Справа № 640/2111/19
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/130
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 року м. Київ № 640/2111/19

за позовомОСОБА_1
до Державної архітектурно-будівельної інспекції України
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України у вигляді ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 та інших від 28.07.2018 року про дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил при будівництві житлового будинку та зобов`язання Державну архітектурно-будівельну інспекцію України розглянути звернення ОСОБА_1 та інших від 28.07.2018 та надати обґрунтовану відповідь.

Ухвалою суду від 12.03.2019 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

09.04.2019 р. відповідачем надано відзив на позов.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є власником квартири у АДРЕСА_1 , придбаної на підставі договору купівлі-продажу майнових прав №539 від 09.03.2016р. , укладеного з ТОВ "Компанія з управління активами "Інвест-Консалтинг".

Відповідно до сертифікату серії IV №75, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 23.12.2014 р. на підставі акту готовності об`єкта до експлуатації від 15.12.2014 р., було засвідчено факт відповідності збудованого багатоквартирного будинку проектній документації та його готовність до експлуатації.

Після заселення до квартири у позивача виник сумнів у безпечності володіння нею, оскільки будинок був зданий в експлуатацію з будівельними недоліками.

28.07.2018 р. позивач та інші мешканці квартир у будинку по АДРЕСА_2 звернулися до Державної архітектурно-будівельної інспекції України з проханням провести позапланову перевірку щодо відсутності у будинку необхідної та достатньої інфраструктури та її відповідності державним стандартам будівництва.

Згідно з відповіді Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у м. Києві від 08.08.2018 р. №10/26-5/080/10 (на ім`я ОСОБА_2 ) повідомлено про те, що згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. № 553, повноваження інспекції здійснювати заходи, спрямовані на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, поширюються лише під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає протиправною бездіяльність щодо розгляду вказаного звернення протиправною з таких підстав.

Позивач посилається на порушення вимог ст. 3, 40 Конституції України, Закону України "Про звернення громадян" при розгляді звернення від 28.07.2018 р.

Також позивач посилається на ст. 25 Закону України "Про архітектурну діяльність", згідно з якою громадяни та громадські організації, які не беруть безпосередньої участі у створенні об`єктів архітектури, мають право: одержувати в органах влади інформацію щодо підготовки і прийняття рішень з планування, забудови та реконструкції населених пунктів, окремих територій і конкретних об`єктів архітектури, додержання при цьому вимог законодавства про збереження пам`яток історії та культури, довкілля; брати участь в обговоренні архітектурних рішень проектів у встановленому порядку; захищати свої інтереси під час проектування і будівництва нових та експлуатації існуючих об`єктів архітектури відповідно до законодавства.

Відповідач - Державна архітектурно-будівельна інспекція України - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідач зазначає, що звернення від 28.07.2018 р. щодо будинку по АДРЕСА_2 розглянуто ним у встановленому порядку і надано відповідь в передбачені законодавством строки.

По суті відповіді відповідач посилається на відсутність повноважень вжити заходи, про які просили мешканці, оскільки будинок вже було введено в експлуатацію, про що повідомлено у відповіді.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 р. №393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно зі ст. 15, 16 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Згідно зі ст. 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, в тому числі, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Згідно зі ст. 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

В даному випадку мешканці будинку по АДРЕСА_2 звернулися 28.07.2018р. до Державної архітектурно-будівельної інспекції України з вимогою щодо проведення позапланової перевірки, що формально не підпадає під передбачені ст. 3 Закону № 393/96-ВР форми звернення громадян.

Незважаючи на це, відповідачем в передбачені ст. 20 Закону № 393/96-ВР строки листом від 08.08.2018 р. №10/26-5/080/10 надано відповідь на вимогу, в якій роз`яснено відсутність компетенції вжиття саме такого заходу, про який зазначено у вимозі - провести перевірку.

Суд зазначає, що перевірка є способом державного нагляду (контролю) у господарській діяльності, і її підстави та порядок прямо передбачені чинним законодавством.

Зокрема, загальні засади здійснення планових і позапланових заходів у сфері господарської діяльності визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 р. № 877-V.

Щодо органів державного архітектурно-будівельного контролю, то згідно ч. 1 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 р. № 3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Процедура здійснення державного архітектурно-будівельного контролю станом на 2018 р. визначалася Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р. № 553, згідно з п. 1 якого він визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Тобто, вказаними актами законодавства компетенція відповідача щодо здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю обмежена періодом виконання підготовчих та будівельних робіт, тоді як будинки, здані в експлуатацію, об`єктом вказаного контролю не є, про що і було повідомлено заявників.

З врахуванням викладеного, відповідачем виконано загальні вимоги Закону №393/96-ВР щодо розгляду звернення, тоді як позивачем та іншими заявниками у вимозі від 28.07.2018 р. обрано спосіб захисту своїх прав та інтересів, що не відповідає вимогам законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням викладеного у суду відсутні підстави для висновку про порушення відповідачем вказаних принципів в даному випадку.

На підставі вищевикладеного, ст. 241-246, 255, 257-262, 287, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 17.11.2020 р.