Справа № 300/2462/20
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 300/2462/20 пров. № А/857/12767/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.

з участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі № 300/2462/20, ухвалену суддею Чуприною О.В. у м. Івано-Франківську за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо складання довідки-розрахунку заборгованості, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 59696860 від 02.08.2019 року та зобов`язати відповідача виключити відомості є Єдиного реєстру боржників Міністерства юстиції України щодо позивача, як боржника за виконавчим провадженням № 59696860 про стягнення аліментів.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 , з мотивів непідсудності справи адміністративному суду.

Не погодившись з цією ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що суд невірно розтлумачив суть спору та протиправно відніс його до юрисдикції суду загальної юрисдикції. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 569/12295/16-ц зазначено, що критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Позивач зазначає, що суд першої інстанції не врахував того, що розгляд справи судом, який видав виконавчий лист, не дасть можливості суду з`ясувати особливості та характер спірних правовідносин, оскільки виконавче провадження відкрито на території, яка на цей час є тимчасово окупованою.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї заяви виходить з наступних міркувань.

Апеляційний суд встановив, що 15.09.2011 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Пролетарського районного управління юстиції міста Донецька відкрив виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа Пролетарського районного суду міста Донецька про стягнення аліментів. Боржник - ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 .

04.06.2020 року Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) склав довідку-розрахунок заборгованості по сплаті аліментів.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі підсудний суду загальної юрисдикції, оскільки позивач, як боржник, оскаржує дії і рішення державного виконавця щодо виконання виконавчого листа виданого судом за наслідками розгляду цивільної справи про стягнення аліментів.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду з огляду на наступні обставини.

Частиною 5 статті 287 КАС України визначено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Аналогічне положення міститься у частині 1 статті 87 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з яким, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Апеляційний суд встановив, що виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у відповідача, виданий судом загальної юрисдикції за наслідками розгляду цивільної справи про стягнення аліментів. Боржником за цим виконавчим листом є позивач.

Отже, спірні правовідносини необхідно вирішувати суду загальної юрисдикції, оскільки відповідач відкрив виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа виданого за наслідками розгляду цивільної справи і, окрім цього, позивач є боржником у вказаному виконавчому провадженні, тобто, згідно з положеннями статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», є стороною виконавчого провадження.

Відповідно до статті 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тому, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що порядок судового оскарження вказаних дій та рішень державного виконавця встановлений Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду першої інстанції без змін.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі № 300/2462/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк
Повний текст постанови складений 17.11.2020 року