Справа № 440/4615/20
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 р. Справа № 440/4615/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бершова Г.Є.

суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 (суддя О.В. Гіглава, м. Полтава) по справі № 440/4615/20

за позовом ОСОБА_1

до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінфорс"

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (посвідчення №0365, видане 10.06.2019, адреса: 02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 4-а, офіс 71-А) від 07.08.2020 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича №15082 від 30.07.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінфорс" (, адреса місцезнаходження: 01042, м. Київ, Новопечерський провулок, 19/3, корпус 2, офіс 9) заборгованості в розмірі 12891,97 грн.

Позовні вимоги позивач мотивує протиправністю винесення та необхідністю скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. про відкриття виконавчого провадження від 07.08.2020. Зазначає, що ОСОБА_1 є працівником виробничого структурного підрозділу "Полтавський центр механізації колійних робіт" філії "Центр з ремонту та експлуатації колійних машин" АТ "Українська залізниця", фактичним місцезнаходженням якого є вул. Горького, 70-д, с. Копили, Полтавського району, Полтавської області . Позивач вказує, що він зареєстрований, проживає і майже весь час перебуває у м. Полтава, будь-якого житла та майна в м. Києві він не має. За адресою АДРЕСА_2 , яка зазначена у виконавчому написі нотаріуса, як адреса фактичного проживання боржника, ОСОБА_1 ніколи в житті не мешкав та навіть не був там жодного разу. Крім того, позивач не вважає себе боржником перед ТОВ "Фінфорс", оскільки відсутні будь-які судові рішення з цього приводу.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 року позовні вимоги було задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження №62758734 від 07 серпня 2020 року.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 30.07.2020 ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу, на підставі статей 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, вчинено виконавчий напис №15082 (а.с. 106), яким звернуто стягнення з гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , який є боржником за кредитним договором 672251-А від 06.10.2019, укладеним з ТОВ "СС Лоун", ідентифікаційний код юридичної особи 40071779, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення права вимоги за кредитним договором № від 22.01.2020 є ТОВ "Фінфорс", ідентифікаційний код юридичної особи 41717584, місцезнаходження: 01042, м. Київ, Новопечерський провулок, вул. 19/3, корпус 2, офіс 9, реквізити: № НОМЕР_2 в АТ "ОТП Банк", МФО 300528, заборгованість за кредитним договором 672251-А від 06.10.2019; загальна сума, що підлягає стягненню - 9280,00 грн (а.с. 98-105).

На адресу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. надійшла заява ТОВ "Фінфорс" від 03.08.2020 вих.№б/н про примусове виконання рішення - виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. від 30.07.2020 №15082 (а.с. 97).

У вказаній заяві товариство просило виконавця:

- відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за №15082 від 30.07.2020 про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 9280,00 грн;

- у випадку встановлення доходу боржника, яким є: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_1 , звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника;

- документи виконавчого провадження надсилати стягувачеві за адресою для листування: 01042, м. Київ, Новопечерський провулок, буд. 19/3, корпус 2, офіс 9;

- грошові суми, стягнуті з боржника перераховувати за наступними реквізитами: отримувач - ТОВ "Фінфорс", 01042, м. Київ, Новопечерський провулок, буд. 19/36, корпус 2, офіс 9, , № НОМЕР_2 в АТ "ОТП Банк", МФО 300528, фактична адреса: 01042, м. Київ, Новопечерський провулок, буд. 19/36, корпус 2, офіс 9, призначення платежу - стягнення заборгованості за виконавчим написом №15082 від 30.07.2020, боржник: ОСОБА_1 .

При цьому, у вказаній заяві товариство також зазначило окремо адресу реєстрації боржника - АДРЕСА_3 , та адресу фактичного місця проживання боржника: АДРЕСА_2 .

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. розглянуто заяву ТОВ "Фінфорс" від 03.08.2020 вих.№б/н про примусове виконання рішення та керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №62758734 від 07.08.2020, якою також стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1289,20 грн (а.с.110-111).

Не погодившись з прийнятою виконавцем постановою про відкриття виконавчого провадження від 07.08.2020, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що приватним виконавцем при відкритті виконавчого провадження не з`ясовано обставини, визначені частиною 2 статті 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та частиною 2 статті 24 Закону №1404-VIII щодо встановлення місця фактичного проживання боржника чи місця його перебування, та, як наслідок, протиправно прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №62758734 від 07.08.2020.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Так, відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (надалі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

Вимоги до виконавчого документа визначені статтею 4 Закону №1404-VIII.

Так, згідно із пунктом 3 частини 1 статті 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

У свою чергу, згідно з частиною 1 статті 24 Закону №1404-VIII місцем виконання рішення є місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна.

Отже, виконавче провадження здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом №1404-VIII випадках приватні виконавці. Останні здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, й на підставі виконавчих написів нотаріусів. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника.

Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення. У такій заяві стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Як підтверджується матеріалами справи, виконавчим округом відповідача у справі є саме місто Київ.

Тобто, приватний виконавець Дорошкевич В.Л. має право здійснювати дії, пов`язані з відкриттям виконавчого провадження, у територіальних межах саме м. Києва, що є можливим у випадку, якщо місцем проживання або місцезнаходженням боржника є м. Київ або ж майно боржника знаходиться у м. Києві.

Відповідно до пункту 10 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" передбачено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Місце виконання рішення згідно з пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 за №512/5, визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону №1404-VIII.

Частиною 2 статті 24 Закону №1404-VIII передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

За змістом статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що вказаними приписами визначені вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.

Таким чином, суд зазначає, що визначальними для відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем є вчинення таких дій щодо боржника який проживає в межах його виконавчого округу або знаходження майна боржника в межах цього ж виконавчого округу.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Таке місце реєстрації позивача вказано в його паспорті, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а.с. 69).

В свою чергу, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. має право на ведення незалежної професійної діяльності виключно у виконавчому окрузі м. Києва, що учасниками справи не заперечується.

Приймаючи виконавчий напис до виконання, відповідач виходила з того, що адресою боржника є зазначена у виконавчому написі нотаріуса та у заяві стягувача про примусове виконання рішення адреса фактичного проживання боржника: АДРЕСА_2 , не зважаючи на вказану у цих же документах зареєстровану адресу місця проживання боржника у АДРЕСА_3 .

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що сам кредитний договір №672251-А від 06.10.2019 про звернення стягнення, за яким вчинено виконавчий напис, містить виключно таку адресу реєстрації та місця проживання позичальника ОСОБА_1 , як АДРЕСА_3 (а.с. 104).

Таким чином, адреса проживання позивача у м. Києві зазначена лише у виконавчому написі та заяві стягувача про примусове виконання рішення, жоден інший документ в матеріалах виконавчого провадження не вказує на можливе місце проживання позивача саме в місті Києві на момент подання заяви про примусове виконання виконавчого напису.

Навпаки, у матеріалах виконавчого провадження міститься довідка від 12.08.2020 №202, за змістом якої ОСОБА_1 працює у ВСП "Полтавський центр механізації колійних робіт" філії "Центр з ремонту та експлуатації колійних машин" АТ "Українська залізниця", фактичним місцезнаходженням якого є вул. Горького, 70-д, с. Копили, Полтавського району, Полтавської області, на посаді машиніста залізнично-будівельних машин з 09.02.2007 по теперішній час (а.с. 148).

Згідно з частинами 1, 2, 6 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

За приписами Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист; документ, до якого вносяться відомості про місце перебування, - довідка про звернення за захистом в Україні.

Частиною 3 статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Застосоване у Законі №1404-VIII словосполучення "місце проживання, перебування боржника-фізичної особи" означає саме місце проживання, перебування фізичної особи у розумінні Цивільного кодексу України та Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". При цьому, зазначена у виконавчому написі адреса місця проживання боржника, з урахуванням вищевикладеного, не є його офіційною адресою місця проживання, оскільки виконавчий напис не відноситься до переліку документів, які визначені Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у разі пред`явлення виконавчого документа не за зареєстрованим місцем проживання боржника, стягувачем до заяви мали бути приєднані підтверджуючі документи, що дають змогу достовірно встановити, що боржник проживає, перебуває за адресою, зазначеною як місце проживання.

Колегія суддів зазначає, що на момент відкриття спірного виконавчого провадження приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. не володіла достовірною інформацією про фактичне місце проживання боржника за вказаною у виконавчому написі адресою саме у м. Києві та в подальшому не вжила жодних заходів щодо перевірки цієї інформації, оскільки у неї були наявні всі підстави для цього, виходячи з документів виконавчого провадження.

Натомість, матеріалами даної справи підтверджується, що позивач має зареєстроване місце проживання, за яким дійсно мешкає та працює поза межами виконавчого округу міста Києва.

За відсутності доказів того, що боржник офіційно проживає у місті Києві, відповідач повинна була повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання відповідно до пункту 10 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII.

Це означає, що відповідачем не додержано вимоги статті 24 Закону №1404-VIII та без достатніх на те правових підстав відкрито виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або знаходження його майна, а в іншому виконавчому окрузі.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідачем надсилались документи виконавчого провадження в тому числі й за адресою боржника, за якою він офіційно зареєстрований та проживає, тобто: АДРЕСА_3 . Крім того, кредитний договір №672251-А від 06.10.2019 не містить адреси проживання позивача в м. Києві, що переконливо свідчить про те, що відповідач була достовірно обізнана про те, що місце реєстрації та проживання боржника знаходиться поза межами виконавчого округу, в якому вона має право здійснювати діяльність.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що приватним виконавцем при відкритті виконавчого провадження не з`ясовано обставини, визначені частиною 2 статті 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та частиною 2 статті 24 Закону №1404-VIII щодо встановлення місця фактичного проживання боржника чи місця його перебування, та, як наслідок, протиправно прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №62758734 від 07.08.2020. Отже, вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.09.2020 по справі № 440/4615/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко