Справа № 200/9592/20-а
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 р. Справа№200/9592/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення та зобов`язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

09 жовтня 2020 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про:

визнання протиправним рішення відповідача № 0576-06-8/6494 від 21 вересня 2020 року про відмову в зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду роботи з 23 січня 1992 року по 05 вересня 1994 року на «Шахті ім. О.О. Скочинського» та в застосуванні Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI при призначенні пенсії за віком;

зобов`язання відповідача зарахувати позивачеві до пільгового стажу згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058- ІV від 09 липня 2003 року період роботи на «Шахті ім. О.О. Скочинського» Міністерства вугільної промисловості України з 23 січня 1992 року по 05 вересня 1994 року та здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачеві відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI у розмірі 80 % його середньої заробітної плати з 13 вересня 2020 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що висновки відповідача спростовуються відомостями трудової книжки та іншими документами, доданими до заяви про призначення пенсії. Вважає дії відповідача цілком виправданими у звичайній ситуації, але в аспекті цієї справи такими, що позбавляють його права на пенсійне забезпечення в належному розмірі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

11 листопада 2020 року від Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в позові з підстав викладених в оскаржуваному рішенні.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 02 квітня 2018 року № 6583 фактичним місцем проживанням позивача є: АДРЕСА_1 .

З 13 вересня 2020 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ, яка встановлює особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії, та розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV.

Листом від 21 вересня 2020 року № 0576-06-8/6494 відповідач повідомив позивача про своє рішення, згідно з яким 1) період роботи з 23 січня 1992 року по 05 вересня 1994 року не враховано до пільгового стажу у зв`язку з відсутністю уточнюючої довідки, оскільки надана довідка не може бути прийнята до уваги як така, що видана підприємством, розташованим на території, яка тимчасово не контролюється українською владою; 2) періоди роботи з 10 жовтня 2006 року по 31 грудня 2007 року на товаристві з обмеженою відповідальністю «Управління гірничих робіт» та з 09 червня 2008 року по 31 грудня 2008 року на товаристві з обмеженою відповідальністю «Донецькшахтоміськбуд» зараховано до пільгового стажу, але не враховано в стаж, що дає право на отримання пенсії в розмірі, визначеному Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки за відомостями персоніфікованого обліку дані періоди мають ознаку спеціального стажу ЗПЗ013А1. Таке рішення обґрунтовано тим, що трактування коду ЗПЗ013А1 в порівнянні з кодом ЗПЗ014А1, наведеного у Довіднику кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (Додаток 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435 (далі - Довідник № 435)), свідчить про те, що позивач не був безпосередньо зайнятий повний робочий день на підземних роботах.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 21 грудня 1989 року записом № 5 встановлено, що 23 січня 1992 року позивач прийнятий на посаду гірника з ремонту гірничих виробок 3 розряду підземним з повним робочим днем у шахті О.О. Скочинського , наказ № 13-к від 23 січня 1992 року;

записом № 6 - 11 червня 1992 року переведений гірником з ремонту гірничих виробок 4 розряду підземним з повним робочим днем у шахті, наказ № 626 від 11 червня 1992 року;

записом № 7 - 05 вересня 1994 року звільнено з займаної посади, наказ № 148-к від 09 вересня 1994 року.

Суд зазначає, що у трудовій книжці позивача щодо спірних періодів зроблені відповідні записи, відображені відповідні відомості про особу, яка вчинила ці записи, міститься її підпис, записи завірені печаткою підприємства, достовірність записів сумніву не викликає.

Отже, записами трудової книжки належним чином підтверджується зайнятість позивача протягом повного робочого дня на підземних роботах в шахті в період з 23 січня 1992 року по 05 вересня 1994 року.

Відповідно до речення 1 пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок застосування Списків № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

З огляду на цю норму суд застосовує чинну на період роботи позивача (з 23 січня 1992 року по 05 вересня 1994 року) постанову Ради Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» № 10 від 26 січня 1991 року (далі - постанова № 10), підрозділом І розділу I якої всі робітники, зайняті повний робочий день на

підземних роботах віднесено до Списку № 1.

Всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах передбачено пунктом «а» з кодом 1010100а постанови № 10.

Дія постанови № 10 не охоплює весь спірний період роботи, оскільки строк дії постанови з 26 січня 1991 року по 10 березня 1994 року. З 10 березня 1994 року діє постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 11 березня 1994 року № 162 (далі - постанова № 162).

Підрозділом І розділу І постанови № 162 всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, також віднесені до Списку № 1 (код 1010100а).

Таким чином, аналіз норм законодавства та відомостей трудової книжки свідчить про зайнятість позивача в період роботи з 23 січня 1992 року по 05 вересня 1994 року за відповідною професією, яка віднесена до Списку № 1.

Доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день у шкідливих умовах, або інших доказів, які підтверджували б невиконання позивачем роботи за зазначеною професією у спірні періоди, суду не надано.

На підтвердження пільгового стажу позивачем надана довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній від 12 серпня 2020 року. За відомостями цієї довідки позивач з 23 січня 1992 року по 05 вересня 1994 року перебував на посаді гірника з ремонту гірничих виробок з повним робочим днем, яка передбачена розділом - І, підрозділом - І за Списком № 1, затвердженим постановою № 162, код професії 1.1010100а.

Суд критично оцінює відомості, зазначені в цій довідці, оскільки вона не враховує період чинності постанови № 10, а тому враховує відомості викладені в ній щодо застосування Списку № 1, в частині, що не суперечить висновкам суду.

Доводи відповідача про неврахування цієї довідки з тих підстав, що вона сформована підприємством, яке знаходиться на непідконтрольній Україні території, суд не приймає до уваги, оскільки такі доводи не можуть бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у неї права на пенсійне забезпечення. У розрізі цієї справи та за умови підтвердження трудового стажу відповідними записами трудової книжки позивач як громадянин України наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 383 встановлено, що […] до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Отже, однією з необхідних умов для врахування стажу як пільгового є наявність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Суд не приймає в якості доказів наказ № 514 від 09 липня 1997 року про атестацію робочих місць, на який міститься посилання в довідці, наданої позивачем, оскільки цей наказ не надано суду.

Разом з тим, обов`язок проведення атестації робочих місць законодавством покладено, у першу чергу, на керівників підприємств (роботодавців). Порушення цього обов`язку у формі непроведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі.

У зв`язку з чим, суд вважає за можливе зарахувати період роботи позивача з 23 січня 1992 року по 05 вересня 1994 року до пільгового стажу за Списком № 1 без наявного документального підтвердження проведення атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Щодо врахування періодів роботи з 10 жовтня 2006 року по 31 грудня 2007 року та з 09 червня 2008 року по 31 грудня 2008 року в стаж, що дає право на отримання пенсії в розмірі, визначеному Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI (далі - Закон № 345-VI), суд виходить з наступного.

Закон № 345-VI спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Підпунктом 6 пункту 4 статті 10 Закону № 345-VI доповнено частину першу статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV абзацом третім наступного змісту:

мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Ця норма кореспондується з приписами статті 8 Закону № 345-VI.

Аналіз наведених норм свідчить, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали повний робочий день на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком, така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Записами № 20 - 23 трудової книжки серії НОМЕР_2 від 21 грудня 1989 року встановлено, що у період роботи з 10 жовтня 2006 року по 31 грудня 2007 року позивач займав посаду помічника начальника дільниці з повним робочим днем на підземних роботах та у період роботи з 09 червня 2008 року по 31 грудня 2008 року - заступника начальника дільниці з підготовчих робіт № 1 підземним з повним робочим днем у шахті.

Отже, записами трудової книжки прямо визначено, що у спірні періоди позивач працював повний робочий день на підземних роботах.

Абзацом 7 пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (із змінами та доповненнями) (далі - Порядок № 637), передбачено, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

За відомостями форми ОК-5 спірні періоди роботи включено до спеціального стажу за кодом ЗПЗ013А1.

Згідно з пунктом 1 Довідника № 435 під кодом ЗПЗ013А1 розуміється працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, і за результатами атестації робочих місць.

Отже, таке трактування і, у свою чергу, спірні періоди роботи відповідають умові набуття права на отримання пенсії в розмірі, передбаченому Законом № 345-VI, - зайнятість на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1.

Відповідач вважає, що відсутня безпосередня зайнятість на підземних роботах повний робочий день, оскільки такі роботи визначаються за кодом ЗПЗ014А1 і включають працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії,- за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року № 202 (далі - Список № 202). Наведене трактування передбачено пунктом 11 Довідника № 435.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача та вважає, що включення до стажу, який дає право на отримання пенсії в розмірі, визначеному Законом № 345-VI, лише тих робіт, які передбачені Списком № 202, істотно обмежує гарантії прав шахтарів на отримання пенсії в належному розмірі, оскільки достатнім є факт зайнятості позивача на підземних роботах повний робочий день, віднесених до Списку № 1. Обставина віднесення спірних періодів роботи до робіт за Списком № 1 не є спірною, відповідачем спірні періоди зараховано до пільгового стажу за Списком № 1. Якщо вказані роботи за кодом віднесено до Списку № 1, то аналіз змісту примітки до Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 16 січня 2003 року № 36, який був чинний в періоди роботи позивача, свідчить про зайнятість останнього повний робочий день на підземних роботах.

Статтею 1 Закону № 345-VI прямо передбачено, що вона поширюється не лише на працівників, які видобувають вугілля, а й працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1.

З викладених підстав спірні періоди підлягають зарахуванню до стажу, який дає право на отримання пенсії в розмірі, визначеному Законом № 345-VI.

Позивач просить визнати протиправним рішення відповідача № 0576-06-8/6494 від 21 вересня 2020 року про відмову в зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду роботи з 23 січня 1992 року по 05 вересня 1994 року на «Шахті ім. О.О. Скочинського» та в застосуванні Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI при призначенні пенсії за віком.

Враховуючи приписи пункту 2 частини першої статті 5, пункту 2 частини другої статті 245 КАС України, вказана вимога на підставі частини другої статті 9 КАС України підлягає задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 21 вересня 2020 року № 0576-06-8/6494.

Позивач також просить зобов`язати відповідача зарахувати позивачеві до пільгового стажу згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058- ІV від 09 липня 2003 року період роботи на «Шахті ім. О.О. Скочинського» Міністерства вугільної промисловості України з 23 січня 1992 року по 05 вересня 1994 року та здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачеві відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI у розмірі 80 % його середньої заробітної плати з 13 вересня 2020 року.

З огляду на те, що за змістом статті 81 Закону № 1788 призначення і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України, а також виходячи з меж рішення, яке визнано судом протиправним та скасовано, то позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13 вересня 2020 року з зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 23 січня 1992 року по 05 вересня 1994 року та з врахуванням періодів роботи з 10 жовтня 2006 року по 31 грудня 2007 року, з 09 червня 2008 року по 31 грудня 2008 року в стаж, що дає право на отримання пенсії в розмірі, визначеному Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що згідно з квитанцією від 30 вересня 2020 року позивачем сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн.

З огляду на це частина суми сплаченого судового збору підлягає відшкодуванню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним рішення та зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 21 вересня 2020 року № 0576-06-8/6494.

Зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: вул. Обручева, 17, м. Волноваха, Донецька область, 84700) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) від 13 вересня 2020 року з зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 23 січня 1992 року по 05 вересня 1994 року та з врахуванням періодів роботи з 10 жовтня 2006 року по 31 грудня 2007 року, з 09 червня 2008 року по 31 грудня 2008 року в стаж, що дає право на отримання пенсії в розмірі, визначеному Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: вул. Обручева, 17, м. Волноваха, Донецька область, 84700) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір в сумі 700 (сімсот) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19 листопада 2020 року.

Суддя Ю.М. Льговська