Справа № 560/3017/20
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3017/20
РІШЕННЯ

іменем України

19 листопада 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у здійсненні розрахунку та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Старокостянтинівського районного суду від 15.08.2011 за період з 21.01.2011 по 22.07.2011 у сумі 31330,72 грн по день фактичної виплати 09.04.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Старокостянтинівського районного суду від 15.08.2011 за період з 21.01.2011 по 22.07.2011 у сумі 31330,72 грн по день фактичної виплати 09.04.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15.08.2011 у справі №2-а-6297/11, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.06.2014, зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статей 50, 54, частини 3 статті 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як інваліду ІІ групи, у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне державне страхування", починаючи з 26.01.2011 по 22.07.2011 включно, з урахування проведених виплат. За вказаний період була нарахована, але не виплачена сума 31330,72 грн. Фактична її виплата проведена 09.04.2020.

На думку позивача, тривала невиплата йому у повному обсязі пенсії зумовлює необхідність нарахування компенсації, визначеної статтею 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Законом України від 19.10.2000 №2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" (далі - Закон №2050-III).

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що на виконання постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15.08.2011 у справі №2-а-6297/11 здійснено нарахування пенсії позивачу, але не виплачено через відсутність фінансування. В 2014-2019 роках бюджетні призначення на виплату пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", визначених у інших розмірах, ніж ті, що встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2014 №112), не передбачені.

Вказує, що 03.09.2014 прийнято постанову Кабінету Міністрів України №440, якою затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою (далі - Порядок №440). Оскільки постанова Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15.08.2011 у справі №2-а-6297/11 набрала законної сили на підставі ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.06.2014, то й її необхідно було виконувати відповідно до Порядку №440.

На думку відповідача, оскільки постанова Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15.08.2011 у справі №2-а-6297/11 набрала законної сили 04.06.2014, то безпідставними є позовні вимоги щодо стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Старокостянтинівського районного суду від 15.08.2011, з 21.01.2011.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.06.2020 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.07.2020 відмовлено у задоволенні клопотань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін та про залучення третьої особи.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 23.10.2019, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15.08.2011 у справі №2-а-6297/2011, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.06.2014, зокрема, зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статей 50, 54, 67 ч.3 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як інваліду другої групи у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, а також додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 26 січня 2011 року по 22 липня 2011 року включно з урахуванням фактично виплачених сум.

Позивач звернувся до відповідача з запитом від 16.04.2020, в якому, зокрема, просив нарахувати та виплатити компенсацію втрати грошових доходів (пенсії).

Листом №2264-1845/Г-04/8-2200/20 від 21.05.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило ОСОБА_1 про те, що на виконання постанови Старокостянтинівського суду Хмельницької області від 15.08.2011 у справі №2-а-6297/2011, у січні 2015 року йому нарахована доплату в сумі 31330,72 грн, але не виплачена через відсутність фінансування. Надалі, у зв`язку з прийняттям Порядку №440, виплата суми пенсії 31330,72 грн не проводилась, оскільки зазначені кошти виплачуються Державної Казначейською службою України. Тому, вказана постанова виконана своєчасно і в повному обсязі. Як наслідок, немає підстав для нарахування та виплати компенсації.

Позивачу 09.04.2020 виплачено 31330,72 грн.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до частини 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до статті 1 Закону №2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Зі змісту вказаних нормативних приписів слідує, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати.

За правилами статей 2, 3 Закону №2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Наведені вище норми встановлюють строк затримки виплати доходу, за якого виникає право на компенсацію, - один і більше календарних місяців, вказують на визначення поняття "доходи" для цілей цього Закону, а також порядок обчислення суми компенсації.

З метою реалізації Закону №2050-III Кабінет Міністрів України постановою від 21.02.2001 №159 затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).

Положення пунктів 1, 2 Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050-III і лише конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Згідно з пунктом 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому слід зазначити, що кошти, які необхідно нарахувати в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у статті 3 Закону №2050-III та пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Аналогічний підхід до розуміння зазначених норм права висловлено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03.07.2017 у справі №521/940/17 та від 24.01.2019 у справі №159/1615/17.

Зміст наведених норм у своєму взаємозв`язку свідчить про те, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Твердження відповідача про те, що ним на виконання постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15.08.2011 у справі №2-а-6297/2011 здійснено лише нарахування ОСОБА_1 31330,72 грн, а не їх виплату є безпідставними, оскільки компенсація, визначена Законом №2050-III, виплачується у разі порушення строків виплати доходу (перерахованої пенсії), а не виконання рішення суду. Зазначеним також заперечується посилання відповідача на норми Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Порядку №440.

Вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у меншому розмірі, а тому, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону №2050-III.

Таким чином, несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулося у зв`язку з протиправною відмовою управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, здійснити перерахунок пенсії позивача, що встановлено судовим рішенням у справі №2-а-6297/2011, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію. Тому ОСОБА_1 має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати, нарахованої на підставі постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15.08.2011 у справі №2-а-6297/2011 за період з 26.01.2011 по день фактичної виплати пенсії, тобто по 09.04.2020.

Суд критично оцінює твердження відповідача про те, що оскільки постанова Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15.08.2011 у справі №2-а-6297/11 набрала законної сили 04.06.2014, то безпідставними є позовні вимоги щодо стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суми пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Старокостянтинівського районного суду від 15.08.2011, з 21.01.2011. Так, у вказаному судовому рішенні визначено період, за який має бути проведений перерахунок пенсія, та його початком визначено 26 січня 2011 року. Тому відповідач протиправно пов`язує початок строку виплати компенсації із датою ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 04.06.2014. Водночас, суд вважає, що позивач помилково зазначив у позовних вимогах початок період з 21.01.2011, оскільки в них міститься посилання на постанову Старокостянтинівського районного суду від 15.08.2011, в якій вказано період для проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 починаючи з 26 січня 2011 року по 22 липня 2011 року включно. Крім того, в тексті позовної заяви зазначено початок період відповідно до змісту вказаного судового рішення, а саме 26 січня 2011 року.

Щодо доводів відповідача про те, що невиконання постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15.08.2011 у справі №2-а-6297/2011 до 2019 року зумовлене не передбаченням в 2014-2019 роках бюджетних призначень на виплату підвищення до пенсії згідно з статтею 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", суд зазначає наступне.

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15.08.2011 у справі №2-а-6297/2011 зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 . Тобто, цим судовим рішенням підтверджено право позивача на отримання належних йому пенсійних сум.

Суд зауважує, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Отже, ОСОБА_1 має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати, нарахованої на підставі постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15.08.2011 у справі №2-а-6297/2011 за період з 26.01.2011 по 09.04.2020.

При цьому, суд зважає на те, що відповідач не заперечував щодо здійснення позивачу виплати пенсії на виконання вказаного судового рішення 09.04.2020.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої частини пенсії з 26.01.2011 по 09.04.2020.

При цьому, суд вважає, що не здійснивши нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої частини пенсії, відповідач допустив протиправну бездіяльність, а не вчинив дії.

Відповідно до частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

За змістом статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За змістом пунктів 21, 24 рішення від 01.06.2006 у справі "Федоренко проти України" Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності.

Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і в справі "Стреч проти Сполучного Королівства".

У межах вироблених Європейським судом з прав людини підходів до тлумачення поняття "майно", а саме, в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як "наявне майно", так і активи включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого "права власності" (пункт 74 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини"). Суд робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та формує позицію для інтерпретації вимоги як такої, що вона може вважатися "активом": вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є "активом", на який може розраховувати громадянин як на свою власність.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.02.2018 у справі №522/5664/17.

Тобто, пенсія по своїй правовій природі є єдиним джерелом існування пенсіонера, доходом і власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод). Пенсія, навіть очікувана пенсія - це є, фактично, майно.

Враховуючи викладене, на підставі Закону №2050-III, Порядку №159, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з тим, що пенсія була перерахована і виплачена невчасно.

Наведене свідчить про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15.08.2011 у справі №2-а-6297/2011, за період з 26.01.2011 по 09.04.2020, відповідно до Закону №2050-III та Порядку №159.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, частиною 2 вказаної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного суду України, звільнення позивача від сплати судового збору на підставі пунктів 9, 10 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої частини пенсії з 26.01.2011 по 09.04.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15.08.2011 у справі №2-а-6297/2011, за період з 26.01.2011 по 09.04.2020, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з пропущенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк