звернення із заявою судом не встановлено, а забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії є фактично вирішенням спору, що не відповідає меті забезпечення позову.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте суд звертає увагу, що відповідно до статті 150 КАС України зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №826/16509/18.

З огляду на викладене, заява не є обґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 150-154, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити повністю.

2. Копії ухвали направити учасникам справи.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з моменту її складення до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Суддя О.А. Рідзель