Справа № 240/75/20
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Житомир справа № 240/75/20

категорія 113060000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, зазначених у даному позові, а саме заборонити подальшу експлуатацію будівлі фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області зазначило, що за результатами планової перевірки щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки в магазині-кафе ФОП ОСОБА_1 встановлено порушення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, які зафіксовані у акті перевірки від 12.11.2019 № 212. На переконання позивача, виявлені порушення є підставою для застосування до відповідача заходів реагування у відповідності із статтею 70 Кодексу цивільного захисту України.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання на 30.01.2020.

30.01.2020 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача на 19.02.2020.

19.02.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 16.03.2020 у зв`язку з наданням додаткових доказів.

16.03.2020 в судовому засіданні продовжено перерву до 01.04.2020 та надано відповідачу час для надання додаткових доказів у справі.

01.04.2020 справу знято з розгляду у зв`язку з поширенням на території Житомирської області і на інших регіонах України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, вжиттям органами державної влади посилених обмежувальних заходів щодо упередження ситуації з можливим розповсюдженням коронавірусу в Україні. Наступне судове засідання призначено на 17.06.2020.

17.06.2020 оголошено перерву в судовому засіданні до 09.07.2020.

Сторони в судове засідання не прибули, хоча про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні. Відповідач причини неявки не повідомив, письмовий відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, судом без виходу до нарадчої кімнати, постановлено протокольну ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи, усебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частиною другою статті 19 Основного Закону визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V (зі змінами та доповненнями, далі - Закон № 877-V).

Згідно із абз. 2 ст. 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Приписами статті 3 Закону № 877-V закріплено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами: пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; рівності прав і законних інтересів усіх суб`єктів господарювання; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; невтручання органу державного нагляду (контролю) у діяльність суб`єкта господарювання, якщо вона здійснюється в межах закону; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.

Згідно із ст. 4 Кодексу цивільного захисту України, цивільний захист - це функція держави, спрямована на захист населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій шляхом запобігання таким ситуаціям, ліквідації їх наслідків і надання допомоги постраждалим у мирний час та в особливий період.

У відповідності до частини першої статті 55 вказаного Кодексу, забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб`єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів.

Діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях. Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання (ч.ч. 2, 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 60 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення державної пожежної охорони відповідно до повноважень покладається на органи та підрозділи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.

Положеннями статті 64 Кодексу цивільного захисту України визначено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 65 вказаного Кодексу, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) з питань, які визначені частиною першою статті 64 цього Кодексу щодо: центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, інших державних органів та органів місцевого самоврядування; суб`єктів господарювання.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1052 (далі - Положення №1052) визначено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Серед основних завдань ДСНС, зокрема, є: реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб (п.3. Положення №1052).

Положенням про Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області, затвердженим наказом ДСНС України від 04.02.2013 № 3 (у редакції наказу ДСНС від 12.11.2018 № 661) визначено, що Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Згідно із ст. 66 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Частиною першою статті 4 Закону № 877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

У відповідності положень частини 6 статті 7 Закону № 877-V за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Частиною сьомою статті 7 Закону № 877-V визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно із п.п. 11, 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить: складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Частиною другою статті 68 Кодексу цивільного захисту України визначено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

В силу приписів частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч. 2 ст. 70 вказаного Кодексу).

Виходячи з вищевикладеного, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд. При цьому такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Матеріалами справи підтверджено, що в період з 08.11.2019 по 12.11.2019 головним інспектором Баранівського районного сектору Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області проведено плановий захід державного нагляду щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки Магазина-кафе ФОП ОСОБА_1 .

За результатами перевірки складено акт № 212 від 12.11.2019, в якому, зокрема, здійснено опис виявлених порушень законодавства.

Так, в акті перевірки зафіксовано порушення суб`єктом господарювання п. 1.2 глави 1 розділу V, п. 1.20 розділу ІV, п. 3.16 розділу V, п. 1.21 розділу ІV, п. 2.6 розділу ІV, п. 16 розділу ІІ, п. 15 розділу ІІ, п. 8 розділу ІІ, п. 2.5 розділу ІІІ, п. 1.16 розділу ІV, п. 3.11 розділу V наказу МВС № 1417 від 30.12.2014 "Про затвердження правил пожежної безпеки в Україні" та Постанови КМУ "Про затвердження Порядку подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки" №440 від 05.06.2013.

Відповідач повідомив, що вжив ряд заходів з метою усунення виявлених порушень.

Як видно із матеріалів справи, в період з 13 липня до 14 липня 2020 року головним інспектором Баранівського районного сектору Управління ДСНС України у Житомирській області проведено позапланову перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатами проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки складено акт № 66 від 14.07.2020.

Відповідно до опису виявлених порушень вимог законодавства, за результатами проведеного заходу державного нагляду (контролю) встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 :

- п. 1.2 глави 1 розділу V наказу МВС № 1417 від 30.12.2014 "Про затвердження Правил пожежної безпеки в Україні" - приміщення не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014;

- п. 2.6 розділу ІV наказу МВС № 1417 від 30.12.2014 "Про затвердження Правил пожежної безпеки в Україні" - наявний прилад опалення не відділений протипожежними розділками від горючих конструкцій;

- Постанови КМУ "Про затвердження Порядку подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки" №440 від 05.06.2013 - відсутня декларація відповідальності матеріально - технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;

- п. 16 розділу ІІ наказу МВС № 1417 від 30.12.2014 "Про затвердження Правил пожежної безпеки в Україні" - посадові особи відповідальні за пожежну безпеку не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки;

- п. 15 розділу ІІ наказу МВС № 1417 від 30.12.2014 "Про затвердження Правил пожежної безпеки в Україні" - відсутній журнал інструктаж з працівниками;

- п. 8 розділу ІІ наказу МВС № 1417 від 30.12.2014 "Про затвердження Правил пожежної безпеки в Україні" - приміщення магазинів не забезпечено відповідними знаками безпеки;

- п. 2.5 розділу ІІІ наказу МВС № 1417 від 30.12.2014 "Про затвердження Правил пожежної безпеки в Україні" - дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності;

- п. 1.16 розділу ІV наказу МВС № 1417 від 30.12.2014 "Про затвердження Правил пожежної безпеки в Україні" - всі електрощити, групові електрощитки не оснащені схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаними значеннями номінального струму апарату захисту;

- п. 3.11 розділу V наказу МВС № 1417 від 30.12.2014 "Про затвердження Правил пожежної безпеки в Україні" - на території відсутній пожежний щит з необхідним інвентарем згідно норм належності.

Акт підписано та отримано ФОП ОСОБА_1 14.07.2020.

Слід вказати, що загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд (далі - об`єкт) встановлюють Правила пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року N 1417, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 р. за N 252/26697 (надалі - Правила).

Відповідно до пункту 2 розділу І Правил, ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Згідно із п. 1 розд. ІІ Правил, діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств та об`єктів.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 глави 1 розділу V Правил, усі системи протипожежного захисту (далі - СПЗ) мають бути справними і утримуватися в постійній готовності до виконання роботи. Несправності, які впливають на їх працездатність, повинні усуватися негайно, інші несправності усуваються в передбачені регламентом терміни, при цьому необхідно робити записи у відповідних журналах. Будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту".

Положеннями п.п. 15, 16 розділу ІІ Правил встановлено, що всі працівники при прийнятті на роботу на робочому місці повинні проходити інструктажі з питань пожежної безпеки (далі - протипожежні інструктажі). Особи, яких приймають на роботу, пов`язану з підвищеною пожежною небезпекою, повинні попередньо (до початку самостійного виконання роботи) пройти спеціальне навчання (пожежно-технічний мінімум). Види протипожежних інструктажів, а також порядок організації та проведення протипожежних інструктажів, навчання і перевірки знань з пожежно-технічного мінімуму встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року N 444 "Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях". Посадові особи та працівники проходять навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року N 444 "Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях".

Згідно із п. 8 розділу ІІ Правил, територія об`єкта, а також будинки, споруди, приміщення мають бути забезпечені відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 "Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір" (ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026-76 "ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности".

В силу приписів п. 1.16 розділу ІV Правил, електрощити, групові електрощитки повинні оснащуватися схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки).

Відповідно до п. 2.6 гл. 2 розділу IV Правил, печі та інші опалювальні прилади повинні мати протипожежні розділки (відступки) від горючих конструкцій.

Положеннями п. 3.11 розділу V Правил встановлено, що для розміщення первинних засобів пожежогасіння у виробничих, складських, допоміжних приміщеннях, будинках, спорудах, а також на території підприємств повинні встановлюватися спеціальні пожежні щити (стенди). Пожежні щити (стенди) повинні встановлюватись на території об`єкта площею більше 200 м 2 з розрахунку один щит (стенд) на 5000 м 2 захищуваної площі

За приписами пункту 2.5 глави 2 розділу ІІІ Правил у будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) повинні оброблятися засобами вогнезахисту, які забезпечують I групу вогнезахисної ефективності. Необхідність обробляння засобами вогнезахисту дерев`яних елементів інших конструкцій будинків визначається відповідними нормативними документами за видами будинків.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки" №440 від 05.06.2013 (надалі - Постанова №440) визначено процедуру подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (далі - декларація), що дає право на початок роботи новоутворених підприємств, початок використання суб`єктом господарювання об`єктів нерухомості (будівель, споруд, приміщень або їх частин) (далі - об`єкти нерухомості).

Пунктом 2 Постанови №440 встановлено, що декларація заповнюється суб`єктом господарювання і подається ним або надсилається рекомендованим листом за місцем розташування об`єкта (об`єктів) нерухомості до адміністратора центру надання адміністративних послуг або ДСНС (дозвільного органу), або через Єдиний державний портал адміністративних послуг, зокрема через інтегровану з ним інформаційну систему ДСНС.

В контексті наведеного суд ураховує, що під час перевірки було встановлено, що будівлю магазину-кафе, зокрема, не обладнано системами протипожежного захисту, дерев`яні конструкції горищних покриттів не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності, не забезпечено відповідними знаками безпеки, відсутній пожежний щит, що є порушенням п. 1.2 глави 1 розділу V, п. 2.5 глави 2 розділу ІІІ, п. 8 розділу ІІ, п. 3.11 розділу V Правил, відповідно.

Із матеріалів справи видно, що відповідачем здійснено придбання вогнегасників ВВК-1,4 та ВП-2, що підтверджується квитанцією ТОВ "Епіцентр" від 12.06.2020. Також проведено перевірку спрацювання захисту при системі живлення з заземленною нейтраллю, за результатом якої ТОВ "Райагропроменерго" складено висновок №2407 від 28.05.2020, що умови захисту від струмів короткого замикання виконуються для устаткування, яке зазначене в позиції № 1 при спрацюванні пристрою автоматичного відключення живлення за час вказаний в нормативному документі. Актом здачі приймання робіт №124 від 25.05.2020, підтверджується виконання ТОВ "Райагропроменерго" поточного ремонту блискавкозахисту. У Магазині-кафе проведено електротехнічне вимірювання, що підтверджується технічним звітом про проведення електротехнічних вимірів Магазину-кафе від 28.05.2020.

Отже, відповідачем вжито ряд заходів для усунення виявлених порушень.

Разом з цим, суд наголошує, що у матеріалах справи відсутні докази фактичного усунення всіх виявлених порушень, зокрема, обладнання магазину - кафе за адресою: АДРЕСА_2 , системою протипожежного захисту.

Суд зауважує, що встановлені та описані порушення не є формальними, а стосуються наявності у відповідача порушень, які можуть призвести до займання і відсутності необхідної системи заходів для уникнення пожежі, забезпечення своєчасного її виявлення та гасіння, попередження людей про небезпеку та є недотриманням ФОП ОСОБА_1 . Правил пожежної безпеки в Україні в магазині - кафе за вказаною вище адресою. Недодержання суб`єктом господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю працівникам і відвідувачам закладу.

Проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що виявленні порушення у Магазині-кафе ФОП ОСОБА_1 , з урахуванням часткового їх усунення, залишаються такими, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Суд акцентує увагу на тому, що існування хоча б одного із виявлених під час перевірки відповідача порушень створює загрозу життю та/або здоров`ю людей є самостійною підставою для застосування заходів реагування. Кожне із виявлених порушень створює загрозу життю та/або здоров`ю людей, які перебувають у приміщенні Магазина-кафе ФОП ОСОБА_1 , перешкоджають швидкому виявленню та гасінню пожежі, повідомленню (оповіщенню) про неї, а також оперативній евакуації людей на ранній стадії виникнення пожежі.

На думку суду, не усунення кожного із виявлених порушень може призвести до незворотних наслідків, що є неприпустимим, оскільки порушує конституційно закріплені права, зокрема, на життя й здоров`я працівників, відвідувачів та осіб, задіяних в гасінні пожежі на безпечні умови для життя та праці.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що, з метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей, внаслідок недотримання Магазином-кафе ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері пожежної безпеки та ступінь небезпечності, слід застосувати до відповідача заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення експлуатації будівлі закладу, за адресою: АДРЕСА_2 , до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, викладених у акті № 212 від 12.11.2019.

Суд наголошує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень. Такий захід реагування не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Більш того, застосований захід реагування має спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки на підприємстві.

Згідно зі ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 вказаного Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 вказаного Кодексу).

За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд також звертає увагу відповідача, що згідно із абз. 2 частини п`ятої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року №877-V, відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

В силу приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області (вул. Героїв Пожежних,67-Б, м. Житомир, 10006, ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення експлуатації будівлі Магазина-кафе за адресою: вул. Адмірала Левченка, 3, с. Дубрівка, Баранівський район, Житомирська область, суб`єкта господарювання - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, викладених у акті № 212 від 12.11.2019.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Ю. Романченко