Справа № 360/4420/20
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

17 листопада 2020 року СєвєродонецькСправа № 360/4420/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

13.11.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області щодо тривалого невиконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 по справі № 360/3150/18;

- зобов`язати Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області виконати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 по справі № 360/3150/18;

- стягнути зі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду внаслідок тривалого невиконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 по справі № 360/3150/18 у розмірі 100 428,33 гривень.

Перевіривши матеріали поданої заяви, суд встановив таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Відповідно до частини першої статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, в яких встановлюється спосіб ліквідації правопорушення, вчиненого суб`єктом владних повноважень та іншими особами, в передбачених законом випадках, а підстава позову - це ті обставини (юридичні факти) і норми права, які у своїй сукупності дають право особі звернутись до суду з вимогами до іншої особи.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 у справі № 360/3150/18 адміністративний позов адвоката Скворцової Алли Юріївни в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 з 01.07.2018 пенсії по інвалідності. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області здійснити нарахування та виплату призначеної пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2018. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили 06.02.2019.

06.03.2019 по справі виписаний виконавчий лист № 360/3150/18, відповідно до якого 12.03.2019 відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження ВП № 5858912.

Тобто, рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 у справі № 360/3150/18 спір вирішений, рішення знаходиться на стадії виконання.

Водночас, умови і порядок виконання судових рішень та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі альтернативно - Закон № 1404), згідно зі статтею 1 та частиною першою статті 18 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню; виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Аналіз наведених законодавчих норм свідчить про відсутність підстав для зобов`язання суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого рішення суду, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом у справі № 360/3150/18.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді заявлених позовних вимог стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 816/2016/17 (К/9901/50946/18).

Окрім того, статтею 382 КАС України передбачений судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Зокрема, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду врегульований статтею 383 КАС України, згідно з частиною першою якої особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Суд зазначає, що зазначені положення КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Таким чином, рішення засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом № 76 від 14.06.2019, прийняте на виконання судового рішення у справі № 760/9306/17 і може бути оскаржене відповідно до статті 383 КАС України.

Такий порядок оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає, що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Відповідно до частини шостої названої статті за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд також враховує, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення, прийнятого в іншій справі, суперечитиме статті 129-1 Конституції України.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Зазначене правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постановах від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 та від 03.04.2019 у справі № 820/4261/18.

Тобто, якщо позивач вважає протиправними рішення, дії чи бездіяльність Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області щодо тривалого невиконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 по справі № 360/3150/18, він може звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними відповідних рішень, дій чи бездіяльності, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відтак, оскільки існує рішення суду, що набрало законної сили, з того самого фактичного предмету спору (право позивача на нарахування та отримання з 01.07.2018 пенсії по інвалідності) і між тими самими сторонами, вбачається висновок про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області на підставі пункту 2 частини першої статті 170 КАС України.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17 та від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 170, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області про визнання протиправною бездіяльності щодо тривалого невиконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 по справі № 360/3150/18, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяС.В. Борзаниця