Справа № 440/973/20
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

18 листопада 2020 р. рокуСправа № 440/973/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Донець Л.О. , Макаренко Я.М. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду питання про прийняття додаткової постанови в адміністративній справі за апеляційною скаргою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко; за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Капітал" на додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: О.В. Гіглава, м. Полтава у справі № 440/973/20
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Капітал"
до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області , Державної архітектурно-будівельної інспекції України
про визнання протиправними та скасування припису та постанови,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтава-Капітал" (далі позивач, ТОВ "Полтава-Капітал") звернувся до суду з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області (далі відповідач-1), Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі відповідач-2) , в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати припис №22 про усунення порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31 січня 2020 року головного інспектора будівельного нагляду Інспекційного відділу №1 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Полтавській області;
- визнати протиправним та скасувати постанову №П-3-20ю/1016-6.10 від 10 лютого 2020 року головного інспектора будівельного нагляду Інспекційного відділу №1 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Полтавській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на ТОВ "ПОЛТАВА-КАПІТАЛ".
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року вказаний адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано припис №22 головного інспектора будівельного нагляду Інспекційного відділу №1 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Полтавській області про усунення порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31 січня 2020 року.

Визнано протиправним та скасовано постанову №П-3-20ю/1016-6.10 від 10 лютого 2020 року головного інспектора будівельного нагляду Інспекційного відділу №1 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Полтавській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОЛТАВА-КАПІТАЛ".

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області (вул.Гоголя, кімн.62, м.Полтава, 36011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ПОЛТАВА-КАПІТАЛ (вул.Половки,62, м.Полтава, 36034, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4834,60 грн (чотири тисячі вісімсот тридцять чотири гривні шістдесят копійок).

Додатковим рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ» у стягненні з Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області на його користь судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Відповідач-1, не погодившись із рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року, подав апеляційну скаргу.

Позивач, не погодившись із додатковим рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2020, подав апеляційну скаргу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 року апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року залишено без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року у справі №440/973/20 залишено без змін.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Капітал" на додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 року задоволено.

Додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 року у справі № 440/973/20 скасовано.

Прийнято постанову, якою стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області (36011, м. Полтава, вул. Гоголя, кім. 62) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Капітал" (, 36034, м. Полтава, вул. Половки, 62) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 (вісім тисяч) грн.

30.10.2020 року позивачем на адресу Другого апеляційного адміністративного суду направлено заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.

В обґрунтування вказаного клопотання позивач зазначає, що ним понесені витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в розмірі 7000,00 грн., які він просить стягнути за рахунок бюджетних Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області.

Фіксування судового засідання по справі за допомогою звукозаписувального пристрою згідно ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснюється.

Колегія суддів, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Виходячи з аналізу зазначеної норми, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство передбачає можливість прийняття додаткового рішення, серед іншого, у разі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 року питання про судові витрати понесені сторонами за наслідками апеляційного перегляду справи вирішено не було.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно частини першої та третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність від 5 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Колегія суддів зазначає, що вимогами частини шостої, сьомої статті 134 КАС України встановлено право суду, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, за умови недотримання критеріїв співмірності. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

У цій справі було встановлено відсутність з боку відповідача клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. З цього приводу спір між сторонами відсутній.

За таких обставин колегія суддів зазначає, що у цьому випадку принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Вказаний висновок відповідає висновкам викладеним у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2020 у справі №400/478/19, від 22 квітня 2020 у справі 440/1757/19, від 05.08.2020 року у справі № 640/15803/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивачем надано докази оплати витрат на професійну правничу допомогу, а саме копії наступних документів: договір про надання правової допомоги від 22.04.2019 року, додаткова угода № 6 від 18.05.2020 року до договору про надання юридичних послуг, додаткова угода № 8 від 07.07.2020 року до договору про надання юридичних послуг, акт прийому-передачі наданих послуг від 29.10.2020 за договором про надання правової допомоги від 22.04.2019 року, платіжне доручення № 1105 від 19.05.2020 року про сплату суми в розмірі 1000,00 грн., платіжне доручення № 1351 від 10.07.2020 року про сплату суми в розмірі 3000,00 грн., платіжне доручення № 346 від 29.10.2020 року про сплату суми в розмірі 3000,00 грн., погодинний звіт до договору про надання правової допомоги від 28.10.2020 року.

З наданих доказів слідує, що 22.04.2019 року між ТОВ "Полтава-Капітал" та адвокатом Рекотовою Тамарою Антоліївною укладено договір про надання правової допомоги.

Колегією суддів з акту прийому-передачі наданих послуг від 29.10.2020 року та погодинного звіту від 28.10.2020 за договором про надання правової допомоги від 22.04.2019 року встановлено, що до вартості наданих адвокатом послуг входило:

- консультація - 350,00 грн.;

- аналіз додаткового рішення 350,00 грн.;

- складання апеляційної скарги на додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 року, витрачений час 2 год., з розрахунку 500,00 грн. за одну годину- сума за час роботи становить 500,00* 2 год = 1000,00 грн.;

- аналіз рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року, витрачений час 1 год., сума за час роботи адвоката становить 400,00 грн.;

- аналіз апеляційної скарги на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року, витрачений час 1 год., сума за час роботи адвоката становить 500,00 грн.;

- складання відзиву на апеляційну скаргу, витрачений час 5,5 год., сума за час роботи адвоката становить = 3000,00 грн.;

- складання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, витрачений час 1 год., сума за час роботи адвоката становить 500,00* 1 год. = 500,00 грн.;

- складання запиту до суду - 400,00 грн.;

- складання заяви про додаткове рішення, витрачений час 1 год., сума за час роботи адвоката становить 500,00* 1 год. = 500,00 грн.

Разом 7000,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що складання заяви про розгляд справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції та складання запиту щодо результатів розгляду її клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції було здійснено адвокатом з метою участі в судових засіданнях суду апеляційної інстанції у той спосіб, який було обрано стороною у справі, як зручний, а тому у стягненні за рахунок бюджетних асигнувань відповідача вартості складання цих заяв як окремої послуги при наданні правової допомоги слід відмовити.

Розглянувши подані документи, керуючись ч. 9 ст. 139 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6100,00 грн.

Так, відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року вказаний адміністративний позов задоволено, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області (36011, м. Полтава, вул. Гоголя, 25, кім. 62) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Капітал" (, 36034, м. Полтава, вул. Половки, 62) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6100,00 (шість тисяч сто) грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Мінаєва О.М.
Судді Донець Л.О. Макаренко Я.М.