Справа № 380/3507/20
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/3507/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої судді - Потабенко В.А.,

секретаря судового засідання - Кулик С.В.,

позивач - не з`явився,

представник відповідача - Болюба О.В., згідно наказу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, 79016, м.Львів, вул. Митрополита Андрея, буд.10, далі - ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач) з такими позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яка полягає у не нарахуванні і не виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії у розмірі 6693,70 грн. з 01.01.2016 по 12.05.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу з 01.01.2016 по 12.05.2020 із невчасно виплаченої пенсії у розмірі 6693,70 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що є пенсіонером органів внутрішніх справ України та отримує пенсію за вислугою років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зазначає, що 14.03.2018 набрало законної сили рішення Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/6266/17 року про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ у Львівській області щодо перерахунку з 01.01.2016 та виплати ОСОБА_1 пенсії як пенсіонеру ОВС. Так, на виконання рішення суду у справі № 461/6266/17 року ГУ ПФУ у Львівській області виплачується заборгованість з 01.01.2016 року по 31.12.2017 щомісячно, починаючи з 01.01.2019 у розмірі 669,37 гривень, а з 01.01.2020 - щомісячно у розмірі 1338,74 гривень. Однак, на думку позивача, відповідач зобов`язаний згідно ст. 46 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058- IV нарахувати та виплатити із вказаної суми компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії з 01.11.2016 по 12.05.2020.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14.05.2020 року було прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що у даному випадку мова йде про нарахування та виплату компенсації на виконання постанови КМУ від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», якою передбачено умови проведення перерахунку пенсії призначених відповідно до Закону України №2262 пенсій, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. Пунктом 3 Постанови № 103 передбачено перерахувати з 01.01.2016 року пенсії, призначені згідно Закону України №2262. Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту проводити з 01.01.2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період 01.01.2016 по 31.12.2017 обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 01.01.2018 та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету. Зазначив, що сума заборгованості за період 01.01.2016 по 31.12.2017 виплачується відповідно до Постанови № 103. Тобто, згідно з визначеним порядком виплати суми заборгованості, така сума в повному обсязі буде виплачена в червні 2021 року.

Позивач у судове засідання не прибув, явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, подав клопотанняпро проведення судового засідання його участі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, просив в задоволенні позову відмовити.

17.06.2020 року відповідач подав суду додаткові пояснення, у яких зазначив, що позивачем не надано жодного доказу на обґрунтування позовної вимоги щодо нарахування та виплати компенсації втрат частини доходу з 01.11.2016 по 12.05.2020 у розмірі 6693,70 грн. Крім того, вказав, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ч 2 ст. 55 Закону України №2262, ст. 46 Закону України №1058, ст. 2 Закону України №2050 та Порядку №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів та їх несвоєчасна виплата. Сума заборгованості за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 у розмірі 32129,68 гривень виплачується відповідно до порядку, встановленого Постановою №103. У 2019 році позивач отримував щомісячно окремою сумою 50% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 669,37 гривень. З 01.01.2020 отримує щомісячно окремою сумою 100% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 1338,74 грн. Таким чином, станом на дату виникнення спору сума заборгованості зменшилась за рахунок виплат 8032,44 грн. у 2019 році (12х669,37 грн)та 6693,70 грн. у 2020 році (5х1338,74 грн.). Для погашення всієї суми заборгованості ГУ ПФУ у Львівській області буде здійснено ще 13 платежів (17403,54 грн./1338,74 грн). Отже, повне погашення всієї суми заборгованості, яка виникла в наслідок перерахунку на виконання Постанови №103, відбудеться в червні 2021 року. На переконання відповідача. твердження позивача щодо нарахування йому компенсації втрати частини доходу у зв`язку з невчасною виплатою у повному розмірі є безпідставним. Сума перерахованих пенсій виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету, в повному розмірі, а заборгованість - у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, заперечення відповідача та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Львівській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

11.12.2017 постановою Галицького районного суду м. Львова у справі №461/6266/17 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Львівській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, треті особи Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Львівській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з січня 2016 року та зобов`язано провести перерахунок та виплату його пенсії з 01.01.2016 року.

На виконання зазначеного рішення Галицького районного суду м. Львова ГУ ПФУ у Львівській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 32129,68 грн, яка буде виплачуватись ОСОБА_1 з урахуванням вимог Постанови № 103.

З 01.01.2019 по 31.12.2019 позивачу щомісячно окремою сумою виплачується 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, а саме 669,37 грн.

З 01.01.2020 року позивач отримує щомісячно окремою сумою 100% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 1338,74 гривні.

У зв`язку із ненарахуванням та невиплатою позивачу компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати", позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд керується такими нормами права.

Частиною 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі - Порядок № 159) для реалізації цілей та завдань вищевказаного Закону.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (ч.2 ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати").

Статтею 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно з ст. 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Згідно з п. 2 та 3 Порядку № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, серед яких, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

У п. 4 Порядку закріплено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (ст. 3 вказаного вище Закону).

Отже, з наведеного слідує, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи був виплачений нарахований дохід, та чи виплачений він із порушенням строків, чи нараховувався і виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Використане у ст. 3 Закону № 2050-ІІІ та п. 4 Порядку № 159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Водночас, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. 1 - 3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права висловлений Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року (справа № 336/4675/17), від 21 червня 2018 року (№ 523/1124/17), від 03 липня 2018 року (справа № 521/940/17) та від 18 липня 2018 року (справа № 490/6755/15-а).

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як свідчить позиція Європейського Суду у справі Yvonne van Duym v. Home Office (Case 41/74 van Duym v. Home Office), принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави. При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в цьому випадку це встановлення компенсації за порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (в даному випадку, пенсії), держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Як було встановлено судом, 11.12.2017 постановою Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/6266/17 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Львівській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, треті особи Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області; визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Львівській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії з січня 2016 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», від 18.11.2015 №947 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268» та довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області від 30.04.2017 №91-02027 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016 року; зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату його пенсії з 01.01.2016 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», ст.. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», від 18.11.2015 №947 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268» та довідки ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області від 30.04.2017 №91-02027 про розмір грошового забезпечення. В решті позовних вимог відмовлено. Постанова в частині стягнення пенсії за один місяць допущена до негайного виконання.

На виконання зазначеного рішення Галицького районного суду м. Львова ГУ ПФУ у Львівській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 32129,68 грн з подальшою виплатою:

з 01.01.2019 по 31.12.2019 позивачу щомісячно окремою сумою виплачується 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017, а саме 669,37 грн., а з 01.01.2020 позивач отримує щомісячно окремою сумою 100% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 в сумі 1338,74 грн.

Враховуючи те, що виплата пенсії особі на підставі рішення суду не змінює суті цих виплат та не перетворює їх в одноразову виплату, а тривале неперерахування пенсії за минулі періоди сталося з протиправної бездіяльності відповідача (рішення Галицького районного суду м. Львова від 11.12.2017 у справі № 461/6266/17) , суд приходить до висновку про те, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасним отриманням щомісячних пенсійних виплат.

Також, враховуючи обґрунтування, наведені у долучених до матеріалів справи постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 у справі № 857/3735/18 та 25.09.2019 №857/6222/19, суд наголошує, що рішенням у цій справі зобов`язує відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу із невчасно вже виплаченої пенсії у розмірі 6693, 70 гривень.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в даній справі, суд зазначає, що згідно приписів ч.1 ст. 382 КАС України, встановлення такого контролю є правом, а не обов`язком суду, відповідно до фактичних обставин справи.

В даній справі суд не вбачає підстав для застосування судового контролю.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За правилами ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому, згідно зі ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 19, 22, 25,72-77, 90, 132, 134, 139,143, 241-246, 250, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, буд.10) щодо ненарахування та невиплати компенсації втрати частини доходу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії у розмірі 6693,70 грн. з 01.11.2016 по 12.05.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, 79016, м.Львів, вул. Митрополита Андрея, буд.10) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) компенсацію втрати частини доходу з 01.11.2016 по 12.05.2020 із несвоєчасно виплаченої пенсії у розмірі 6693,70 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 09.11.2020.

Суддя Потабенко В.А.