Справа № 160/8200/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

13 листопада 2020 року Справа №160/8200/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук С.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України у справі № 160/8200/19 за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України у справі № 160/6932/20,у якій заявник просить:

- визнати протиправними дії відповідача при виконанні постанови Третього третього адміністративного суду від 31.01.2020р. у справі № 160/8200/19 по нарахуванню та виплаті пенсії позивачу в невстановленому законом розмірі, починаючи з 01.05.2013 року;

- вжити заходів, що забезпечують нарахування та виплату позивачу пенсії за віком у встановленому законом розмірі, починаючи з 01.05.2013р., на визначений позивачем банківський рахунок;

- відповідно до ч. 5 ст. 249 КАС України зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в 10-денний термін надати до суду звіт про виконання судового рішення (ухвали) належним чином і в повному обсязі.

Ухвалою Дніпроптеровського окружного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України та призначено судове засідання на 13 листопада 2020 року о 13:00 год.

В обґрунтування заяви заявником зазначено, що відповідачем 14.07.2020 року проведений перерахунок пенсії позивачу при її поновленні, із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні для обчислення пенсії за 2014-2016 роки, у зв`язку з чим позивач вважає дії відповідача по нарахуванню пенсії в невстановленому законом розмірі протиправними.

Суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_1 , дослідивши матеріали заяви, встановив наступне.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2020 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року у справі №160/8200/19 скасовано та прийняти нове рішення, а саме:

- визнати протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 5162/3-09 від 24.07.2019 року щодо поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 за поданою заявою від 26.06.2019.

- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_2 з 26.06.2019 року.

В решті позову відмовлено.

Згідно з ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

В ст. 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Серед основних засад (принципів) адміністративного судочинства, які закріплені в ст. 2 КАС України, визначається обов`язковість судового рішення.

Згідно з ст. 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Згідно з ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішеннях по справах «Іммобільяре Саффі» проти Італії», «Горнсбі проти Греції», «Жовнер проти України», «Бурдов проти Росії», «Ясіун`єне проти Литви», «Руйану проти Румунії» наголошує на тому, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового розгляду».

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або не спроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

В контексті статті 6 цієї Конвенції, виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова «судового розгляду».

Статтею 382 КАС України встановлений порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Так, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Судом встановлено, що станом на день розгляду заяви про встановлення судового контролю у справі № 160/8200/19 головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2020 року виконано, що не заперечується самим заявником у заяві.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник не погоджується з розміром виплаченої пенсії, а саме: із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні для обчислення пенсії за 2014-2016 роки, який з урахуванням масових перерахунків у 2019, 2020 роках склав 4888,83 грн., та індивідуального коефіцієнта заробітної плати 3,81239, так, що середньомісячний заробіток для обчислення пенсії (заробітна плата застрахованої особи для обчислення пенсії) склав 18638,13 грн. (4888,83 ? 3,81239), а пенсія всього станом на 01.05.2020р. - 7393,02 грн.

Проте, в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2020 року судом не зазначено про зобов`язання головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , а саме з показників за 2014-2016 роки, який з урахуванням масових перерахунків у 2019, 2020 роках склав 4888,83 грн., та індивідуального коефіцієнта заробітної плати 3,81239, так, що середньомісячний заробіток для обчислення пенсії (заробітна плата застрахованої особи для обчислення пенсії) склав 18638,13 грн, на які посилається заявник.

Частиною 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Застосування інституту судового контролю є правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд наголошує, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України Про виконавче провадження).

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату або, що відповідач створює перешкоди для його (рішення) виконання.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчі листи по справі направлені на адресу позивача 06.04.2020 року.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється з метою реалізації завдань адміністративного судочинства. Суд займає активну позицію не лише під час вирішення публічно-правового спору, але й після набрання судовим рішенням законної сили.

Позивачем звертаючись до суду з клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення не надано жодних доказів на підтвердження обставин, належного отримання відповідачем повторної заяви про виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд зробив висновок про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України у справі № 160/8200/19.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241-243, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України у справі № 160/8200/19 за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук