Справа № 308/2812/20
Суддя: Крегул М. М.
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/2812/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Крегул М.М.

за участю секретаря судового засідання - Ковач В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Упраління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що постановою серії ЕАК №2246770 від 15.03.2020 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за порушення п. 2.1. ПДР України, а саме керування без посвідчення водія за що накладено штраф у розмірі 425 гривень. Вважає, що оскаржувана постанова винесена неправомірно та є незаконною, оскільки винесена з порушенням, будь яких фактів порушення позивачем ПДР України не задокументовано, протокол не складався, відеозапис відсутній, свідки відсутні, жодних доказів до постанови не додано. Враховуючи викладене, позивач просить скасувати постанову ЕАК № 2246770 від 15.03.2020 року.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.03.2020 року відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

21.04.2020 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, обґрунтування якого зводиться до того, що працівниками поліції при винесенні оскаржуваної постанови, були дотримані всі вимоги закону та процедура розгляду справи. Крім того зазначає, що відсутність посвідчення водія у позивача стверджується в тексті самого позову та зафіксована на відеокамеру поліцейського, який додано до відзиву, а відтак вважає, що інспектор мав всі правові підстави для зупинки транспортного засобу, яким керував позивач, а також мав право виносити постанову про вчинення адміністративного правопорушення, як і мав право вимагати у водія пред`явити для перевірки посвідчення водія.

22.05.2020 року від позивача до суду надійшли додаткові пояснення, в яких вона зазначає, що в оскаржуваній постанові вказані два правопорушення, зокрема порушення правил дорожньої розмітки 1.1. та п. 2.1. ПДР України. Позивач стверджує, що факт керування нею транспортним засобом жодним доказом не встановлено. При цьому, в постанові не вказано норму КУпАП (ч. 1 ст. 122), а отже порушення дорожньої розмітки вказано в постанові безпідставно, так як поліцейським не встановлено адміністративне правопорушення.

23.06.2020 року позивачем до суду подано заперечення на відзив, які зводяться до того, що у матеріалах справи відсутні які небуть докази перетину нею суцільної дорожньої розмітки та керування транспортним засобом без посвідчення водія. Звертає увагу, що з долученого до матеріалів справи відповідачем відеозапису не вбачається, що працівники поліції вимагали в неї пред`явити саме посвідчення водія, натомість просили пред`явити будь які документи на транспортний засіб.

Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином, однак у матеріалах справи міститься заява позивача, у якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак від представника позивача Котубей О.В. до суду надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу без участі представника відповідача, у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд проводить розгляд справи по суті, на підставі наявних доказів та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.03.2020 року інспектором 1 батальйону 2 роти УПП в Закарпатській області Шелеснак М.А. було винесено постанову ЕАК 2246770 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, згідно якої останню визнано винною та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 425 гривень.

Відповідно до вищевказаної постанови, 15.03.2020 року о 01 год. 48 хв. по вул. Темерязева в м. Ужгород, ОСОБА_1 перетнула суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 ПДР України. При собі не мала посвідчення водія відповідної категорії, чим порушила п. 2.1. ПДР України та вчинила дії передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ПДР України до горизонтальної дорожньої розмітки відноситься Розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія), яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію перетинати забороняється. Якщо цією лінією позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, то лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати дану лінію для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год. Розмітка 1.1 має синій колір, якщо нею позначаються майданчики для паркування, відведені на проїзній частині.

Згідно п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Однак, суд вважає вказану постанову такою, що не відповідає вимогам закону (неправомірною), є необґрунтованою та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Постанова (рішення) по справі про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, при складанні якого необхідно враховувати встановлені законом вимоги до змісту і форми цього документа.

У відповідності до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова має містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У цьому процесуальному документі необхідно обґрунтовувати і мотивувати юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обґрунтованість постанови по справі пов`язана з повним, всебічним і об`єктивним дослідженням обставин справи, правильним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.

Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підстави доказів, отриманих у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

З долученої до матеріалів справи копії постанови серії ЕАК № 2246770 від 15.03.2020 року вбачається, що 15.03.2020 року о 01 год. 48 хв. по вул. Темерязева в м. Ужгород, ОСОБА_1 перетнула суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1 ПДР України. При собі не мала посвідчення водія відповідної категорії, чим порушила п. 2.1. ПДР України та вчинила дії передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1 підтверджується постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.05.2020 року, яка набула законної сили та згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність, за яку настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 цього Закону визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 «а» ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Статтею 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що 15.03.2020 року приблизно о 01:48 год. екіпаж патрульної поліції під час несення служби в м. Ужгороді по вул. Темерязева, помітив автомобіль «BMW», номерний знак НОМЕР_1 , який порушив ПДР України, а саме: пункт 8.5.1. ПДР України, тобто керуючи транспортним засобом перетнув вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 України чим скоїв адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», вказаний автомобіль було зупинено. Інспектор належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину, підставу зупинки та перевірки документів, просив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 ПДР України.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав). Інших підстав для перевірки документів на право керування ТЗ, у посадової особи відповідача, в спірних правовідносинах не було.

Водночас, у згаданій постанові відсутні будь які дані та докази, на підставі яких відповідачем зроблено висновок про наявність порушення позивачем ч. 1 ст. 122 КУпАП, яким саме способом було встановлено дані обставини та яким засобами проводилася його фіксація.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису, який містяться на DVD-диску, зокрема шести відеофайлів, не вбачається, а відтак і не можливо встановити, що водій ОСОБА_1 перетнула суцільну лінію 1.1 дорожньої розмітки.

Таким чином, належних та допустимих доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення в матеріалах справи немає.

Оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, зокрема перетину позивачем суцільної лінії 1.1 дорожньої розмітки, то суд дійшов висновку про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів в тому числі посвідчення водія, а позивач, в свою чергу, не був зобов`язаний виконувати дану вимогу, і тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.126 КУпАП.

Крім того, зазначенні обставини вказують на формальний розгляд справи, при винесенні постанови відповідач не дав належної оцінки доводам позивача і не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного слідує, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не доведено суду наявності підстав вважати, що позивач вчинив або мав намір вчинити правопорушення, яке могло б бути підставою для вимагання працівником поліції пред`явлення документів.

Таким чином, суб`єктом владних повноважень не доведено суду правомірності прийнятого ним рішення.

При цьому суд, вважає що належним способом захисту порушеного права позивача в спірних правовідносинах буде визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2246770 від 15.03.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.2,20,77,121,242,286,294 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Упраління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2246770 від 15.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Відповідно до ст. 295 КАС України якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та проголлшено 18.11.2020 року о 16 год. 45 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул