Справа № 205/10682/19
Суддя: Остапенко Н. Г.
Дата ухвалення: 2020-08-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/205/44/20
РІШЕННЯ

іменем України

17 серпня 2020 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Шевцової М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу № 205/10682/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції 3 батальйону 4 роти Комаринського Руслана Руслановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції 3 батальйону 4 роти Комаринського Руслана Руслановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04 грудня 2019 року інспектором Комаринським Р.Р. складено постанову серія ЕАК № 1824051 про накладення адміністративного стягнення в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_2 .

В оскаржуваній постанові вказано, що 04 грудня 2019 року о 16.19 год. водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Renault Trafik, НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів та порушив п. 18.1 ПДР України. Вважає винесену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він правил дорожнього руху не порушував, а дії інспектора при її винесенні є протиправними, так як інспектор не дотримався вимог ст. 280 КУпАП, а постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Крім того, він керуючи транспортним засобом перед нерегульованим пішохідним переходом, зменшив швидкість, впевнився у відсутності перешкод або небезпеки для пішоходів, які ще не перебували безпосередньо на пішохідному переході.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі.

Від представника позивача ОСОБА_1 - Болтіка А.С. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

В судове засідання відповідач - інспектор Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції 3 батальйону 4 роти Комаринський Р.Р. не з`явився. Про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - Марченко А.О. надійшов відзив на позовну заяву та відеозапис, позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог, справу просили розглянути за відсутності представника.

Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

В ході судового розгляду встановлено, що 04 грудня 2019 року о 16.19 годині інспектором патрульної поліції 3 батальйону 4 роти Комаринським Р.Р. було винесено постанову серії ЕАК №1824051 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу розмірі 255 грн. (а.с. 8).

Відповідно до постанови серії ЕАК № 1824051, 04 грудня 2019 року о 16.19 год. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Renault Trafik, НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшив швидкість та не зупинився, чим створив перешкоду для пішоходів та порушив п. 18.1 ПДР України.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» встановлюється обов`язок водія надавати переважне право руху пішоходу, який знаходиться на пішохідній доріжці (зебрі).

Згідно п. 18.1 ПДР України, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Вказана норма зобов`язує водіїв транспортних засобів знизити швидкість, наближаючись до таких пішохідних переходів, і за необхідності зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам. При цьому, якщо пішоходу не створюється перешкода чи небезпека в русі, водії можуть проїхати через пішохідний перехід не зупиняючись.

За положенням п. 18.1 ПДР України, подальший рух водіям транспортних засобів дозволяється за умови, що вони не створять перешкоди або небезпеки для руху пішоходів. Тобто, водії можуть проїхати через пішохідний перехід не зупиняючись.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст. 251 КУпАП.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

На інспектора патрульної поліції покладається обов`язок належним чином задокументувати наявність правопорушення за допомогою фото, відеозйомки, пояснень свідків та інших доказів, які мають статус належних та допустимих.

Диск з відеозаписом може бути визнаний доказом у справі, якщо відомості про нього (про технічний запис, яким він здійснений) зазначені у постанові по справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, відсутні відомості про докази, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Тобто наданий відповідачем диск з відеозаписом неможливо визнати належним та допустимим доказом, який би підтверджував обставини, що зазначені в оскаржуваній постанові.

В той же час, враховуючи суть правопорушення, яке інкримінується позивачу, судом досліджено наданий відповідачем відеозапис.

Дослідженням відеозапису встановлено, що автомобіль позивача проїжджав нерегульований пішохідний перехід, зменшив швидкість, впевнився у відсутності перешкод або небезпеки для пішоходів, які ще не перебували безпосередньо на пішохідному переході. При цьому, автомобіль позивача був на значній відстані від пішоходів, які в цей час ще не почали рух пішохідним переходом. Надаючи оцінку відстані від автомобіля позивача до пішоходів та швидкості, з якою рухався позивач, суд дійшов до висновку, що дії позивача не створювали пішоходам перешкод чи небезпеку в русі.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про необґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки наданий відповідачем відеозапис не свідчить про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена вказаною нормою права.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративний суд має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 28, 44, 47, 77, 90, 192, 210-211, 241, 242, 243, 244, 254, 246, 250, 293, 294 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції 3 батальйону 4 роти Комаринського Руслана Руслановича (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Троїцька, 2а), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Троїцька, 2а), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК № 1824051 від 04 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. та провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.Г. Остапенко