Справа № 520/4084/2020
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

17 листопада 2020 року Справа № 520/4084/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бадюкова Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду у м. Харкові заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАСУ про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень від 11.11.2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у зарахуванні до спеціального стажу, який дає право ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоду роботи з 16.03.1988 року по 17.06.1996 року на посаді електрозварник ручного зварювання в Будівельно-монтажному поїзді № 387 тресту "Донбастрансбуд", що перейменовано у Будівельно-монтажний поїзд-1 АП "Донбастрансбуд", що перейменовано у Будівельно-монтажний поїзд-1 АТ " Трест Донбастрансбуд";

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 20 лютого 2020 року № 722 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою АДРЕСА_1 , до спеціального стажу, який дає йому право на пенсію на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоду роботи з 16.03.1988 року по 17.06.1996 року на посаді електрозварник ручного зварювання в Будівельно-монтажному поїзді № 387 тресту "Донбастрансбуд", що перейменовано у Будівельно-монтажний поїзд-1 АП "Донбастрансбуд", що перейменовано у Будівельно-монтажний поїзд-1 АТ " Трест Донбастрансбуд", та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 05 березня 2020 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 р. позов задоволено частково та вирішено:

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) від 20 лютого 2020 року № 722 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про призначення пенсії на пільгових умовах від 17.02.2020, з урахуванням висновків суду у даній справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

16.10.2020 року старшим державним виконавцем ВПВР УЗПВР у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на виконання виконавчого листа № 520/4084/2020, виданого 23.09.2020 року відкрито виконавче провадження № 63315095.

ГУ ПФУ в Харківській області на виконання судового рішення прийнято рішення № 5726 від 02.11.2020 року, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю трудового стажу, передбаченого статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мотивуючи його тим, що згідно рішення суду № 520/4084/2020 від 29.04.2020 року щодо вирішення питання про зарахування до пільгового стажу вищезазначеного періоду у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Позивач у справі подав до суду заяву в порядку ст. 383 КАСУ про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень від 11.11.2020 року, в якій просить суд:

- визнати протиправним рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 5726 від 02.11.2020 року щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 та відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю трудового стажу згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заяву мотивує тим, що незважаючи на те, що рішення суду в даній справі набрало законної сили, відповідач не врахував висновки суду, викладені у рішенні по справі та прийняв протиправне й необґрунтоване рішення про відмову.

Перевіривши матеріали заяви й вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст.ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

На підставі ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У даному випадку у рішенні по справі суд дійшов, зокрема, наступних висновків:

«Записи у трудовій книжці містять відомості щодо характеру роботи позивача у спірний період з 16.03.1988 року по 17.06.1996 року на посаді електрозварник ручного зварювання в Будівельно-монтажному поїзді № 387 тресту "Донбастрансбуд", що перейменовано у Будівельно-монтажний поїзд-1 АП "Донбастрансбуд", що перейменовано у Будівельно-монтажний поїзд-1 АТ " Трест Донбастрансбуд".

Архівною довідкою від 14.07.2016 № 01.08-2709-1 підтверджено наявний трудовий стаж для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданою Адміністрацією міста Яснувата Донецької народної республіки, підтверджено періоди роботи позивача, що зараховуються до стажу роботи, який дає позивачу право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; професію та посаду; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Проведення атестації робочих місць за умовами праці до 21 серпня 1992 року не вимагалось.

Отже, при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії за віком відповідач безпідставно не зарахував до страхового стажу роботу із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, період роботи позивача з 16.03.1988 року по 17.06.1996 року на посаді електрозварник ручного зварювання в Будівельно-монтажному поїзді № 387 тресту "Донбастрансбуд", що перейменовано у Будівельно-монтажний поїзд-1 АП "Донбастрансбуд", що перейменовано у Будівельно-монтажний поїзд-1 АТ " Трест Донбастрансбуд", який зазначено у трудовій книжці.

Щодо посилання відповідача на неможливість врахування наданої позивачем архівної довідки від 14.07.2016 № 01.08-2709-1, оскільки вона видана на непідконтрольній території України тане відповідає вимогам ПКМУ№910 від 05.07.2006 року, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 14 Закону України від 20 березня 2003 року № 638-ІV "Про боротьбу з тероризмом" (зі змінами, внесеними Законом України від 05 червня 2014 року) у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2018 року № 79-р) м. Яснувата Донецької області належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Закон України від 18 січня 2018 року № 2268-VIII "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" (далі - Закон № 2268-VIII) має на меті визначити особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.

У межах тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях діє особливий порядок забезпечення прав і свобод цивільного населення, визначений цим Законом, іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Відповідно до частин другої та третьої статті 9 Закону України від 15 квітня 2014 року № 1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі "Ковач проти України" від 07 лютого 2008 року, пункт 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, пункт 50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, пункт 54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Крім того, відповідач має враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з тимчасовою окупацією певних територій Донецької області, відмова відповідачем - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації її права на отримання пенсії з підстави видачі архівної довідки установою, що розташована на тимчасово непідконтрольній українській владі території, порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З наведених підстав суд приймає до уваги інформацію, що міститься у вищенаведених довідках, наданих позивачем на підтвердження спірних періодів роботи, оскільки така інформація в повній мірі узгоджується з записами у трудовій книжці.».

Як вбачається із рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 5726 від 02.11.2020 року означені висновки суду під час повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах від 17.02.2020, з урахуванням висновків суду у даній справі не враховані, а рішення суду відповідачем не виконане.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання встановлює Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Тобто саме Законом України "Про виконавче провадження" та Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" врегульовано порядок виконання судових рішень, у тому числі тих, боржником за якими є державний орган, що, у свою чергу, відповідає ст. 129-1 Конституції України.

Враховуючи, що рішення суду в даній справі не виконане відповідачем, з метою належного і повного відновлення прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправним рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 5726 від 02.11.2020 року, прийняте на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.04. 2020 року у справі № 520/4084/2020.

З огляду на наявність підстав для задоволення заяви позивача та враховуючи приписи ч. 6 ст. 383 КАС України суд вважає необхідним постановити окрему ухвалу та направити її Пенсійному фонду України та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 295, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАСУ про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень від 11.11.2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 5726 від 02.11.2020 року, прийняте на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.04. 2020 року у справі № 520/4084/2020 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складено та проголошено у судовому засіданні 17.11.2020 року.

Суддя Бадюков Ю.В.