Справа № 810/3514/17
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3514/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Головенко О.Д. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.09.2017 № та № , -

В С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулась фізична особа - підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.09.2017 № та № .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга є необґрунтованою, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець 23.04.2015, про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, та перебуває на податковому обліку в відділенні м. Славутич Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області з 23.04.2015 за №60. Позивач також зареєстрований як платник податку на додану вартість з 01.07.2015.

Видами господарської діяльності позивача за КВЕД є, зокрема: 56.21 постачання готових страв для подій; 56.29 постачання інших готових страв.

У період з 18.08.2017 по 01.09.2017 посадовими особами Головного управління ДФС у Київській області на підставі наказу від 07.08.2017 № 1453 та згідно зі ст. 77 Податкового кодексу України (далі - ПК України) проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності з питань дотримання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи та з питань нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 23.04.2015 по 31.12.2016.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 08.09.2017 №676/10-36-13-09/ НОМЕР_1 , згідно висновків якого встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п. 198.1, п. 198.3 ст. 198 ПК України у зв`язку з завищенням податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 594 803,35 грн., в тому числі за 4 квартал 2015 року - 87 833,30 грн., за січень 2016 року - 19 833,33 грн., лютий 2016 року - 38 766,65 грн., березень 2016 року - 23 260,00 грн., квітень 2016 року - 17 200,00 грн., травень 2016 року - 35 153,34 грн., червень 2016 року - 39 199,99 грн., липень 2016 року - 46 955,46 грн., серпень 2016 року - 64 101,26 грн., вересень 2016 року - 45 833,34 грн., жовтень 2016 року - 75 000,01 грн., листопад 2016 року - 70 833,33 грн. та грудень 2016 року - 30 833,34 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість за період з 01.07.2015 по 31.12.2016 в сумі 547 817,00 грн.

Такі висновки контролюючий орган пов`язує з фактом відсутності реального здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Ірбіс Корпорейшн", ТОВ "Родеон", ТОВ "Белфорс", ТОВ "Лізінг Стар Груп", ТОВ "Лідер Стайл Сервіс", ТОВ "Ейпрілтех", ТОВ "Профіт Імейдж Груп", ТОВ "Гелада", ТОВ "Проксес Інком", ТОВ "Гройспайп Інвест", ТОВ "Аксолот", ТОВ "Еріда Стайл", ТОВ "Мезолайн", ТОВ "Мілтонія Стайл", ТОВ "Ліатріс", ТОВ "Скайголд", ТОВ "Аліанта Комерціал", ТОВ "Лендмаркет", ТОВ "Лівітера", ТОВ "Денкен", ТОВ "Лепкора", ТОВ "Центр-Буд-Пром", ТОВ "Деспіна", ТОВ "Промтрейд Компані", які ґрунтуються на аналізі наявної в контролюючому органі податкової інформації щодо контрагентів позивача. На думку перевіряючих, контрагенти позивача не мали реальних можливостей для здійснення господарських операцій по наданню послуг з кейтерингу.

В обґрунтування правомірності таких висновків відповідач в акті перевірки зазначив, що при дослідженні ланцюга постачання на адресу позивача послуг з кейтерингу вказаними контрагентами встановлено, що у них відсутні трудові ресурси, відсутні докази залучення трудових ресурсів на підставі цивільно-правових договорів та основних фондів, активів, необхідних для проведення відповідної господарської діяльності, та виробничих потужностей, необхідних для здійснення технологічного процесу. Крім того, за результатами аналізу даних автоматизованих інформаційних систем Державної фіскальної служби встановлено реалізацію товарів та послуг за номенклатурою, відмінною від номенклатури документально оформленого попереднього придбання згідно з податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, тобто не простежується ланцюг придбання реалізованих послуг. На думку відповідача, вищевказані факти та факт відсутності у контрагентів позивача трудових, виробничих активів, складських приміщень свідчать про відсутність реального здійснення господарських операцій по взаємовідносинах між вказаними контрагентами та ФОП ОСОБА_1 , що свідчить про формування штучних податкових зобов`язань з метою надання податкової вигоди позивачу.

З огляду на вказане, надані до перевірки первинно-бухгалтерські документи позивача не взято до уваги, що в свою чергу призвело до встановлення недостатнього документального підтвердження виконання умов за договорами, та, як наслідок, призвело до встановлення відповідачем порушень формування позивачем податкового кредиту.

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДФС у Київській області прийняті спірні податкові повідомлення-рішення:

№ від 22.09.2017, згідно з яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість" на загальну суму 684771,25 грн., з яких: 547817,00 грн. - за основним платежем; 136 954,25 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями; та нараховано пеню на суму 163 500,50 грн.

№ від 22.09.2017, згідно з яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 743 34,00 грн.

Не погоджуючись з рішеннями контролюючого органу, якими позивачу донараховані грошові зобов`язання з податку на додану вартість та зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Як свідчать матеріали справи, 04.12.2015 між ФОП ОСОБА_1 (Замовник) та ТОВ "Ірбіс Корпорейшн" (Виконавець) укладено договір № ІК0412/15/1, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується власними або залученими силами надавати наступні послуги: приймання товарів (продукти харчування - сандвічі), що підлягають поставці замовнику, у безпосереднього постачальника таких товарів; упаковувати прийняті товари у окрему упаковку та фасувати їх; доставляти товари до місця призначення (на об`єкт). Об`єкт, на який здійснюється поставка упакованих товарів, знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Надані послуги виконавець передає, а замовник приймає шляхом підписання акта приймання-передачі наданих послуг.

На виконання умов вказаного договору ТОВ "Ірбіс Корпорейшн" надало позивачу послуги з кейтерингу, що підтверджується:

- рахунками-фактурами: від 25.12.2015 № ІК-0000004 на суму 340 00,00 грн., у т.ч. ПДВ 5 666,67 грн.; від 08.01.2016 № ІК-0000001 на суму 34 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 5 666,67 грн.; від 14.01.2016 № ІК-0000002 на суму 42 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн.; від 21.01.2016 № ІК-0000003 на суму 42 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн.; від 28.01.2016 № ІК-0000004 на суму 42 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн.; від 04.02.2016 № ІК-0000005 на суму 42 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн.; від 11.02.2016 № ІК-0000006 на суму 42 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн.;

- актами здачі-прийняття робіт (надання послуг): від 08.01.2016 № ІК-0000001 за надані послуги з 04.01.2016 по 08.01.2016 загальною вартістю 34 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 5 666,67 грн.; від 15.01.2016 № ІК-0000002 за надані послуги з 11.01.2016 по 15.01.2016 загальною вартістю 34 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 5 666,67 грн.; від 22.01.2016 № ІК-0000003 за надані послуги з 18.01.2016 по 22.01.2016 загальною вартістю 42 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн.; від 29.01.2016 № ІК-0000004 за надані послуги з 25.01.2016 по 29.01.2016 загальною вартістю 42 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн.; від 05.02.2016 № ІК-0000005 за надані послуги з 01.02.2016 по 05.02.2016 загальною вартістю 42 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн.; від 12.02.2016 № ІК-0000006 за надані послуги з 08.02.2016 по 12.02.2016 загальною вартістю 42 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 7083,33 грн.; від 19.02.2016 № ІК-0000007 за надані послуги з 15.02.2016 по 19.02.2016 загальною вартістю 42 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн.;

- актами приймання-передачі продуктів харчування, відповідно до яких позивачем було передано ТОВ "Ірбіс Корпорейшн" продукти харчування з метою їх упакування, фасування та доставки на об`єкт за адресою: АДРЕСА_2: від 04.01.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 05.01.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 06.01.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 08.01.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 12.01.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 13.01.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 14.01.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 15.01.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 18.01.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 19.01.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 20.01.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 21.01.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 22.01.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 25.01.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 26.01.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 27.01.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 28.01.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 29.01.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 01.02.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 02.02.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 03.02.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 04.02.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 05.02.2016 на суму 3 865,20 грн.; від 08.02.2016 на суму 4 334,64 грн.; від 09.02.2016 на суму 4 334,64 грн.; від 10.02.2016 на суму 4 334,64 грн.; від 11.02.2016 на суму 4 334,64 грн.; від 12.02.2016 на суму 4 334,64 грн.; від 15.02.2016 на суму 4 373,76 грн.; від 16.02.2016 на суму 4 373,76 грн.; від 17.02.2016 на суму 4 373,76 грн.; від 18.02.2016 на суму 4 373,76 грн.; від 19.02.2016 на суму 4 373,76 грн.;

- видатковими накладними, відповідно до яких позивачем було здійснено купівлю продуктів харчування та які були передані ТОВ "Ірбіс Корпорейшн" для їх упакування: від 04.01.2016 № 145 на суму 3 865,20 грн.; від 05.01.2016 № 146 на суму 3 865,20 грн.; від 06.01.2016 № 159 на суму 3 865,20 грн.; від 08.01.2016 № 333 на суму 3 865,20 грн.; від 12.01.2016 № 504 на суму 3 865,20 грн.; від 13.01.2016 № 508 на суму 3 865,20 грн.; від 14.01.2016 № 646 на суму 3 865,20 грн.; від 15.01.2016 № 649 на суму 3 865,20 грн.; від 18.01.2016 № 955 на суму 3 865,20 грн.; від 19.01.2016 № 956 на суму 3 865,20 грн.; від 20.01.2016 № 961 на суму 3 865,20 грн.; від 21.01.2016 № 1106 на суму 3 865,20 грн.; від 22.01.2016 № 1107 на суму 3 865,20 грн.; від 25.01.2016 № 1241 на суму 3 865,20 грн.; від 26.01.2016 № 1422 на суму 3 865,20 грн.; від 27.01.2016 № 1428 на суму 3 865,20 грн.; від 28.01.2016 № 1572 на суму 3 865,20 грн.; від 29.01.2016 № 1575 на суму 3 865,20 грн.; від 01.02.2016 № 1881 на суму 3 865,20 грн.; від 02.02.2016 № 1882 на суму 3 865,20 грн.; від 03.02.2016 № 1888 на суму 3 865,20 грн.; від 04.02.2016 № 2033 на суму 3 865,20 грн.; від 05.02.2016 № 2038 на суму 3 865,20 грн.; від 08.02.2016 № 2186 на суму 4 334,64 грн.; від 09.02.2016 № 2368 на суму 4 334,64 грн.; від 10.02.2016 № 2371 на суму 4 334,64 грн.; від 11.02.2016 № 2528 на суму 4 334,64 грн.; від 12.02.2016 № 2529 на суму 4 334,64 грн.; від 15.02.2016 № 2688 на суму 4 373,76 грн.; від 16.02.2016 № 2868 на суму 4 373,76 грн.; від 17.02.2016 № 2876 на суму 4 373,76 грн.; від 18.02.2016 № 3047 на суму 4 373,76 грн.; від 19.02.2016 № 3048 на суму 4 373,76 грн.;

- подорожніми листами, відповідно до яких здійснювалась поставка готових страв на адресу Бізнес-центр "Гулівер": від 04.01.2016 № 04/01-16; від 05.01.2016 № 05/01-16; від 06.01.2016 № 06/01-16; від 11.01.2016 № 11/01-16; від 12.01.2016 № 12/01-16; від 13.01.2016 № 13/01-16; від 14.01.2016 № 14/01-16; від 15.01.2016 № 15/01-16; від 18.01.2016 № 18/01-16; від 19.01.2016 № 19/01-16; від 20.01.2016 № 20/01-16; від 21.01.2016 № 21/01-16; від 22.01.2016 № 22/01-16; від 25.01.2016 № 25/01-16; від 26.01.2016 № 26/01-16; від 27.01.2016 № 27/01-16; від 28.01.2016 № 28/01-16; від 29.01.2016 № 29/01-16; від 01.02.2016 № 01/02-16; від 02.02.2016 № 02/02-16; від 03.02.2016 № 03/02-16; від 04.02.2016 № 04/02-16; від 05.02.2016 № 05/02-16; від 08.02.2016 № 08/02-16; від 09.02.2016 № 09/02-16; від 10.02.2016 № 10/02-16; від 11.02.2016 № 11/02-16; від 12.02.2016 № 12/02-16; від 15.02.2016 № 15/02-16; від 16.02.2016 № 16/02-16; від 17.02.2016 № 17/02-16; від 18.02.2016 № 18/02-16; від 19.02.2016 №19/02-16.

За фактом надання послуг позивачу ТОВ "Ірбіс Корпорейшн" зареєстровано в ЄРПН наступні податкові накладні: від 25.12.2015 № 2505 на суму 68 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 11 333,33 грн.; від 15.01.2016 № 1501 на суму 34 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 56 66,67 грн.; від 22.01.2016 № 2201 на суму 42 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн.; від 29.01.2016 № 2901 на суму 42 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн.; від 05.02.2016 № 501 на суму 42 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн.; від 10.02.2016 № 1001 на суму 42 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн.; від 12.02.2016 № 1201 на суму 42 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн.

Позивачем здійснено оплату за надані ТОВ "Ірбіс Корпорейшн" послуги з кейтерингу, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками. Суму ПДВ за податковими накладними, виданими ТОВ "Ірбіс Корпорейшн", було включено позивачем до складу податкового кредиту за перевіряємий період.

06 червня 2016 року між ФОП ОСОБА_1 (Замовник) та ТОВ "Проксес Інком" (Виконавець) укладено договір про надання послуг № 060616/1, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується власними або залученими силами надавати замовнику послуги кейтерингу (далі - послуги). В поняття "Послуги" входить пакування та доставка до місця призначення готових сандвічів, салатів, напоїв, інших готових страв харчування (далі - товар). Виконавець самостійно забирає товар у безпосереднього постачальника та здійснює його пакування і доставку на об`єкт кожного робочого дня в кількості, узгодженій сторонами будь-яким зручним для сторін способом. Об`єкт, на який здійснюється поставка упакованого товару: АДРЕСА_2. Надані послуги виконавець передає, а замовник приймає шляхом підписання акта приймання-передачі наданих послуг.

На виконання умов вказаного договору ТОВ "Проксес Інком" надало позивачу послуги з кейтерингу, що підтверджується:

- рахунками-фактурами: від 06.06.2016 № ПР-0000001 на суму 65 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 10 833,33 грн.; від 13.06.2016 № ПР-0000002 на суму 65 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 10 833,33 грн.;

- актами здачі-прийняття робіт (надання послуг): від 10.06.2016 № ПР-0000001 за надані послуги з 06.06.2016 по 10.06.2016 загальною вартістю 65 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 10 833,33 грн.; від 17.06.2016 № ПР-0000002 за надані послуги з 13.06.2016 по 17.06.2016 загальною вартістю 65 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 10 833,33 грн.;

- актами приймання-передачі продуктів харчування, відповідно до яких позивачем було передано ТОВ "Проксес Інком" продукти харчування з метою їх упакування, фасування та доставки на об`єкт за адресою: АДРЕСА_2: від 06.06.2016 на суму 2 440,00 грн.; від 06.06.2016 на суму 644,16 грн.; від 06.06.2016 на суму 27 900,00 грн.; від 07.06.2016 на суму 644,16 грн.; від 08.06.2016 на суму 644,16 грн.; від 09.06.2016 на суму 644,16 грн.; від 10.06.2016 на суму 44 046,00 грн.; від 10.06.2016 на суму 644,16 грн.; від 13.06.2016 на суму 29 775,00 грн.; від 13.06.2016 на суму 1 875,00 грн.; від 13.06.2016 на суму 644,16 грн.; від 14.06.2016 на суму 644,16 грн.; від 15.06.2016 на суму 644,16 грн.; від 16.06.2016 на суму 644,16 грн.; від 17.06.2016 на суму 43 866,00 грн.; від 17.06.2016 на суму 644,16 грн.;

- видатковими накладними, відповідно до яких позивачем було здійснено купівлю продуктів харчування та які були передані ТОВ "Проксес Інком" для їх упакування: від 06.06.2016 №19 на суму 2 440,00 грн.; від 06.06.2016 № 10348 на суму 644,16 грн.; від 06.06.2016 № 20 на суму 27 900,00 грн.; від 07.06.2016 № 10536 на суму 644,16 грн.; від 08.06.2016 № 10540 на суму 644,16 грн.; від 09.06.2016 № 10718 на суму 644,16 грн.; від 10.06.2016 № ЗЯ-0002333 на суму 44 046,00 грн.; від 10.06.2016 № 10719 на суму 644,16 грн.; від 13.06.2016 № 22 на суму 29 775,00 грн.; від 13.06.2016 № 21 на суму 1 875,00 грн.; від 13.06.2016 № 10863 на суму 644,16 грн.; від 14.06.2016 № 11050 на суму 644,16 грн.; від 15.06.2016 № 11054 на суму 644,16 грн.; від 16.06.2016 № 11229 на суму 644,16 грн.; від 17.06.2016 № ЗЯ-0002699 на суму 43 866,00 грн.; від 17.06.2016 № 11230 на суму 644,16 грн.;

- подорожніми листами, відповідно до яких здійснювалось перевезення продуктів харчування в рамках виконання договору: від 06.06.2016 № 06/06-16, від 07.06.2016 № 07/06-16, від 08.06.2016 № 08/06-16, від 09.06.2016 № 09/06-16, від 10.06.2016 № 10/06-16, від 13.06.2016 № 13/06-16, від 14.06.2016 № 14/06-16, від 15.06.2016 № 15/06-16, від 16.06.2016 № 16/06-16, від 17.06.2016 № 17/06-16.

За фактом надання послуг позивачу ТОВ "Проксес Інком" зареєстровано в ЄРПН наступні податкові накладні: від 06.06.2016 № 601 на суму 65 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 10 833,33 грн.; від 13.06.2016 № 1301 на суму 65 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 10 833,33 грн. Позивачем здійснено оплату за надані ТОВ "Проксес Інком" послуги з кейтерингу, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками. Суму ПДВ за податковими накладними, виданими ТОВ "Проксес Інком", було включено позивачем до складу податкового кредиту за перевіряємий період.

20 лютого 2016 року між ФОП ОСОБА_1 (Замовник) та ТОВ "Лізінг Стар Груп" (Виконавець) укладено договір про надання послуг № 200216-1, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується власними або залученими силами надавати замовнику послуги кейтерингу (далі - послуги). В поняття "Послуги" входить пакування та доставка до місця призначення готових сандвічів, салатів, напоїв, інших готових страв харчування (далі - товар). Виконавець самостійно забирає товар у безпосереднього постачальника та здійснює його пакування і доставку на об`єкт кожного робочого дня в кількості, узгодженій сторонами будь-яким зручним для сторін способом. Об`єкт, на який здійснюється поставка упакованого товару: АДРЕСА_2. Надані послуги виконавець передає, а замовник приймає шляхом підписання акта приймання-передачі наданих послуг.

На виконання умов вказаного договору ТОВ "Лізінг Стар Груп" надало позивачу послуги з кейтерингу, що підтверджується:

- рахунками-фактурами: від 22.02.2016 № ЛС-0000001 на суму 42 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн.; від 26.02.2016 № ЛС-0000002 на суму 42 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн.; від 04.03.2016 № ЛС-0000003 на суму 39 360,00 грн., у т.ч. ПДВ 6 560,00 грн.; від 11.03.2016 № ЛС-0000004 на суму 49 200,00 грн., у т.ч. ПДВ 8 200,00 грн.; від 18.03.2016 № ЛС-0000005 на суму 25 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 4 250,00 грн.; від 25.03.2016 № ЛС-0000006 на суму 25 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 4 250,00 грн.; від 01.04.2016 № ЛС-0000007 на суму 25 800,00 грн., у т.ч. ПДВ 4 300,00 грн.; від 08.04.2016 № ЛС-0000008 на суму 25 800,00 грн., у т.ч. ПДВ 4 300,00 грн.; від 15.04.2016 № ЛС-0000009 на суму 25 800,00 грн., у т.ч. ПДВ 4 300,00 грн.;

- актами здачі-прийняття робіт (надання послуг): від 26.02.2016 № ЛС-0000001 за надані послуги з 22.02.2016 по 26.02.2016 загальною вартістю 42 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн.; від 04.03.2016 № ЛС-0000002 за надані послуги з 29.02.2016 по 04.03.2016 загальною вартістю 42 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн.; від 11.03.2016 № ЛС-0000003 за надані послуги з 07.03.2016 по 11.03.2016 загальною вартістю 39 360,00 грн., у т.ч. ПДВ 6560 грн.; від 18.03.2016 № ЛС-0000004 за надані послуги з 14.03.2016 по 18.03.2016 загальною вартістю 49 200,00 грн., у т.ч. ПДВ 8 200,00 грн.; від 25.03.2016 № ЛС-0000005 за надані послуги з 21.03.2016 по 25.03.2016 загальною вартістю 25 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 4 250,00 грн.; від 01.04.2016 № ЛС-0000006 за надані послуги з 28.03.2016 по 01.04.2016 загальною вартістю 25 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 4 250,00 грн.; від 08.04.2016 № ЛС-0000007 за надані послуги з 04.04.2016 по 08.04.2016 загальною вартістю 25 800,00 грн., у т.ч. ПДВ 4 300,00 грн.; від 15.04.2016 № ЛС-0000008 за надані послуги з 11.04.2016 по 15.04.2016 загальною вартістю 25 800,00 грн., у т.ч. ПДВ 4 300,00 грн.; від 22.04.2016 № ЛС-0000009 за надані послуги з 18.04.2016 по 22.04.2016 загальною вартістю 25 800,00 грн., у т.ч. ПДВ 4 300,00 грн.;

- актами приймання-передачі продуктів харчування, відповідно до яких позивачем було передано ТОВ "Лізінг Стар Груп" продукти харчування з метою їх упакування, фасування та доставки на об`єкт за адресою: АДРЕСА_2: від 22.02.2016 на суму 4 491,12 грн.; від 23.02.2016 на суму 4 491,12 грн.; від 24.02.2016 на суму 4 491,12 грн.; від 25.02.2016 на суму 4 491,12 грн.; від 26.02.2016 на суму 4 491,12 грн.; від 29.02.2016 на суму 696,00 грн.; від 29.02.2016 на суму 4 479,84 грн.; від 01.03.2016 на суму 4 479,84 грн.; від 02.03.2016 на суму 3 937,08 грн.; від 03.03.2016 на суму 4 479,84 грн.; від 04.03.2016 на суму 5 622,00 грн.; від 04.03.2016 на суму 4 479,84 грн.; від 07.03.2016 на суму 556,80 грн.; від 07.03.2016 на суму 4 424,64 грн.; від 09.03.2016 на суму 4 424,64 грн.; від 10.03.2016 на суму 4 424,64 грн.; від 11.03.2016 на суму 3 854,40 грн.; від 11.03.2016 на суму 3 881,88 грн.; від 14.03.2016 на суму 696,00 грн.; від 14.03.2016 на суму 4 424,64 грн.; від 15.03.2016 на суму 4 424,64 грн.; від 16.03.2016 на суму 4 424,64 грн.; від 17.03.2016 на суму 4 424,64 грн.; від 18.03.2016 на суму 4 818,00 грн.; від 18.03.2016 на суму 4 424,64 грн.; від 21.03.2016 на суму 835,20 грн.; від 21.03.2016 на суму 4 463,76 грн.; від 22.03.2016 на суму 4 463,76 грн.; від 23.03.2016 на суму 4 463,76 грн.; від 24.03.2016 на суму 4 463,76 грн.; від 25.03.2016 на суму 4 463,76 грн.; від 28.03.2016 на суму 835,20 грн.; від 28.03.2016 на суму 4 617,42 грн.; від 29.03.2016 на суму 4 617,42 грн.; від 30.03.2016 на суму 4 617,42 грн.; від 31.03.2016 на суму 4 617,42 грн.; від 01.04.2016 на суму 5 700,00 грн.; від 01.04.2016 на суму 4 617,42 грн.; від 04.04.2016 на суму 835,20 грн.; від 05.04.2016 на суму 4 888,56 грн.; від 06.04.2016 на суму 4 888,56 грн.; від 07.04.2016 на суму 4 888,56 грн.; від 08.04.2016 на суму 7 176,00 грн.; від 08.04.2016 на суму 4 888,56 грн.; від 11.04.2016 на суму 5 017,26 грн.; від 11.04.2016 на суму 835,20 грн.; від 12.04.2016 на суму 5 017,26 грн.; від 13.04.2016 на суму 5 017,26 грн.; від 14.04.2016 на суму 5 017,26 грн.; від 15.04.2016 на суму 5 017,26 грн.; від 15.04.2016 на суму 7 152,00 грн.; від 18.04.2016 на суму 4 967,88 грн.; від 18.04.2016 на суму 542,76 грн.; від 18.04.2016 на суму 835,20 грн.; від 19.04.2016 на суму 4 967,88 грн.; від 20.04.2016 на суму 4 967,88 грн.; від 21.04.2016 на суму 4 967,88 грн.; від 22.04.2016 на суму 6 072,00 грн.; від 22.04.2016 на суму 4 967,88 грн.;

- видатковими накладними, відповідно до яких позивачем було здійснено купівлю продуктів харчування та які були передані ТОВ "Лізінг Стар Груп" для їх упакування: від 22.02.2016 №3380 на суму 4 491,12 грн.; від 23.02.2016 № 3381 на суму 4 491,12 грн.; від 24.02.2016 № 3390 на суму 4 491,12 грн.; від 25.02.2016 № 3557 на суму 4 491,12 грн.; від 26.02.2016 № 3559 на суму 4 491,12 грн.; від 29.02.2016 № РН-0000287 на суму 696,00 грн.; від 29.02.2016 № 3693 на суму 4 479,84 грн.; від 01.03.2016 № 3896 на суму 4 479,84 грн.; від 02.03.2016 № 3899 на суму 3 937,08 грн.; від 03.03.2016 № 4061 на суму 4 479,84 грн.; від 04.03.2016 № ЗЯ-0000440 на суму 5 622,00 грн.; від 04.03.2016 № 4064 на суму 4 479,84 грн.; від 07.03.2016 № РН-0000317 на суму 556,80 грн.; від 07.03.2016 № 4203 на суму 4 424,64 грн.; від 09.03.2016 № 4204 на суму 4 424,64 грн.; від 10.03.2016 № 4478 на суму 4 424,64 грн.; від 11.03.2016 № ЗЯ-0000513 на суму 3 854,40 грн.; від 11.03.2016 № 4485 на суму 3881,88 грн.; від 14.03.2016 № РН-0000359 на суму 696,00 грн.; від 14.03.2016 № 4634 на суму 4 424,64 грн.; від 15.03.2016 № 4826 на суму 4 424,64 грн.; від 16.03.2016 № 4840 на суму 4 424,64 грн.; від 17.03.2016 № 5010 на суму 4 424,64 грн.; від 18.03.2016 № ЗЯ-0000553 на суму 4 818,00 грн.; від 18.03.2016 № 5020 на суму 4 424,64 грн.; від 21.03.2016 № РН-0000409 на суму 835,20 грн.; від 21.03.2016 № 5154 на суму 4 463,76 грн.; від 22.03.2016 №5361 на суму 4 463,76 грн.; від 23.03.2016 № 5538 на суму 4 463,76 грн.; від 24.03.2016 №5532 на суму 4 463,76 грн.; від 25.03.2016 № 5536 на суму 4 463,76 грн.; від 28.03.2016 № РН-0000452 на суму 835,20 грн.; від 28.03.2016 № 5688 на суму 4 617,42 грн.; від 29.03.2016 № 5871 на суму 4 617,42 грн.; від 30.03.2016 № 5882 на суму 4 617,42 грн.; від 31.03.2016 № 6052 на суму 4 617,42 грн.; від 01.04.2016 № ЗЯ-0000848 на суму 5 700,00 грн.; від 01.04.2016 № 6053 на суму 4 617,42 грн.; від 04.04.2016 № РН-0000492 на суму 835,20 грн.; від 04.04.2016 № 6191 на суму 4 888,56 грн.; від 05.04.2016 № 6373 на суму 4 888,56 грн.; від 06.04.2016 № 6374 на суму 4 888,56 грн.; від 07.04.2016 № 6557 на суму 4 888,56 грн.; від 08.04.2016 № 2-00009696 на суму 7 176,00 грн.; від 08.04.2016 № 6702 на суму 4 888,56 грн.; від 11.04.2016 № 6703 на суму 5 017,26 грн.; від 11.04.2016 № РН-0000534 на суму 835,20 грн.; від 12.04.2016 № 6888 на суму 5 017,26 грн.; від 13.04.2016 № 6896 на суму 5 017,26 грн.; від 14.04.2016 № 7063 на суму 5 017,26 грн.; від 15.04.2016 № 7064 на суму 5 017,26 грн.; від 15.04.2016 № ЗЯ-0001061 на суму 7 152,00 грн.; від 18.04.2016 № 7210 на суму 4 967,88 грн.; від 18.04.2016 № 7209 на суму 542,76 грн.; від 18.04.2016 № РН-0000583 на суму 835,20 грн.; від 19.04.2016 № 7378 на суму 4 967,88 грн.; від 20.04.2016 № 7385 на суму 4 967,88 грн.; від 21.04.2016 № 7386 на суму 4 967,88 грн.; від 22.04.2016 № ЗЯ-0001371 на суму 6 072,00 грн.; від 22.04.2016 № 7542 на суму 4 967,88 грн.;

- подорожніми листами, відповідно до яких здійснювалось перевезення продуктів харчування в рамках виконання договору № 200216-1 від 20.02.2016: від 22.02.2016 № 22-02, від 23.02.2016 № 23-02; від 24.02.2016 № 24-02; від 25.02.2016 № 25-02; від 26.02.2016 № 26-02; від 29.02.2016 № 29-02; від 02.03.2016 № 02-03; від 03.03.2016 № 03-03; від 04.03.2016 № 04-03; від 07.03.2016 № 07-03; від 09.03.2016 № 09-03; від 10.03.2016 № 10-03; від 11.03.2016 № 11-03; від 14.03.2016 № 14-03; від 15.03.2016 № 15-03; від 16.03.2016 № 16-03; від 17.03.2016 № 17-03; від 18.03.2016 № 18-03; від 21.03.2016 № 21-03; від 22.03.2016 № 22-03; від 23.03.2016 № 23-03; від 24.03.2016 № 24-03; від 25.03.2016 № 25-03; від 28.03.2016 № 28-03; від 29.03.2016 № 29-03; від 30.03.2016 № 30-03; від 31.03.2016 № 31-03; від 01.04.2016 № 01-04; від 04.04.2016 № 04-04; від 05.04.2016 № 05-04; від 06.04.2016 № 06-04; від 07.04.2016 № 07-04; від 08.04.2016 № 08-04; від 11.04.2016 № 11-04; від 12.04.2016 № 12-04; від 13.04.2016 № 13-04; від 14.04.2016 № 14-04; від 15.04.2016 № 15-04; від 18.04.2016 № 18-04; від 19.04.2016 № 19-04; від 20.04.2016 № 20-04; від 21.04.2016 № 21-04; від 22.04.2016 № 22-04.

За фактом надання послуг позивачу ТОВ "Лізінг Стар Груп" зареєстровано в ЄРПН наступні податкові накладні: від 24.02.2016 № 2403 на суму 42 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн.; від 29.02.2016 № 2907 на суму 42 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 7 083,33 грн.; від 09.03.2016 № 901 на суму 39 360,00 грн., у т.ч. ПДВ 6 560,00 грн.; від 14.03.2016 № 1402 на суму 49 200,00 грн., у т.ч. ПДВ 8 200,00 грн.; від 25.03.2016 № 2501 на суму 25 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 4 250,00 грн.; від 01.04.2016 № 102 на суму 25 800,00 грн., у т.ч. ПДВ 4 300,00 грн.; від 21.03.2016 № 2101 на суму 25 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 4 250,00 грн.; від 11.04.2016 № 1101 на суму 25 800,00 грн., у т.ч. ПДВ 4 300,00 грн.; від 19.04.2016 № 1902 на суму 25 800,00 грн., у т.ч. ПДВ 4 300,00 грн. Позивачем здійснено оплату за надані ТОВ "Лізінг Стар Груп" послуги з кейтерингу, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками. Суму ПДВ за податковими накладними, виданими ТОВ "Лізінг Стар Груп", було включено позивачем до складу податкового кредиту за перевіряємий період.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Виходячи з вищевикладеного, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображатимуть реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування податкового кредиту з податку на додану вартість обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції; установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. В обов`язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Разом з тим, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас, наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV (надалі - Закон № 996-ХІV) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).

Аналіз наведеного свідчить про те, що податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому, податкове законодавство не встановлює перелік первинних документів, складенням яких мають оформлюватися ті чи інші операції. Разом з тим відповідні первинні документи повинні містити усі необхідні реквізити, визначені частинами першою, другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", повну інформацію про виконану господарську операцію та виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.

Колегія суддів зазначає, що окремі неточності у заповненні подорожніх листів, згідно яких здійснювалась поставка, не спростовуються факту транспортування від постачальника до покупця, оскільки вантажовідправником у ТТН від 08.07.2016, 18.07.201 та 25.07.2016 зазначено - ТОВ "Гроспайп Інвест", вантажоодержувачем ТОВ "Фесіліті Менеджмент Україна" та замовником перевезень - ФОП ОСОБА_1 , що не суперечить умовам договору поставки, у ТТН від 05.08.2016 вантажовідправником ТОВ "Мезолайн", вантажоодержувачем ТОВ "Фесіліті Менеджмент Україна" та замовником перевезень - ФОП ОСОБА_1 , що також не суперечить умовам договору поставки.

Крім того, використання одного автомобіля для перевезення різними товариствами не забороняється законом, оскільки не виключається можливість залучення додаткових транспортних засобів.

Що стосується доводів податкового органу про відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, відсутність за юридичною адресою на момент звірки, то вказане не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем.

В межах перевірки позивача відповідачем не досліджено можливість залучення постачальниками позивача матеріально-технічних, майнових, трудових та виробничих ресурсів шляхом укладення цивільно-правових угод або іншій не забороненій законом формі у період поставок ТМЦ.

Як вже було встановлено, ФОП ОСОБА_1 надає послуги з постачання готових страв та продуктів харчування на адресу ТОВ "Фесіліті Менеджмент Україна", а тому з метою виконання послуг перед вказаним товариством ним залучались контрагенти для надання послуг кейтерингу.

Так, 08.10.2015 між ТОВ "Фесіліті Менеджмент Україна" (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) укладено договір про надання послуг № 81015/1, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується власними або залученими силами надавати замовнику послуги кейтерингу (далі - послуги).

В поняття "Послуги" входить забезпечення замовника готовими сандвічами (далі - товар). Конкретні характеристики товару (вид, склад, вага, асортимент тощо) узгоджується сторонами додатково будь-яким зручним для сторін способом. Виконавець зобов`язується забезпечувати замовника товаром кожного робочого дня в кількості 300 штук. Замовник має право замовляти додаткову кількість товару або поставку товару у вихідні та/або святкові дні. Об`єкт, на який здійснюється поставка товару: АДРЕСА_2. Надані послуги виконавець передає, а замовник приймає шляхом підписання акта приймання-передачі наданих послуг.

На виконання умов вказаного договору ФОП ОСОБА_1 надав ТОВ "Фесіліті Менеджмент Україна" послуги з кейтерингу, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), податковими накладними, належним чином завірені копії яких наявні в матеріалах справи (т. VІ, а.с.157-232; т. VІІ, а.с.1-41).

ТОВ "Фесіліті Менеджмент Україна" здійснено оплату за надані позивачем послуги з кейтерингу, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками та вказує, що послуги було надано у відповідності до договору. Отже, матеріалами справи підтверджено факт використання позивачем придбаних у ТОВ "Ірбіс Корпорейшн", ТОВ "Родеон", ТОВ "Белфорс", ТОВ "Лізінг Стар Груп", ТОВ "Лідер Стайл Сервіс", ТОВ "Ейпрілтех", ТОВ "Профіт Імейдж Груп", ТОВ "Гелада", ТОВ "Проксес Інком", ТОВ "Гройснап Інвест", ТОВ "Аксолот", ТОВ "Еріда Стайл", ТОВ "Мезолайн", ТОВ "Мілтонія Стайл", ТОВ "Ліатріс", ТОВ "Скайголд", ТОВ "Аліанта Комерціал", ТОВ "Лендмаркет", ТОВ "Лівітера", ТОВ "Денкен", ТОВ "Лепкора", ТОВ "Центр-Буд-Пром", ТОВ "Деспіна", ТОВ "Промтрейд Компані" послуг з кейтерингу, а також купівлі у ТОВ "Профіт Імейдж Груп" послуг з реклами у власній господарській діяльності.

Колегія суддів зауважує, що наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися). Певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер. Для підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховують специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, підприємство повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи. В сукупності вони мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку. Відсутність транспортних документів на перевезення ТМЦ з наслідками формування бази оподаткування податком на прибуток та ПДВ не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі - продажу чи поставки. Вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення. Отже відсутність ТТН не може бути самостійним доказом безтоварності господарських операцій проведених з контрагентами. Натомість факт передання товару та набуття права власності на нього, підтверджують видатковими накладними, які наявні в матеріалах справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.05.2019 у справі № 826/7423/16.

Крім того, акцентує увагу на тому, що позивачем було укладено договори щодо надання послуг з кейтеренгу, що включає в себе наданням послуг на віддалених точках, що включає всі підприємства і служби, що надають підрядні послуги з організації харчування співробітників компаній і приватних осіб у приміщенні і на виїзному обслуговуванні, а також здійснюють обслуговування заходів різного призначення і роздрібний продаж готової кулінарної продукції.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі № 813/4931/13-а, від 06 лютого 2018 року у справі № 802/4940/14 викладено правову позицію згідно якої податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення ним податкового або бухгалтерського обліку.

Суд також акцентує увагу на принципі індивідуальної відповідальності за вчинене порушення (частина друга статті 61 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2007 у справі "Інтерсплав проти України", якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Тобто, у разі підтвердження товарності здійснених поставок та реальності надання послуг, платник не може відповідати за порушення, допущені контрагентом, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.

Проте, посадовими особами відповідача під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.

Відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускали його контрагенти, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даними підприємствами було одержання позивачем податкової вигоди.

Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2019 року у справі № 811/217/17 вказав, що податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

Відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання ним незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09 березня 2019 року у справі № 810/302/15.

За таких обставин, можливі порушення контрагентом позивача вимог податкового законодавства щодо відображення господарських операцій в податковому обліку та сплати податків спричиняє негативні наслідки саме для нього, а не для позивача.

При цьому суд апеляційної інстанції погоджується з посиланням суду першої інстанції на те, що приписи чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства не ставили у залежність право формування позивачем податкового кредиту від добросовісності платника податку, з яким суб`єкт господарювання перебував у господарських правовідносинах. Тобто, невиконання такими особами податкових зобов`язань тягне за собою настання відповідальності лише для зазначених суб`єктів і не може бути підставою для притягнення до відповідальності іншого суб`єкта господарювання.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у справі «Булвес проти Болгарії» (заява № 3991/03) у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив:

« 70. І, нарешті, що стосується зусиль для попередження обманних зловживань системою оподаткування ПДВ, Суд визнає, що коли Держави - члени Конвенції володіють інформацією про такі зловживання зі сторони певної фізичної чи юридичної особи, вони можуть вжити відповідних засобів щодо недопущення, зупинення чи покарання за такі зловживання. Однак, Суд вважає, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов`язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все-таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов`язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права власності.

71. Враховуючи своєчасне і повне виконання компанією-заявником своїх обов`язків із декларування ПДВ, неможливості з її сторони забезпечити дотримання постачальником його обов`язків щодо декларування ПДВ і той факт, що не було ніякого шахрайства стосовно системи оподаткування, про яке компанія-заявник знала чи могла знати, Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності. Таким чином, мало місце порушення статті 1 Протоколу № 1».

Подібну позицію займав і Верховний Суд України, який у постанові від 11 грудня 2007 року у справі № 21-1376во06, де зазначив, що «у разі невиконання контрагентом зобов`язання зі сплати податку до бюджету, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цієї особи. Ця обставина не є підставою для позбавлення платника ПДВ права на його відшкодування у разі, коли цей платник виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту».

З огляду на викладене, судова колегія суддів наголошує, що можливе порушення контрагентом позивача податкової дисципліни не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, на момент виписування податкових накладних позивачу його контрагенти були зареєстровані у встановленому законом порядку як суб`єкти підприємницької діяльності, а також платниками податку на додану вартість.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, зазначений обов`язок не виконано, та у встановленому порядку не обґрунтовано правомірність прийнятих рішень.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Лічевецький І.О.

Повний текст постанови виготовлено 13.11.2020.