Справа № 380/6458/20
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/6458/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хороз Україна» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хороз Україна» (місцезнаходження: 82434, Львівська область, Стрийський район, с.Дуліби, вул.Шевченка, 127, Г, ) (далі - позивач, ТзОВ «Хороз Україна») звернулось до суду з позовом до Галицької митниці Держмитслужби (місцезнаходження: 79000, вул.Костюшка, 1, м.Львів, ) (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/210012/20 від 14.07.2020;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209140/2020/00330.

В обґрунтування позовних вимог посилається на таке. Між позивачем та резидентом Туреччини - компанією HOROZK ELEKTRIK VE ELEKTRONIK TICARET KOLLEKTIF SIRKETI HUSEYIN KACMAZ VE ORTAGI 04.02.2016 укладено договір поставки №1. За умовами договору, продавець продав, а ТзОВ «Хороз Україна» купило товари (продукцію) в асортименті, кількості, по цінах, вказаних в рахунках-фактурах (інвойсах), які додаються до даного договору і являються його невід`ємною частиною. Позивач на виконання вимог Митного кодексу України та з метою митного оформлення придбаного товару за вказаним договором подав до Галицької митниці Держмитслужби митну декларацію UA209140.2020.061673 від 13.07.2020 з документами на підтвердження митної вартості придбаних товарів.

Позивач звертає увагу, що доставка товару здійснювалася експедитором згідно договору № 06/03/17-1 про надання транспортно-експедиційних послуг у міжнародному сполученні від 06.03.2017, укладеного між ТзОВ «Хороз Україна» та ТзОВ «ТАНТУМ ЛОГІСТИК».

Вказує на те, що заявлена позивачем митна вартість товару, імпортованого за договором поставки №1 від 04.02.2016, базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавались обчисленню, тобто була заявлена позивачем за першим методом визначення митної вартості - за ціною зовнішньоекономічного договору. Проте, Галицькою митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/210012/2 від 14.07.2020.

ТзОВ «Хороз Україна» вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ч.2 п.4 ст. 55 МК України, оскільки не містить наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Вважає, що відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Окрім цього позивач зазначає, що умови поставки товару, вказані в п.2.1 договору на перевезення від 04.02.2016 №1 з додатковою угодою №6 від 15.10.2019, за якими поставка товару здійснюється на умовах EXW м.Стамбул. У ВМД UA209140.2020.061673 від 13.07.2020 вказано умови поставки FCA м.Стамбул, однак, ця обставина жодним чином не вплинула на подані декларантом позивача відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості отриманого товару оскільки, згідно з даними Інкотермс 2000 та 2010 термін FCA означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця, а термін EXW означає, що продавець, вважається таким, що виконав свої зобов`язання по поставці, коли він надасть товар в розпорядження покупця на своєму підприємстві або в іншому вказаному місці (наприклад на заводі, фабриці, складі, магазині і т.п.).

Позивач також зазначає, що відповідачем протиправно вказано в оскаржуваному рішенні про те він як покупець та продавець - Teb Elektrik ve Tircaret Limited Sirketi є пов`язаними особами, відповідно до критеріїв, що передбачені п.4 ст. 15 Угоди про застосування ст. VІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року. Продавцем по договору поставки №1 від 04.02.2016 була інша юридична особа, а саме HOROZK ELEKTRIK VE ELEKTRONIK TICARET KOLLEKTIF SIRKETI HUSEYIN KACMAZ VE ORTAGI. Керівником цієї фірми є ОСОБА_1 , а учасником позивача є ОСОБА_2 , що є різними особами. На підтвердження вказаного позивачем надано копії паспортів вказаних осіб. Таким чином, у митного органу відсутні підстави вважати, що договірні відносини між позивачем та продавцем, що виникли з договору поставки №1 від 04.02.2016, вплинули на ціну оцінюваних товарів, тому письмові вимоги відповідача про надання додаткових документів суперечать вимогам ч.4 ст. 53 Митного кодексу України. З цих підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 17.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що відповідно до методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні митного контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом від 11.09.15 №689, у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом. Вказує, що посадові особи Галицької митниці Держмитслужби при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України. Окрім цього, відповідач вказує на те, що обов`язок доведення ціни товару лежить на декларантові, і саме декларант має довести, що ним правильно здійснено розрахунок митної вартості, в тому числі правильно обрано метод визначення митної вартості товарів. Натомість митний орган має довести обґрунтованість сумнівів.

Відповідач вказує, що за результатами вивчення поданих позивачем документів встановлено, що вони містять суттєві розбіжності: основний документ, що визначає фактурну вартість товару - інвойс, неможливо прочитати; відсутній договір про перевезення, за яким можна було б встановити характер договірних відносин щодо перевезення товару та порядок визначення розміру оплати за таке перевезення; контрагенти є пов`язаними особами, а їх залежність вплинула на ціну товару. Зазначає, що додатково надані документи не містили належної інформації, що пояснювала б виявлені розбіжності та доводила відсутність впливу взаємозалежності на ціну товару.

Відповідач зазначає, що за результатами розгляду всіх наданих документів посадові особи відповідача дійшли висновку, що, відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України, митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ. На підставі цього, відповідачем проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МК України. Вказує, що джерелом інформації для коригування митної вартості слугували МД №UA500080/2020/9254 від 16.05.2020, №UA100390/2020/752360 від 06.05.2020, №UA500080/2020/10743 від 12.06.2020, №UA500080/2020/10743 від 12.06.2020.

Крім цього вказує, що у графі 9а декларації митної вартості від 13.07.2020 №UA209140/2020/061673 декларантом вказано, що продавець та покупець є пов`язаними особами у розумінні статті 15 Угоди про застосування статті VII ГАТТ. Разом з тим, митницею виявлено, що подібні товари, митне оформлення яких вже завершено, імпортувалися на митну територію України від непов`язаних осіб за вищою вартістю (див. додатки). Це вказує на можливий вплив пов`язаності покупця та продавця на ціну товару. З огляду на наведені обставини відповідач вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення та картки відмови.

Представник позивача 09.10.2020 подав до суду пояснення по справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового засідання. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без представника позивача. Позовні вимоги просить задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового засідання. Клопотань про розгляд справи без участі його представника до суду не надходило.

28.10.2020 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач - ТзОВ «Хороз Україна» зареєстроване як юридична особа з 23.05.2014 №1 002249. Місцезнаходження: 82434, Львівська область, Стрийський район, с.Дуліби, вул.Шевченка, 127, Г. Вказане підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.06.2018.

04.02.2016 між ТзОВ «Хороз Україна» (далі - Покупець) та резидентом Туречини - компанією HOROZK ELEKTRIK VE ELEKTRONIK TICARET KOLLEKTIF SIRKETI HUSEYIN KACMAZ VE ORTAGI (далі - Продавець) укладено договір поставки №1 (далі - Договір).

Згідно з п.1.1 Договору Продавець продав, а Покупець купив товари (продукцію) в асортименті, кількості, по цінах, вказаних в рахунках-фактурах (інвойсах), які додаються до даного Договору і являються його невід`ємною частиною.

Доставка товару здійснювалася експедитором згідно договору №06/03/17-1 про надання транспортно-експедиційних послуг у міжнародному сполученні від 06.03.2017, укладеного між ТзОВ «Хороз Україна» та ТзОВ «ТАНТУМ ЛОГІСТИК».

ТзОВ «Хороз Україна» на виконання вимог Митного кодексу України та з метою митного оформлення придбаного товару за вказаним договором подано до Галицької митниці Держмитслужби митну декларацію №UA209140.2020.061673 від 13.07.2020.

До митної декларації позивач додав документи на підтвердження митної вартості товару, а саме: рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) EAR 233 від 08.07.2020, міжнародно товарно-транспортну накладну №875912 від 09.07.2020, пакувальний лист б/н від 08.07.2020, сертифікат про походження товару (Certificate of origin) S 0614440 від 09.07.2020, рахунок на оплату №123 від 13.07.2020 за надання транспортно-експедиційних послуг; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №67 від 13.07.2020, висновок про вартісні характеристики товару, виготовлений спеціалізованою експертною організацією №19-09/507 від 29.05.2020, договір поставки №1 від 04.02.2016, додаткову угоду №6 від 15.10.2019 до Договору поставки №1 від 04.02.2016, додаткову угоду №7 від 15.10.2019 до Договору поставки №1 від 04.02.2016, договір №06/03/17-1 про надання транспортно-експедиційних послуг у міжнародному сполученні від 06.03.2017, пропозицію укласти договір (оферта) № 136 від 25.05.2020, інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держорганами №5668110 від 11.07.2020, копію митної декларації країни відправлення № 18992 від 09.07.2020.

Під час митного оформлення декларантом заявлено митну вартість згідно з п.1 ч.1 ст.57 МК України) за основним методом (ціна договору).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару Галицькою митницею Держмитслужби встановлено розбіжності та направлено декларанту письмову вимогу про необхідність надання додаткових документів.

Суд встановив, що декларантом на вимогу митного органу надіслано електронні копії документів, а саме: МД №UA209120/2019/0194430, МД №UA209120/2020/006182, висновок Львівської торгово-промислової палати від 29.05.2020 №19-09/507 та витяги з мережі Інтернет з пропозиціями китайських підприємств щодо продажу електричних кабелів для комп`ютерних мереж.

Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 14.07.2020 №UA20900/2020/210012/2.

В цьому рішенні причинами його прийняття відповідачем вказано те, що при вивченні поданих до митного оформлення документів була встановлена інформація, що призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості: В договорі на перевезення від 04.02.2016 №1 з додатковою угодою №6 від 15.10.2019 відповідно п.2.1 поставка товару здійснюється на умовах EXW-м.Стамбул, а в ВМД UA209140.2020.061673 від 13.07.2020 вказано умови поставки FCA - м.Стамбул (не включено всі складові до митної вартості). До митного оформлення надано документи неналежної якості, а саме пакувальний лист, рахунок-фактура, висновок Львівської торгово-промислової палати №19-05/507 від 08.07.2020 не стосується товару оскільки артикули по яких робився висновок відсутні в електронному інвойсі. Також запис у графі 4 CMR з вказанням лише країни не може бути вказівкою перевізнику про місце доставки вантажу та суперечить вимогам ст. 9 Закону України від 01.07.04 №1955-1V «Про транспортну експедиторську діяльність». Також Галицькою митницею Держмитслужби встановлено, що відповідно до відомостей, внесених до єдиного державного реєстру, ОСОБА_2 є співзасновником ТОВ «Хороз Україна», а його внесок до статутного фонду склав 100800 грн. У договорі поставки №1 від 04.02 2016 від імені продавця Teb Elektrik ve Ticaret limited Sirketi виступав директор ОСОБА_2 . Тобто та ж особа є працівником (директором) фірми продавця. Таким чином, відповідно до вимог ст. 15 Угоди про застосування статті VII ГА ТТ, покупець і продавець є пов`язаними особами. У зв`язку з цим Галицька митниця Держмитслужби має обґрунтовані підстави вважати, що така взаємозалежність вплинули на ціну оцінюваних товарів. Галицька митниця Держмитслужби має інформацію, що продаж подібних товарів між непов`язаними суб`єктами здійснюється за вищою митною вартістю. У зв`язку з цим митний орган має підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на ціну оцінюваних товарів. На виконання п.3-4 статті 53 Митного кодексу України митний орган просив надати додаткові документи для підтвердження митної вартості, які зазначені у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів №1/А209000/2020/210012/2 від 14.07.2020. Однак, декларантом документів не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п.2 ч.6 ст.54 МКУ у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині другій-четвертій статті 53 МКУ, Галицька митниця Держмитслужби не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 Митного кодексу України) та методу 2б (стаття 60 Митного кодексу України) з причини відсутності в органу доходів і зборів та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 Митного кодексу України) та методу 2г (стаття 63 Митного кодексу України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в органу доходів і зборів. Джерелом інформації для коригування митної вартості митної вартості слугували МД №UA500080/2020/9254 від 16.05.2020, №UA100390/2020/752360 від 06.05.2020, №UA500080/2020/10743 від 12.06.2020, №UA500080/2020/10743 від 12.06.2020, РВ UA500070/2020/000066/1 від 30.05.2020.

На підставі вказаного рішення про коригування митної вартості товарів видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209140/2020/00330, якою повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: «Неможливість завершення митного оформлення у зв`язку з невірно заповненими графами гр.12,45,43,44 ВМД, відповідно до Рішення про коригування митної вартості від 14.07.2020 №UA20900/2020/210012/2 (порушено умови декларування передбачені п.1 п.8 ст.257 МКУ ст.55 МКУ, постанови КМУ від 21.05.2012 №450).

Окрім цього, роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: «Подання нової митної декларації із врахуванням Рішення про коригування митної вартості від 14.07.2020 №UA20900/2020/210012/2). Декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до ст.25 МКУ або до суду».

Суд встановив, що оскаржуваним рішенням про коригування митної вартості товарів №UA20900/2020/210012/2 від 14.07.2020, відповідачем скориговано митну вартість товарів в сторону збільшення, згідно з якою позивачем в порядку ст.55 МК України здійснено доплату ПДВ в сумі 15 158,04 грн. та ввізного мита в сумі 2 856.28 грн. Всього доплачено разом 18 014,32 грн.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач з вказаним рішенням про коригування митної вартості товарів не погоджується, вважає його протиправним та таким, що суперечить поданим декларантом документам та нормам чинного законодавства. У зв`язку з цим вважає, що картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209140/2020/00330 також є протиправною та підлягає скасуванню.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері визначення митної вартості товару при митному оформленні, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України).

Митний Кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Відповідно до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст.51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Положеннями частин 1-3 ст.53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частинами 1-3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2, 5, 6 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з ч. 6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтею 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Отже, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.

З аналізу наведених норм суд приходить до висновку, що митний орган повинен обґрунтувати причини витребування додаткових документів у разі, якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на органі доходів і зборів.

Судом встановлено, що учасниками ТзОВ «Хороз Україна» є фізична особа, громадянин України ОСОБА_3 , фізична особа, громадянин України ОСОБА_4 , фізична особа, громадянин Турецької Республіки ОСОБА_2 , що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.06.2018. (т.1 а.с.71-76)

Внесок ОСОБА_2 до статутного фонду ТзОВ «Хороз Україна» становить 100800 грн (6,3% від загальної суми статутного капіталу товариства) при розмірі статутного капіталу - 1600000 грн.

04.02.2016 між ТзОВ «Хороз Україна», від імені якого діяв ОСОБА_4 (покупець), та компанією HOROZK ELEKTRIK VE ELEKTRONIK TICARET KOLLEKTIF SIRKETI HUSEYIN KACMAZ VE ORTAGI, від імені якого діяв ОСОБА_1 (продавець), укладено договір поставки №1, за умовами якого Продавець продав а Покупець купив товари (продукцію) в асортименті, кількості, по цінах, вказаних в рахунках-фактурах (інвойсах), які додаються до даного Договору і являються його невід`ємною частиною. Загальна вартість товару за вказаним договором становить 500000 (п`ятсот тисяч) доларів США. Дія договору була продовжена шляхом укладення додаткових угод до нього №6 від 15.10.2016 та №7 від 15.10.2019. На виконання договору поставки, за митною декларацією UA209140.2020.061673 від 13.07.2020 ввезено товар, який вказаний у декларації.

Щодо тверджень відповідача в оскаржуваному рішенні №UA209000/2020/210012/20 від 14.07.2020, про те, що покупець - ТзОВ «Хороз-Україна» та продавець - ТЕВ ELEKTRIK SANAYI ve TICARET LIMITED SIRKETI, на думку митного органу, є пов`язаними особами у розумінні п. 4 ст. 15 Угоди про застосування ст. VІІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, для цілей цієї Угоди особи вважаються пов`язаними між собою, тільки якщо: вони є службовцями або директорами підприємств один в одного; вони юридично визнані партнерами по бізнесу; вони є роботодавцем і працівником; будь-яка особа безпосередньо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них; один з них безпосередньо або опосередковано контролює іншого; обидва безпосередньо або опосередковано контролюються третьою особою; разом вони безпосередньо або опосередковано контролюють третю особу; вони є членами однієї й тієї самої сім`ї.

Особи, які пов`язані одна з одною в бізнесі таким чином, що одна з них є одноосібним агентом, одноосібним дистриб`ютором чи одноосібним концесіонером іншого, як би це не називалося, уважаються пов`язаними для цілей цієї Угоди, якщо вони підпадають під вказані критерії.

Беручи до уваги обставини справи, а також положення ст. 58 МК України, суд вважає, що факт того, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, не підтверджується належними та допустимими доказами.

З долучених до матеріалів справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 (особа, яка підписала Договір зі сторони Продавця) та ОСОБА_2 (учасник ТзОВ «Хороз Україна») - це різні фізичні особи, що підтверджується копіями їхніх паспортів (т.1. а.с.241,242).

Крім цього, суд звертає увагу на те, що HOROZK ELEKTRIK VE ELEKTRONIK TICARET KOLLEKTIF SIRKETI HUSEYIN KACMAZ VE ORTAGI та TEB ELEKTRIK SANAY1 ve TICARET LIMITED SIRKETI це різні юридичні особи, що підтверджується свідоцтвом про діяльність (копія реєстраційної форми) HOROZK ELEKTRIK VE ELEKTRONIK TICARET KOLLEKTIF SIRKETI HUSEYIN KACMAZ VE ORTAGI, виданої Торговою палатою Стамбул, з перекладом на українську мову.

З аналізу встановлених судом обставин та доказів на їх підтвердження, суд приходить до висновку, що наведене Галицькою митницею Держмитслужби у графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/210012/2 від 14.07.2020 твердження про те, що у договорі поставки №1 від 04.02.2016 від імені продавця ТЕВ ELEKTRIK SANAYI ve TICARET LIMITED SIRKETI виступав директор Хасан Качмаз, а також те, що продавець і покупець є пов`язаними особами - є помилковим і не відповідає фактичним обставинам у даній справі.

Щодо вказаного відповідачем у графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/210012/2 від 14.07.2020 про те, що у договорі постачання від 04.02.2016 №1 з додатковою угодою №6 від 15.10.2019 відповідно п.2.1 поставка товару здійснюється на умовах EXW м. Стамбул а в ВМД UA209140.2020.061673 від 13.07.2020 вказано умови поставки FCA м. Стамбул (не включені всі складові до митної вартості), то судом встановлено наступне.

15.10.2019 між ТзОВ «Хороз Україна» та HOROZK ELEKTRIK VE ELEKTRONIK TICARET KOLLEKTIF SIRKETI HUSEYIN KACMAZ VE ORTAGI укладено Додаткову угоду № 7 до договору поставки №1 від 04.02.2016.

Згідно з пунктом 1 цієї додаткової угоди №7 від 15.10.2019, пункт 2.1 договору поставки №1 від 04.02.2016 сторонами викладено у новій редакції, а саме: «Товари (продукція) поставляються на умовах FCA м. Стамбул в термінології ІНКОТЕРМС 2010.»

Відповідно, як у ВМД UA209140.2020.061673 від 13.07.2020 так і в Договорі поставки від 04.02.2016 №1, з урахуванням положень додаткової угоди № 7 від 15.10.2019 до договору поставки №1 від 04.02.2016, умови поставки товару вказані «FCA м.Стамбул».

Судом встановлено, що на момент прийняття оскаржуваного рішення від 14.07.2020 №UA209000/2020/210012/2 додаткова угода №7 від 15.10.2019 до договору поставки №1 була в наявності у відповідача, що підтверджується даними картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА209140/2020/00330.

Таким чином, суд приходить до висновку, що твердження відповідача в оскаржуваному рішенні щодо різних умов поставки, є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Крім цього, судом встановлено, що однією з підстав для прийняття оскаржуваного рішення слугувало те, що у вантажній накладній має міститися інформація про «місце і дату прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки», а не про країну прийняття вантажу до перевезення. Також, запис у графі 4 СMR з вказанням лише країни не може бути вказівкою перевізнику про місце доставки вантажу та суперечить вимогам cт.9 Закону України від 01.07.2004 №1955-VI «Про транспортно експедиторську діяльність». З цього приводу суд зазначає таке.

Згідно з п.1.5 Договору №06/03/17-1 про надання транспортно-експедиційних послуг у міжнародному сполучення від 06.03.2017, укладеного між ТзОВ «ТАНТУМ ЛОГІСТИК» (надалі «Експедитор») та ТзОВ «Хороз Україна» (надалі - «Замовник») вказано, що конкретні умови кожного замовлення (вид, найменування вантажу та інша необхідна інформація) зазначаються у Заявках, які є невід 'ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п.1.6 Договору підтвердженою вважається Заявка, підписана уповноваженими особами Сторін згідно установчих документів і скріплена круглими печатками Замовника і Експедитора. Підтверджена Сторонами Заявка обов`язкова для виконання Сторонами і є невід 'ємною частиною цього Договору.

Згідно з п. 2.2 Договору, Замовник не пізніше 48 годин до бажаної дати початку перевезення інформує Експедитора про умови перевезення шляхом подачі заявки на колісне окреме перевезення або групу перевезень.

Пунктом 2.3 цього Договору вказано, що Замовник направляє Експедитору заявку, в якій вказується наступна інформація:

2.3.1 Маршрут та умови перевезення:

2.3.2 Необхідний тип рухомого складу (тип напівпричепа, об`єм);

2.3.3. Докладна адреса місця завантаження і відправлення вантажу;

2.3.4 Докладна адреса місця розвантаження і призначення вантажу;

2.3.5 Дата і час подачі транспортного засобу під завантаження;

2.3.6 Адреса відправника і вантажоодержувача вантажу із зазначенням контактних телефонів та відповідальних осіб;

2.3.7 Адреси проведення митного оформлення в місцях завантаження і розвантаження;

2.3.8 Повну, точну і достовірну інформацію щодо найменування та характеристики вантажу (кількість, вага вантажу, нетто, брутто), вид тари і упаковки, необхідні умови для кріплення вантажу, особливості умов перевезення);

Судом встановлено, що Заявка №07/07/20-2 від 07.07.2020 до Договору №06/03/17-1 від 06.03.2017 між Замовником та Експедитором була належним чином підписана та підтверджена.

Отже, з наведеного слідує, що усі істотні і та необхідні умови для перевезення між Сторонами Договору були обумовлені та погоджені в повному обсязі у Договорі №06/03/17-1 від 06.03.2017, укладеного між ТзОВ «ТАНТУМ ЛОГІСТИК» та ТзОВ «Хороз Україна», та у Заявці №07/07/20-2 від 07.07.2020 до Договору №06/03/17-1 від 06.03.2017.

Таким чином, твердження відповідача в цій частині також слід визнати безпідставними та необґрунтованими, оскільки такі спростовуються долученими позивачем доказами.

Суд також звертає увагу на те, що ТзОВ «Хороз Україна» на підтвердження заявленої митної вартості товару додано до митної декларації всі необхідні документи, зокрема: рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) EAR 233 від 08.07.2020; міжнародно товарно-транспортну накладну № 875912 від 09.07.2020; пакувальний лист б/н від 08.07.2020; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) S 0614440 від 09.07.2020; рахунок на оплату №123 від 13.07.2020 за надання транспортно-експедиційних послуг; документ, що підтверджує вартість перевезення товару №67 від 13.07.2020; висновок про вартісні характеристики товару, виготовлений спеціалізованою експертною організацією №19-09/507 від 29.05.2020; договір поставки №1 від 04.02.2016; додаткову угоду №6 від 15.10.2019 до Договору поставки № 1 від 04.02.2016; додаткову угоду №7 від 15.10.2019 до Договору поставки №1 від 04.02.2016; договір №06/03/17-1 про надання транспортно-експедиційних послуг у міжнародному сполученні від 06.03.2017; пропозицію укласти договір (оферта) №136 від 25.05.2020; інформацію про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими держорганами № 5668110 від 11.07.2020; копію митної декларації країни відправлення № 18992 від 09.07.2020.

Як слідує з положень Митного кодексу України, тягар доведення неправильності заявленої митної вартості лежить на органі доходів і зборів.

Враховуючи наведене, суд вважає, що під час розгляду справи, відповідачем не спростовано та не надано належних доказів неможливості застосування для визначення митної вартості товару основного методу, а також не обґрунтовано застосування до визначення митної вартості товару резервного методу.

В той же час, позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що рішення Галицької митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/210012/20 від 14.07.2020 не відповідає критеріям, визначеним у ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, адже таке прийняте не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а також необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, відтак порушує права та законні інтереси позивача.

Таким чином, картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209140/2020/00330 теж слід визнати протиправною та скасувати.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3065,59 грн. сплачений згідно з платіжним дорученням №6006 від 29.07.2020.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250 підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Галицької митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA209000/2020/210012/20 від 14.07.2020.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209140/2020/00330.

Стягнути з Галицької митниці Держмитслужби (місцезнаходження: 79000, вул.Костюшка, 1, м.Львів, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хороз Україна» (місцезнаходження: 82434, Львівська область, Стрийський район, с.Дуліби, вул.Шевченка, 127, Г, ) судовий збір в сумі 3065 (три тисячі шістдесят п`ять) грн. 59 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складене та підписане 19.11.2020

Суддя Р.І. Кузан