Справа № 344/10429/20
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/304/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Польської М.В.

секретаря Осадци М.З.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача Перепічка Ю.О.

представника відповідача Грінченко Д.М.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування індивідуального акта-постанови серії ДОО18 № 970858 від 05.08.2020 про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся у серпні 2020 року в суд з наведеним адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування індивідуального акта-постанови серії ДОО18 № 970858 від 05.08.2020 про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що його визнано винуватим у тому, що керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_1 , 04.08.2020 року о 23 год. 30 хв. в м.Івано-Франківськ по вул. Бельведерська, 32 не пред`явив для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на автомобіль, чим порушив п.2.1 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП. За вказане правопорушення поліцейським БУПП в Івано-Франківській області Гринюк Ю.Л. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі, серії ДОО18 № 970858 від 05.08.2020 та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Вважає, що вказана постанова інспектора БУПП в Івано-Франківській області Гринюк Ю.Л. від 05.08.2020 винесена незаконно, без повного, всебічного та об`єктивного вивчення обставин справи, з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, оскільки автомобілем він не керував, а тому не є суб`єктом порушення ПДР України. Сплачений судовий збір просить стягнути з відповідача на користь позивача.

28.09.2020р. від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що 05.08.2020р. надійшло на 102 повідомлення про ДТП на вул.Вовчинецькій,207 в м.Івано-Франківську без потерпілих. Екіпажем УПП на місці було виявлено автомобіль Volkswagen Golf водієм якого є позивач і в ході з`ясування обставин за яких відбулося ДТП зі слів свідків та власника автомобіля Renault Megan встановлено, що ДТП сталося внаслідок неуважності руху автомобіля позивача. Після з`ясування обставин на місці, відповідач (його працівники поліції) на підставі п.2 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» маючи достатньо підстав вважати, що особа вчинила правопорушення (ДТП за ст.124 КУпАП) пред`явили вимогу до водія позивача про пред`явлення документів, передбачених п.2.1 (а,б,г) та п.2.4 (а) ПДР, на що позивач категорично та в зухвалій формі відмовився. З метою встановлення особи порушника, а також для складання протоколу та постанови за адмінправопорушення, після достатнього часу для виконання водієм ТЗ вимог поліції позивача було доставлено до міського відділу поліції. На повторні вимоги працівників поліції, позивач вподальшому пред`явив тільки посвідчення водія, не пред`явивши реєстраційного документу на автомобіль (тех..паспорта) та страхового полісу. Відповідно, інспектором після розгляду адміністративної справи за ч.1 ст.126 КУпАП (керування ТЗ особою, яка немає при собі або не пред`явила реєстраційного документа та поліса) винесено постанову, що є предметом оскарження. Просив у позові відмовити повністю.

Позивач та його представник у судових засіданнях позов підтримали, просили його задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив, просив у позові відмовити.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно оскаржуваної постанови серії ДОО18 № 970858 від 05.08.2020 ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_2 , 04.08.2020 року о 23 год. 30 хв. у м.Івано-Франківську по вул.Бельведерська, 32, не пред`явив для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.2.1, 2.4 ПДР. У зв`язку з чим на нього накладено штраф у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути мотивованим.

Так, суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб`єкт владних повноважень відповідач, повинен системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи даний спір суд, першочергово повинен був з`ясувати, чи був позивач за кермом автомобіля, в т.ч. при здійсненні ДТП, оскільки така вимога на пред`явлення позивачем відповідних документів (посвідчення водія, тех..паспорта та поліса) була оголошена інспекторами відповідача, в зв`язку саме з вчиненням ДТП на підставі повідомлення на телефон 102.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач доводив, що за кермом ТЗ не перебував, о 21.00год. припаркував свій автомобіль в дворі будинку по вул.Вовчинецька,207 і піднявся в свою квартиру і вийшов з неї, а о 22.00год. повертаючись додому повз свій автомобіль, невідома особа звинуватила його, що при нібито паркуванні був пошкоджений автомобіль даної особи, на що позивач заперечив. Між ними виник конфлікт і позивач попросив сторонніх осіб викликати поліцію на місце. Після прибуття екіпажу патрульної поліції на вимогу надати документи позивач повідомив, що такі у квартирі і наголосив, що пред`являти не потрібно так як він не керував автомобілем, на що останні не реагували та доставили у міський відділ поліції.

Заперечуючи позовні вимоги, представник відповідача вказав, що обставини за яких відбулося ДТП були встановлені зі слів свідків та пояснень власника автомобіля Renault Megan, зокрема, що ДТП сталося внаслідок неуважності руху автомобіля під керуванням позивача. Маючи достатньо підстав вважати, що особа вчинила правопорушення (ДТП за ст.124 КУпАП) інспектори пред`явили вимогу до водія позивача про пред`явлення документів, передбачених п.2.1 (а,б,г) та п.2.4 (а) ПДР, на що позивач категорично та в зухвалій формі відмовився і то неодноразово. З метою встановлення особи порушника, а також для складання протоколу та постанови за адмінправопорушення, позивача було доставлено до міського відділу поліції, де він частково виконав вимогу та пред`явив тільки посвідчення водія, після довгого дискутування. Протокол з матеріалами порушення ПДР (по ст.124 КУпАП) складеного на позивача направлено до суду.

В судовому засіданні на підставі клопотання сторони відповідача, було витребувано для огляду справу про адмінправопорушення №344/10215/20 ОСОБА_1 про притягнення його до адмінвідповідальності за ст.124 КУпАП. Під час огляду даної справи, підтвердились пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що автомобіль Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_2 , належний позивачу та за кермом якого був позивач, близько 22.40год. здійснюючи розворот (на подвірї багатоквартирного житлового будинку) допустив зіткнення з автомобілем Рено Меган, припаркованим по вул.Вовчинецькій, 207. Після цього, охоронець закрив ворота подвіря та повідомив власника автомобіля Рено Меган ОСОБА_4 про дану подію ДТП. Свідок ОСОБА_4 також надав пояснення про те, що близько 22.40 його повідомив охоронець з прохідної щодо пошкодження автомобіля, прийшовши на місце пригоди винуватець ДТП відмовився надати будь-які пояснення свідку, автомобіль якого був пошкоджений, після чого саме свідок викликав поліцію.

А тому, доводи позивача про те, що він попросив сторонніх осіб викликати поліцію спростовується зібраними інспектором поліції поясненнями свідків та особи, автомобіль якої (припаркований, в нерухомому стані на подвір`ї багатоквартирного будинку) був пошкоджений в ДТП.

Щодо подій, які відбувались при прибутті екіпажу патрульної поліції на місці та складанні оскаржуваної постанови, судом встановлено наступне.

Відеозапис, поданий на підтвердження факту порушення ПДР, є належним доказом, якщо в протоколі є посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис (ВС/КАС, справа №524/5536/17 від 15.11.2018р.)

З відеофіксації нагрудних камер інспекторів поліції (відеодиски №1, №2, №3), долучених відповідачем до матеріалів відзиву та досліджених в судових засіданнях за участю сторін спору, вбачається що зокрема з 23.03 год по 00.02год (відеодиск під №3) екіпажем патрульної поліції встановлювались обставини ДТП по вул.Вовчинецькій, 207 м.Івано-Франківська. Під час зясовування та встановлення обставин ДТП, позивач дійсно в категоричній формі відмовився надати інспектору документи витребувані представниками відповідача. При цьому, його слова чи належить йому самий автомобіль чи ні, є мінливими з відповідями «це не мій автомобіль» а через короткий проміжок часу «це мій автомобіль». Дискутування позивача з працівниками поліції зводилось до того, що у поліції відсутні будь які докази вчинення ним ДТП, а витребувані документи можливо позивач їм і надасть за умови складення спочатку протоколу про порушення ПДР, на що роз`яснено, що для складання протоколу необхідно спочатку встановити особу, щодо якої складається протокол.

Спростовані доводи позивача оглянутими відеозаписами з нагрудних камер, що він повідомив відповідачу про наявність його документів в квартирі і йому перешкоджали їх взяти, оскільки сам позивач категорично відмовлявся представити посвідчення водія (яке в нього було наявне, так як його він пред`явив у відділку), а однією реплікою (на диску №3) він зазначав, що його паспорт в квартирі, хоча паспорт і не вимагався, а вимагались документи зазначені вище.

Окрім того, постановою Івано-Франківського міського суду від 22.10.2020р. позивача визнано винним в порушенні ПДР (за ст.124 КУпАП) в події, під час якої вимагались документи у позивача, і як наслідок за їх відмови, а потім часткового пред`явлення тільки посвідчення водія, складена постанова, що є предметом оскарження. Постанова до матеріалів справи не долучалась, але сторона позивача підтвердила факт притягнення його за ст.124 КУпАП.

Інші доводи адміністративного позову, спростовані письмовими доказами, зібраними під час розгляду справи, а тому позовні вимоги є недоведеними перед судом та до задоволення не підлягають.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в даній адміністративній справі виконано обов`язок щодо доведення правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, надано до суду відзив на позов, зокрема, і докази вчинення позивачем відповідного адміністративного правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доведення при оскарженні протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, з врахуванням ч.2 ст.77 КАС України покладається на відповідача.

Враховуючи, що відповідач виконав покладений на нього, згідно вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок доказування правомірності свого рішення, суд приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 126, 251, 252 КУпАП, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 139, 241-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування індивідуального акта-постанови серії ДОО18 № 970858 від 05.08.2020 про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення, а рішення відповідача без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд.

Суддя Польська М.В.