Справа № 600/1307/20-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/1307/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лелюка О.П., за участю: секретаря судового засідання Кіщук О.І., представника позивача Марусяка В.С., представника відповідача Зайцевої Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування рішень від 19 червня 2020 року № та №, якими до неї застосовано штрафні санкції.

В обґрунтування протиправності оскаржуваних рішень позивач зазначала, що відповідачем порушено процедуру повідомлення про проведення перевірки. При цьому вказувала, що згідно направлень від 19 травня 2020 року №657, №658 наказ про проведення перевірки №192фп від 19 травня 2020 року було вручено представнику позивача - ОСОБА_2 . Однак останній жодних документів від відповідача в інтересах ОСОБА_1 не отримував, жодних документів він не підписував. Крім цього, позивач звертала увагу на те, що відповідач провів фактичну перевірку за іншою адресою, а не за тією, що зазначена в наказі та направленнях. Вказане, на її думку, підтверджує ті обставини, що ніяких документів громадянин ОСОБА_2 від відповідача в її інтересах не отримував, а також ставить під сумнів сам факт проведення такої перевірки. Також позивач посилалась і на те, що всупереч положенням статті 80 Податкового кодексу України в акті перевірки відсутні будь-які анкетні дані особи, заява якої стала підставою проведення фактичної перевірки, про що зазначено в акті. Крім цього, відсутні відомості щодо особи-скаржника у самій заяві, копія якої надавалась відповідачем, а тому відсутні підстави вважати, що зазначену заяву оформлену відповідно до закону, неможливо, а тому у відповідача були відсутні підстави для проведення зазначеної вище фактичної перевірки. Наголошував позивач також і на тому, що у такій заяві відсутня інформація про адресу покупки. Позивач вказував, що відповідачем не встановлено, яке відношення вона має до здійснення торгівлі в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » чи то за адресою АДРЕСА_1 , чи АДРЕСА_1 , про що також не зазначено і в акті перевірки.

З урахуванням наведеного позивач вказала на порушення податкового законодавства під час проведення фактичної перевірки, наслідком чого є протиправність винесених за результатами її проведення рішень від 19 червня 2020 року № та №, якими до неї безпідставно застосовано штрафні санкції.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав про те, що відповідно до наказу від 19 травня 2020 року № 192/фп, адресою об`єкта перевірки зазначено: АДРЕСА_1 . Фактично перевірка проводилась за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане відповідач пояснив тим, що підставою для проведення фактичної перевірки стало письмове звернення покупця (споживача), відповідно до якого він просить перевірити справжність чеку ФН від 02 травня 2020 року, у якому вказано адресу: АДРЕСА_2 . Проте у процесі перевірки було з`ясовано, що надруковано вказаний чек у магазині по АДРЕСА_1 , хоча при цьому у чеку зазначено адресу: АДРЕСА_2 . Тому в акті перевірки вже зазначено ту адресу, де фактично було здійснено розрахункові операції та видано відповідні чеки. Стосовно зазначення анкетних даних скаржника у письмовому зверненні покупця (споживача) відповідач посилався на положення Законів України «Про інформацію», «Про доступ до публічної інформації», а також Податкового кодексу України, на підставі яких вважає, що враховуючи заборону розголошення контролюючим органом інформації з обмеженим доступом, оскільки звернення споживача містить інформацію про фізичну особу, колія заяви споживача (вх.№ Л/61 від 07 травня 2020 року) була додана до відповіді Головного управління ДПС у Чернівецькій області на адвокатський запит ОСОБА_3 із видаленням персональних даних споживача. Таким чином, відповідач вважає, що доводи представника позивача, наведені в позові, не спростовують висновки матеріалів перевірки. А тому оскаржувані рішення є законними. Просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Правом подати відповідь на відзив, передбаченим статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач не скористалась.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Додатково наголосивши на тому, що позивач не здійснює свою підприємницьку діяльність у магазині, в якому проводилась перевірка, просив суд задовольнити позов повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Допитана судом у судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пояснила, що працює заступником начальника відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Чернівецькій області та нею безпосередньо було проведено 27 травня 2020 року фактичну перевірку в магазині за адресою: АДРЕСА_1 . Вказану перевірку проведено у зв`язку із зверненням особи до податкового органу із заявою про перевірку справжності чеку, оскільки такий, на думку заявника, викликає сумніви щодо його фіскалізації. З`ясувавши, за якою адресою знаходиться магазин, в якому видану указаний чек, здійснивши контрольну закупку товару та отримавши наказ про проведення фактичної перевірки, таку було проведено у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 .

Також ОСОБА_4 повідомила, що у вказаному магазині знаходилась молода дівчина, яка працювала продавцем, та яка зателефонувала і повідомила про проведення перевірки особі, яка уповноважена представляти суб`єкта господарювання, який здійснює свою підприємницьку діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 . Прибувши до цього магазину вказана особа представилась ОСОБА_2 та повідомила, що є представником ФОП ОСОБА_1 . При цьому названа особа пред`явила своє посвідчення водія та показала у мобільному телефоні фото довіреності на право представництва нею інтересів ФОП ОСОБА_1 . Однак указані документи до матеріалів перевірки не були долучені, в акті перевірки не зазначались ідентифікуючі дані про ОСОБА_2 як представника ФОП ОСОБА_1 .

Крім цього, ОСОБА_4 повідомила, що в ході проведення перевірки у продавця магазину - молодої дівчини, прізвище якої вона не пам`ятає - відбирались пояснення, які були долучені до матеріалів перевірки.

Ознайомившись із оригіналом пояснень від 19 травня 2020 року ОСОБА_5 , які надані суду Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області як один із документів, складених під час проведення фактичної перевірки (копія їх долучена судом до матеріалів справи), ОСОБА_4 вказала, що це саме ті пояснення, які відбирались у продавця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитана судом у судовому засіданні як свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 повідомила, що вона не працює і ніколи не працювала у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 . Вказала, що вона працює у магазині, в якому здійснює свою підприємницьку ФОП ОСОБА_1 , при цьому такий магазин знаходиться в м. Хотині.

ОСОБА_5 судом надано можливість ознайомитись із оригіналом пояснень від 19 травня 2020 року, наданих суду Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області, після чого вона вказала, що ці пояснення вона не надавала, в них міститься не її підпис.

Також ОСОБА_5 повідомила суд, що вона вперше бачить особу ОСОБА_4 , яка з дозволу суду була присутньою в залі судового засідання при її допиті як свідка.

Водночас, на запитання суду, і ОСОБА_4 також повідомила, продовжуючи надавати пояснення як свідок, що присутню в залі судового засідання особу ОСОБА_5 вона бачить вперше.

Допитана судом у судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 повідомила, що вона працює провідним спеціалістом-інспекторам праці відділу економічного розвитку, торгівлі, інвестицій та державних закупівель Стороженецької міської ради Стороженецького району Чернівецької області. В травні 2020 року у магазині «Норма» за адресою: АДРЕСА_1 , нею було придбано алкогольний напій, однак чек, виданий продавцем, викликав у неї сумнів щодо його законності. У зв`язку з цим вона вирішила звернутись до податкового органу із заявою щодо перевірки справжності цього чеку.

Ознайомившись із оригіналом заяви від 04 травня 2020 року, яка була надана на виконання ухвали суду Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області як один із документів, на підставі якої проведено фактичну перевірку (копія заяви долучена судом до матеріалів справи), ОСОБА_6 вказала, що це дійсно її заява.

Поряд з цим вона повідомила, що не знає хто саме здійснює підприємницьку діяльність у магазині Норма» за адресою: АДРЕСА_1 .

Заслухавши пояснення представників сторін, надані у судових засіданнях по цій справі, покази допитаних свідків, перевіривши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 07 травня 2020 року Головним управління ДПС у Чернівецькій області за вх.№Л/61 зареєстровано заяву провідного спеціаліста - інспектора праці відділу економічного розвитку, торгівлі, інвестицій та державних закупівель Лушнікової Валентини Анатоліївни від 04 травня 2020 року, в якій вона просила перевірити справжність чеку ФН від 02 травня 2020 року, оскільки такий, на її думку, викликає сумніви щодо його фіскалізації (а.с.62 зворотній бік).

Наказом Головного управління ДПС у Чернівецькій області від 19 травня 2020 року №192/фп «Про проведення фактичної перевірки» вирішено провести фактичну перевірку в магазині за адресою: АДРЕСА_2 , за період фінансово-господарської діяльності з 27 травня 2017 року по 27 травня 2020 року, з 19 травня 2020 року тривалістю 10 діб, з питань дотримання вимог Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI в частині здійснення господарської діяльності та Законів України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва в обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», постанови Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», постанови Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148 «Про затвердження Положення проведення касових операцій у національній валюті в Україні» та інших законодавчих актів (а.с.10).

На підставі зазначеного наказу Головним управління ДПС у Чернівецькій області видано направлення на перевірку від 19 травня 2020 року №658 та №657.

В них, зокрема, зазначено, що вони пред`явлені 19 травня 2020 року ОСОБА_2 як представнику ФОП ОСОБА_1 . Вказаній особі 19 травня 2020 року також вручена копія наказу від 19 травня 2020 року №192/фп (а.с.11).

Згідно наявного у справі Акту (Довідки) перевірки за дотриманням суб`єктами господарювання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) від 27 травня 2020 року №0093/24/13/РРО/ НОМЕР_1 , перевірку проведено 19 травня 2020 року у магазині-барі за адресою АДРЕСА_1 , суб`єкта господарської діяльності: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_4 , зареєстровано в органі ДПС у Хотинській ДПІ.

Перевірку здійснили працівники відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування Головного управління ДПС у Чернівецькій області ОСОБА_4 - заступник начальника відділу, та ОСОБА_7 - головний державний ревізор-інспектор.

В указаному Акті зазначено, що перевірка проводилась у присутності: ОСОБА_5 (продавець, АДРЕСА_5 ) та ОСОБА_2 (представник, м.Чернівці).

У пункті 2.2.11 Акту вказано, що підставою для проведення фактичної перевірки є п.п. 80.2.3 п. 80.2 статті 80 Податкового кодексу України (письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування та ліцензування), а саме заява громадянина, яким повідомлено, що 02 травня 2020 року о 13.49 год. в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 передбачено одну пляшку горілки «Немирів мед з перцем» ємкістю 0,5 літра по ціні 89,50 грн. При реалізації підакцизного товару видано чек сумнівного походження, в якому вказано ФН РРО №.

За результатами проведеної фактичної перевіркою посадовими особами Головного управління ДПС у Чернівецькій області встановлено наступне.

При проведені контрольно розрахункової операції в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 інформація викладена у заяві підтвердилась, а саме 14 травня 2020 року об 11:03 год. в магазині за вище вказаною адресою придбано за готівкові кошти підакцизний товар: 1) одну пачку сигарет «Ротманс демі» по ціні 45 грн. При реалізації підакцизного товару застосовано РОS - принтер та видано чек в якому зазначена наступна інформація:

- найменування господарської одиниці - вказано магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

- адреса господарської одиниці - м. Сторожинець;

- фіскальний номер РРО, перед яким друкуються великі літери «ФН» - ФН ;

- кількість, вартість придбаного товару - Сигарети «Rotmans demi silver exclusive» - 45 грн.;

- позначення форми оплати (готівковою, електронним платіжним засобом) та суму коштів за цією формою оплати - вказано гроші;

- СГ роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку - окремим рядком вказується розмір ставки такого податку - 5% в сумі 2,14 грн.

2) за безготівкові кошти придбано підакцизний товар: одну пляшку пива «Львівське експортове» ємкістю 0,5 літра по ціні 17,00 грн. При реалізації підакцизного товару застосовано РОS - принтер та видано чек в якому зазначена наступна інформація:

- найменування господарської одиниці - вказано магазин «Норма»;

- адреса господарської одиниці - м. Сторожинець;

- фіскальний номер РРО, перед яким друкуються великі літери «ФН» - ФН ;

- кількість, вартість придбаного товару - пиво «ЛЬВІВСЬКЕ експортове» - 17,00 грн.

- позначення форми оплати (готівковою, електронним платіжним засобом) та суму коштів за цією формою оплати - вказано картка;

- СГ роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку - окремим рядком вказується розмір ставки такого податку - 5% в сумі 0,81 грн.

Відповідно до наказу від 19 травня 2020 року №192/фп та направлень на перевірку №657,658 від 19 травня 2020 року проведена фактична перевірка в магазині «Норма» за адресою: м. Сторожинець, вул. Соборна, 11 за період з 27 травня 2017 року по 27 травня 2020 року з питань дотримання норм законодавства порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, регулювання обігу готівки, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Посадових осіб було допущено до перевірки після вручення копії наказу на перевірку та направлень уповноваженому представнику ОСОБА_2 . Ознайомившись з наказом та направленнями на перевірку уповноваженим представником ОСОБА_2 було повідомлено та засвідчено особистим підписом в направленнях, що в магазині за даною адресою на спрощеній системі оподаткування здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01 квітня 2018 року перебуває на спрощеній системі оподаткування на 2 групі за ставкою 20 відсотків. Основний вид діяльності: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, що не дає право на роздрібну торгівлю підакцизними товарами, а саме однієї пляшки горілки «Немирів мед з перцем» ємкістю 0,5 літра по ціні 89,50 грн, однієї пачки сигарет «Ротманс демі» по ціні 45 грн та однієї пляшки пива «ЛЬВІВСЬКЕ експортове» по ціні 17 грн. без придбання ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними (слабоалкогольними) напоями та тютюновими виробами.

Проведеною перевіркою ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) встановлено порушення:

1. ст.15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, та тютюнових виробів та пального», а саме роздрібна торгівля кінцевому споживачу алкогольних напоїв без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними (слабоалкогольними) напоями та роздрібна торгівля кінцевому споживачу тютюнових виробів без наявності ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

2. п. 44.6 ст. 44 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) - не надання посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документів, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, а саме не представлення книги обліку доходів.

3. п.п. 291.5.1 п. 291.5 ст. 291 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI - порушено правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, а саме продаж підакцизних товарів, перебуваючи платником єдиного податку на 2 групі (а.с.13 -16).

Не погоджуючись із наведеними в Акті висновками, ОСОБА_1 зверталася до Головного управління ДПС у Чернівецькій області із запереченнями, на що отримала відповідь листом від 16 червня 2020 року №4169/ФОП/34-13-05-04 про законність висновків, викладених в Акті фактичної перевірки від 27 травня 2020 року 0093/24/13/РРО/ НОМЕР_1 (а.с.7-8,47-48).

На підставі вказаного Акту Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області прийнято:

- податкове повідомлення-рішення форми «С» від 19 червня 2020 року №, яким до ОСОБА_1 за порушення статті 44 Податкового кодексу України та на підставі статті 121 та пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 1020,00 грн (а.с.20);

- рішення про застосування штрафних санкцій від 19 червня 2020 року №, яким за порушення вимог статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а саме: за роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, з гідно з абзацом 6 статті 17 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» застосовано до ОСОБА_1 фінансові санкцій у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн (а.с.21).

Не погоджуючись із указаними рішеннями суб`єкта владних повноважень, ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пунктів 7 - 9 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

За змістом частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та заявленій у ній вимог, позивач не погоджується із рішенням відповідача про застосування до неї штрафних санкцій на підставі статті 121 Податкового кодексу України за порушення статті 44 Податкового кодексу України, що виразилось у наданні посадовим особам контролюючого органу, які проводили перевірку, документів, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, а саме - не представлення книги обліку доходів, та із рішенням відповідача про застосування до неї штрафних санкцій на підставі абзацу 6 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» за порушення вимог статті 15 цього Закону, а саме - за роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій.

Так, згідно пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 44.6. статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Згідно пункту 121.1. статі 121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Частиною двадцятою статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Згідно абзацу 6 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Водночас, суд звертає увагу на те, що статтею 109 Податкового кодексу України передбачено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно статті 110 Податкового кодексу України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до статті 111 Податкового кодексу України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна. Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Наведені норми дають підстави для висновку, що за недотримання вказаних вище вимог податкового законодавства платники податків-суб`єкти господарювання притягуються контролюючим органом до фінансової відповідальності шляхом накладення штрафів.

При цьому варто зазначити і те, що уповноважений суб`єкт владних повноважень (у даному випадку Головне управління ДПС у Чернівецькій області), будучи органом, який притягує платника податків-суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності, зобов`язаний довести склад відповідного правопорушення саме в діях такого суб`єкта (у даному випадку - ФОП ОСОБА_1 ).

В обґрунтування позовних вимог, з-поміж іншого, зазначено, що позивач не здійснювала свою підприємницьку діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 .

Зазначене наголошувалось і представником позивача у судовому засіданні.

Особливістю адміністративного судочинства, порівняно з іншими видами судочинства, є обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Однак в ході судового розгляду цієї справи відповідачем не доведено, що порушення, встановленні за результатом проведення фактичної перевірки у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 , були допущенні саме ФОП ОСОБА_1 .

Так, у ході судового розгляду відповідачем не надано належних та достовірних у розумінні статей 73 та 75 Кодексу адміністративного судочинства України доказів того, що саме позивач здійснювала свою підприємницьку діяльність у вказаному магазині під час виявлених податковим органом порушень статті 44 Податкового кодексу України та статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Поряд з цим, згідно даних, наданих суду відповідачем на виконання ухвали про витребування доказів, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснює підприємницьку діяльність за такими об`єктами оподаткування:

- АДРЕСА_6 (бар-магазин - експлуатується);

- АДРЕСА_6 (магазин - орендується);

- АДРЕСА_7 (магазин - орендується) (а.с.98-99).

При цьому в наданих суду для ознайомлення оригіналах матеріалів проведеної фактичної перевірки (копії долучені судом до справи) відсутні жодні письмові докази, на підставі яких перевіряючими було встановлено, що саме позивач здійснювала підприємницьку діяльність у магазині, в якому проведено перевірку.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_4 - особи, яка безпосередньо проводила фактичну перевірку та складала Акт (Довідку) від 27 травня 2020 року №0093/24/13/РРО/ НОМЕР_1 - до висновку про те, що у магазині за адресою АДРЕСА_1 підприємницьку діяльність здійснює ФОП ОСОБА_1 перевіряючі дійшли лише з огляду на пояснення особи, яка прибула до цього магазину за викликом продавця, і представилась ОСОБА_2 . Ця особа повідомила, що є представником ФОП ОСОБА_1 , на підтвердження чого показала своє посвідчення водія та у мобільному телефоні фото довіреності на право представництва нею інтересів ФОП ОСОБА_1 .

Також ОСОБА_4 повідомила про недолучення до матеріалів перевірки документів, на підставі яких було встановлено особу ОСОБА_2 та його повноваження представляти інтереси ФОП ОСОБА_1 .

Відповідачем у ході судового розгляду даної справи не було надано суду письмових доказів на підтвердження своїх тверджень про те, що у магазині за адресою АДРЕСА_1 саме ФОП ОСОБА_1 на час проведення фактичної перевірки здійснювала підприємницьку діяльність.

Крім цього, в матеріалах перевірки відсутні письмові докази, які б підтверджували як встановлення перевіряючими особи, що представилась ОСОБА_2 , так і письмові докази, які б підтверджували, що вказана особа була уповноваженим представником ФОП ОСОБА_1 на час проведення фактичної перевірки.

Також суд звертає увагу і на те, що в Акті (Довідкці) від 27 травня 2020 року №0093/24/13/РРО/ НОМЕР_1 не зазначено жодних ідентифікуючих особу даних відносно ОСОБА_2 .

Зазначене, до того ж, унеможливило суд викликати вказану особу для допиту як свідка. При цьому сторонами справи не заявлялось клопотань про виклик ОСОБА_2 до суду для допиту як свідка.

Водночас в указаному Акті зазначено, шо перевірка проводилась і у присутності ОСОБА_5 (продавець, АДРЕСА_5 ).

Про вказану обставину наголошувалось і представником відповідача в судовому засіданні з посиланням на пояснення ОСОБА_5 від 19 травня 2020 року, долучені до матеріалів перевірки.

Крім цього, допитана судом як свідок ОСОБА_4 повідомила, що у ході проведення перевірки у продавця магазину - молодої дівчини, відбирались пояснення, які були долучені до матеріалів перевірки.

Ознайомившись із оригіналом пояснень від 19 травня 2020 року ОСОБА_5 , які надані суду Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області як один із документів, зібраних під час проведення фактичної перевірки, ОСОБА_4 вказала, що це саме ті пояснення, які відбирались у продавця магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 .

Натомість допитана судом як свідок ОСОБА_5 повідомила, що вона не працює і ніколи не працювала у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 . Вказала, що вона працює у магазині, в якому здійснює свою підприємницьку ФОП ОСОБА_1 , при цьому такий магазин знаходиться в м. Хотині.

Також ОСОБА_5 судом надано можливість ознайомитись із оригіналом пояснень від 19 травня 2020 року, після чого вона вказала, що ці пояснення вона не надавала, в них міститься не її підпис.

Крім того, ОСОБА_5 повідомила суд, що вона вперше бачить особу ОСОБА_4 , яка з дозволу суду була присутньою в залі судового засідання при її допиті як свідка.

Водночас, на запитання суду, і ОСОБА_4 також повідомила, продовжуючи надавати пояснення як свідок, що присутню в залі судового засідання особу ОСОБА_5 вона бачить вперше.

Судом також встановлено, що у матеріалах перевірки відсутні жодні письмові документи, які б підтверджували встановлення перевіряючими особи, що надавала в ході перевірки пояснення, долучені до її матеріалів.

Поряд з цим суд звертає увагу на те, що в указаних поясненнях від 19 травня 2020 року зазначено місце проживання ОСОБА_5 - АДРЕСА_5 .

Проте згідно даних оригіналу паспорту вказаної особи, оглянутого судом в судовому засіданні, копія з якого долучена до справи, ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже, в поясненнях від 19 травня 2020 року вказано неправильну адресу особи, яка, згідно позиції відповідача, їх надавала та була присутньою під час перевірки у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, оцінюючи наведені вище покази свідків в сукупності з наявними у справі письмовими доказами, суд вважає безпідставними та необґрунтованими висновки відповідача про те, що саме позивач здійснювала підприємницьку діяльність у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , в якому за наслідком проведення фактичної перевірки встановлено порушення вимог податкового законодавства.

Таким чином, відповідачем було надано неправильну оцінку суб`єктного складу виявлених порушень та, як наслідок, безпідставно притягнуто до фінансової відповідальності саме ФОП ОСОБА_1 .

Указане, на переконання суду, є достатньою підставою для визнання оскаржуваних рішень протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Разом з цим суд погоджується і з твердженнями позивача про незаконність оскаржуваних рішень з огляду на порушення відповідачем процедури проведення фактичної перевірки, за наслідком якої контролюючим органом такі рішення прийнято.

Так, пунктом 80.2 статті 80 Податкового кодексу України передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Згідно пункту 80.7 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Отже, законодавцем визначено, що особи, які проводять фактичну перевірку, до початку її проведення зобов`язані вручити платнику податків або його уповноваженому представнику копію наказу про проведення фактичної перевірки, і така перевірка повинна проводитись у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Згідно позиції відповідача, обґрунтованої посиланням на відомості Акту (Довідки) від 27 травня 2020 року №0093/24/13/РРО/ НОМЕР_1 , копію наказу про проведення фактичної перевірки від 19 травня 2020 року №192/фп було вручено перед її початком представнику ФОП ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , й така проведена у його присутності.

Між тим, відносно таких обставин позивач заперечувала.

В силу встановленого частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язку суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, відповідачем не було надано суду належних та достовірних в розумінні статей 73 та 75 Кодексу адміністративного судочинства України доказів того, що ОСОБА_2 на час проведення фактичної перевірки у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 дійсно був уповноваженим представником ФОП ОСОБА_1 та, відповідно, мав право отримувати наказ від 19 травня 2020 року №192/фп й бути присутнім при проведенні перевірки.

Вказані вище відповідачем доводи не підтверджуються матеріалами справи та спростовується обставинами, встановленими судом (в тому числі і з огляду на оцінку показів свідків).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про порушення відповідачем при проведенні фактичної перевірки у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 пунктів 80.2 та 80.7 статті 80 Податкового кодексу України.

Таким чином, недотримання контролюючим органом встановленого законом порядку проведення фактичної перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої, тобто свідчить і про незаконність прийнятих на її підставі рішень.

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 02 вересня 2020 року у справі №820/3426/16, від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18, які враховуються судом в силу вимог частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, оскаржувані рішення від 19 червня 2020 року № та № є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно частин першої - третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що відповідач не довів законність оскаржуваних рішень. Натомість доводи позивача свідчать про їх протиправність.

Щодо питання розподілу судових витрат варто зазначити таке.

В судовому засіданні після закінчення з`ясування судом обставин справи та перевірки їх доказами представник позивача заявив клопотання про подання доказів сплати судових витрат позивачем.

Так, згідно частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною шостою статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про, зокрема, призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.

Враховуючи викладене, наявні правові підстави для призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати із встановленням позивачу строку для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 19 червня 2020 року №, прийняте Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області відносно ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 19 червня 2020 року №, прийняте Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області відносно ОСОБА_1 .

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 30 листопада 2020 року о 09 год.30 хв. Засідання відбудеться у приміщенні Чернівецького окружного адміністративного суду за адресою: м. Чернівці, вул. Садова, 1-І.

Встановити позивачу строк для подання доказів щодо розміру понесених нею судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення даного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2020 року.

Повне найменування учасників справи: позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ), відповідач - Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А, 58013).

Суддя О.П. Лелюк