Справа № 420/8343/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8343/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за позовом фермерського господарства «ГЛУГАН М.М.» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 31 серпня 2020 року надійшла позовна заява фермерського господарства «Глуган М.М.» до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ №3685 від 19 серпня 2020 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФГ«Глуган М.М.» (), виданий ГУ ДПС України в Одеській області.

02 вересня 2020 року ухвалою позов фермерського господарства «Глуган М.М.» до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу - залишено без руху. Встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

14 вересня 2020 року ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву фермерського господарства «ГЛУГАН М.М.»; відкрито провадження у адміністративній справі; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що Головним управління ДПС в Одеській області було видано наказ № 3685 від 19 серпня 2020 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «ГЛУГАН М.М.» ()» на підставі п.п.78.1.8. п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та видано направлення на проведення перевірки. Оскільки зазначені наказ та направлення є такими, що не відповідають приписам п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, а саме не містять визначеного періоду діяльності, який буде перевірятись, а також мети перевірки посадові особи відповідача не були допущені позивачем до проведення перевірки. З огляду на те, що спірний наказ не є реалізованим, позивач просить визнати його протиправним та скасувати.

28 вересня 2020 року до суду за вх. №39444/20 надійшов відзив Головного управління ДПС в Одеській області, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог позивача, та зазначає, що наказ видано з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки фермерського господарства «ГЛУГАН М.М.» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах з 31 серпня 2020 року тривалістю 5 робочих днів.

Станом на дату прийняття даного рішення інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, відзивом відповідача на позовну заяву, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, судом встановлено наступне.

20 липня 2020 року фермерське господарство «ГЛУГАН М.М.» подало до Головного управління ДПС в Одеській області податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2020 року (а.с.25-31), відповідно до рядка 19 якої показник від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 рядок 9 декларації) (позитивне значення) становить 6339541 грн. Згідно з рядком 21 зазначеної декларації, сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) становить 6339541 грн. До декларації також додані додаток 2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» та додаток 5 «Розшифровка податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів».

19 серпня 2020 року Головним управлінням ДПС в Одеській області видано наказ № 3685 «Про проведення документальної виїзної перевірки ФГ «ГЛУГАН М.М.», » (а.с.6) на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 п.п.78.1.8, п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, в якому наказано: «Провести документальну позапланову виїзну перевірку ФГ «ГЛУГАН М.М.», щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, з 31 серпня 2020 року тривалістю 5 робочих днів».

26 серпня 2020 року заступник начальника Головного управління ДПС в Одеській області склав направлення на перевірку № 1580/05-13 (а.с.9) на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 п.п.78.1.8, п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та наказу Головного управління ДПС в Одеській області № 3685 від 19.08.2020 року на проведення з 31 серпня 2020 року документальної позапланової виїзної перевірки тривалістю 5 робочих днів ФГ «ГЛУГАН М.М.», код за . Мета перевірки: дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах.

Відповідно до примітки про направлення на перевірку, представнику фермерського господарства «ГЛУГАН М.М.» 31 серпня 2020 року було вручено копію наказу та пред`явлено службове посвідчення посадової особи Головного управління ДПС в Одеській області, уповноваженої на проведення перевірки.

31 серпня 2020 року Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт № 474/15-32-05-13/38847361 «Про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки фермерського господарства «ГЛУГАН М.М.», код за » (а.с.7-8), відповідно до якого посадова особа відповідача з`явилась за адресою позивача, вручила копію наказу, представника позивача було ознайомлено з направленням на проведення перевірки, пред`явлено службове посвідчення та попереджено про відповідальність за перешкоджання посадовим особам контролюючого органу та невиконання їх вимог під час документальної виїзної позапланової перевірки, яка передбачена ст.94 Податкового кодексу України.

Представник позивача у зазначеному акті виклав пояснення, відповідно до яких підставами для недопуску до перевірки є те, що наказ № 3685 від 19.08.2020 року не містить періоду діяльності, що має перевірятися, у наказі немає мети перевірки, направлення на перевірку № 1580/05-13 не містить мети перевірки. Зазначив, що за ст.81 Податкового кодексу України порушення у оформлення наказу та направлення є підставою для недопущення до проведення перевірки.

Враховуючи вищевказаний наказ протиправним та таким, що прийнятий з порушенням норм законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

За приписами пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України, податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Згідно п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок встановлено статтею 78 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Буквальне тлумачення норми цього підпункту свідчить про два окремі випадки проведення документальної позапланової перевірки: перша - подання декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість; друга - подання декларації з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень. При цьому саме у першому випадку позапланова перевірка проводиться за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V Податкового кодексу України.

Відповідно до податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.02.2017 року № 276), від`ємне значення податку на додану вартість складається з різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 рядок 9 декларації) (позитивне значення).

Згідно з п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, яка визначає порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) та строки проведення розрахунків, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У податковій звітності з податку на додану вартість за червень 2020 року позивач задекларував від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19 податкової декларації з ПДВ) у розмірі 6339541 грн.

Таким чином, як вбачається зі змісту оскаржуваного Наказу, його прийнято саме на виконання п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України з огляду на наявність підстав для її проведення.

Суд критично ставиться до твердження позивача, що у спірному наказі не визначеного періоду діяльності, який буде перевірятися, оскільки з огляду на положення п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в якому визначено можливість платника податку зарахувати до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду суми від`ємного значення податку на додану вартість, визначеного за результатами звітного періоду, а відтак від`ємне значення з податку на додану вартість фермерського господарства «ГЛУГАН М.М.» при декларуванні за червень 2020 року могло бути визначеним з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, про що безпосередньо й було зазначено у наказі.

Щодо тверджень позивача, що невідповідність наказу надає необмежене право контролюючому органу перевіряти будь-який період діяльності позивача, чим порушує його права, суд зазначає, що безпосередньо у п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України зазначено, що документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Твердження позивача, що оскаржуваний наказ всупереч вимогам, викладеним у п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України, не містить мети перевірки суд також оцінює критично, оскільки у спірному наказі чітко зазначено, що метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки є дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., що повністю узгоджується з сутністю податкового контролю, правовою природою перевірок, що проводяться податковими органами.

З п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України вбачається, що документальна перевірка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків і зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Таким чином, контролюючі органи можуть запитувати лише документи, що підтверджують показники, відображені платником податків у податковій звітності, та стосуються предмета перевірки.

Мету проведення податкової перевірки в загальному контексті можна визначити як підтвердження того, що заявлені платником податків у податковій звітності показники достовірно відображають усі аспекти та результати його господарської діяльності, а сама діяльність відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема, з питань, що належать до компетенції податкових органів.

Виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, з урахуванням обставин справи, суд дійшов висновку, що у Головного управління ДПС в Одеській області були наявні підстави для прийняття наказу № 3685 «Про проведення документальної виїзної перевірки ФГ «ГЛУГАН М.М.», » та направлення на перевірку.

Оскаржуваний наказ прийнято відповідачем з дотриманням вимог законодавства, в зв`язку з чим відсутні підстави для визнання його протиправним та скасування.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Часттною2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог фермерського господарства «ГЛУГАН М.М.».

Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи, що провадження у справі відкрито 14 вересня 2020 року, строки розгляду даної справи, визначені ст.258 КАС України, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Вовченко О.А. у період з 05 листопада 2020 року по 13 листопада 2020 року включно у відпустці, в силу положень ст.120 КАС України, рішення суду складено 16 листопада 2020 року (перший робочий день).

Керуючись ст.ст. 7, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову фермерського господарства «ГЛУГАН М.М.» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу №3685 від 19 серпня 2020 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «ГЛУГАН М.М.» ()», виданого Головним управлінням ДПС України в Одеській області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - фермерське господарство «ГЛУГАН М.М.» (вул.Армійська, буд.18, кв.3/1, м.Одеса, 65058, ).

Відповідач - Головне управління ДПС України в Одеській області (вул.Семінарська 5, м.Одеса, 65044, ).

Суддя Вовченко О.А.