Справа № 540/333/20
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/333/20
10 год. 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Новіковій Т.А.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 15.01.2020 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Ухвалою від 14.02.2020 у справі відкрите спрощене позовне провадження, учасникам наданий строк для подання заяв по суті справи, судове засідання призначене на 10.03.2020 о 11:00 год.

Ухвалою від 11.03.2020 розгляд справи відкладений до 02.04.2020, зобов`язано сторони надати до суду копії письмових доказів.

Ухвалою від 30.03.2020 зупинене провадження у справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою від 19.10.2020 провадження у справі поновлено, судове засідання призначене на 03.11.2020 о 14:00 год.

У судовому засіданні 04.11.2020 проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.01.2020 позивач отримала рішення від 15.01.2020 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосований штраф у розмірі 20% 1416,64 грн з 01.01.2015 за період з 20.10.2016 по 27.07.2019 та нарахована пеня в сумі 130,17 грн. Позивач стверджує, що своєчасно сплачувала ЄСВ. Також відповідачем вже були нараховані штрафні санкції та пеню за період з 21.11.2014 по 24.09.2018 на суму 2449,92 грн, яка була сплачена позивачем. Позивач зауважує, що штрафні санкції у спірному рішенні захоплюють у тому числі період з 20.10.2016 по 24.09.2018, який вже містився раніше винесеному рішенні та всі подальші оплати ЄСВ здійснювалися своєчасно та в повному обсязі.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити з підстав, викладених у позові.

У відзиві відповідач не погоджуються із доводами, викладеними у позовній заяві, зважаючи на наступне. Зазначає, що узгодженні суми єдиного внеску у 2016-2019 роках позивачем фактично сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку, у зв`язку з чим прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені. Посилання позивача на те, що нараховані штрафні санкції захоплюють період з 20.10.2016 по 24.09.2018, який вже містився у рішенні від 02.05.2019 № 3 є необґрунтованим, оскільки зазначене рішення було прийнято за несвоєчасну сплату єдиного внеску нарахованого робітникам на суми заробітної плати, винагороди за договором, допомоги по тимчасовій непрацездатності, у той час як спірне рішення прийняте за несвоєчасну сплату єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність. У зв`язку із зазначеним вважає доводи позивача необґрунтованими, а нарахування штрафу та пені відбулося відповідно до вимог чинного законодавства. Просить відмовити у задоволенні позову.

03.11.2020 представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та проаналізувавши норми чинного законодавства, суд встановив таке.

ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) зареєстрована як фізична особа - підприємець за номером 0001459 від 16.11.2010 та взята на облік до ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севатополі, Херсонське управління, Каланчацька ДПІ, як платник єдиного внеску.

15.01.2020 Головним управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до ОСОБА_1 застосований штраф у розмірі 1416,64 грн, за період з 20.10.2016 до 25.07.2019, та нарахована пеня у розмірі 130,17 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку правомірності рішення про застосування штрафних санкцій та пені, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі-Закон № 2464-VI).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є, зокрема фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

За змістом абз. 1 п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону № 2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру.

Частинами 2, 3 ст. 9 Закону № 2464-VI визначено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Виходячи із положень абзацу 1 ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI, платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі; 3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів (ч. 10 ст. 9 Закону № 2464-VI).

Відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону № 2464-VI, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Згідно з ч. 11 ст. 9 Закону № 2464-VI, у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 6 ст. 1 Закону № 2464-VI, недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 10 ст. 25 Закону № 2464-VI передбачено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно із п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464-VI, податковий орган застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску (ч. 14 ст. 25 Закону № 2464-VI).

Згідно з п. 1 розділу VII Інструкції "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженої Наказом Міністерства Фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі- Інструкція № 449), за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Підпунктом 2 п. 2 розділу VII Інструкції № 449, передбачено, що відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону № 2464-VI до платників, визначених підпунктами 1-4 пункту 1 розділу ІІ цієї Інструкції, фіскальні органи застосовують штрафні санкції у таких розмірах, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01.01.2015, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року та надалі, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому, складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи фіскального органу.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки, незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

Судом встановлено, що оскаржуване рішення про застосування штрафних санкцій та пені прийняте та розраховане за період з 20.10.2016 до 25.07.2019 р.

Втім, в матеріалах справи наявне рішення Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 02.05.2019 № , яким за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску до ОСОБА_1 застосований штраф у розмірі 2117,74 грн та нарахована пеня у розмірі 324,93 грн. за період з 21.11.2014 до 24.09.2018.

Згідно відомостей зворотнього боку облікової картки платника, визначені рішенням № суми штрафних санкцій та пені були сплачені позивачем в повному обсязі, оскільки починаючи з 16.05.2019 за позивачем обліковується переплата.

Сплата платником податків єдиного внеску у період, за який позивачу нараховано суму штрафних санкцій та пені, а також сплата сум штрафних санкцій та пені за рішенням № також підтверджується наданими копіями квитанцій № 39 від 16.05.2019, № 48 від 12.10.2018, № 89 від 30.07.2018, № 65 від 10.09.2018, № 55 від 08.11.2018, № 88 від 16.11.2018, № 7 від 22.11.2018, № 19 від 04.02.2019, № 36 від 21.03.2019, № 96 від 18.04.2019, № 41 від 16.05.2019, № 28 від 17.05.2019, № 102 від 24.05.2019.

Тобто, суд погоджується із твердженням ОСОБА_1 що до неї вже застосовувалась відповідальність щодо несплати (неперахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску, в тому числі за період з 20.10.2016 по 25.07.2019, яке було виконане повністю.

Разом з тим, суд не погоджується із твердженням відповідача стосовно того, що рішення № було прийнято за несвоєчасну сплату єдиного внеску за кодом класифікації доходів бюджету 71010000 (єдиний внесок, нарахований робітникам на суму заробітної плати, винагороди за договором ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності), оскільки згідно наданої копії рішення № від 02.05.2019 судом встановлено, що санкції зазначені у рішенні застосовувались до позивача "…за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування…". Інших посилань на конкретний код класифікації доходів бюджету дослідження рішення не містить. Варто зазначити, що інших доказів підтвердження власної позиції відповідач до суду не надав.

Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване чи триваюче правопорушення, можливо притягнути до відповідальності лише один раз.

Оскільки судом встановлено, що періоди нарахування штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у оскаржуваному рішенні № від 15.01.2020 та рішенні № від 02.05.2019, яке було повністю виконане позивачем накладаються, суд дійшов висновку про протиправність прийнятого податковим органом рішення № та його скасування.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини дії суб`єкта владних повноважень щодо втручання чи обмеження прав людини повинні бути обґрунтованими, законними, необхідними, а втручання - пропорційним. Дискреційність повноважень органу влади повинна бути зведена до мінімуму, а логіка рішень органу влади повинна бути чіткою і зрозумілою, як і можливі наслідки таких дій. Особа не повинна відповідати за помилки, вчинені органом держави.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України" (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) суд визнав незаконне та непропорційне втручання у права заявника, гарантовані статтею 1 Першого протоколу Конвенції. Суд у цьому рішенні підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Принцип "належного урядування" покладає на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності оспорюваного рішення.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із зазначеним, відшкодуванню підлягає сума сплаченого позивачем судового збору згідно з платіжним дорученням № 22 від 05.02.2020 у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 12, 19, 161- 163, 167 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 15.01.2020 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73026, м. Херсон, просп. Ушакова, 75).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 09 листопада 2020 р.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 111060000