Справа № 480/2172/19
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 р.Справа № 480/2172/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фонду державного майна України на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Кунець О.М., м. Суми) від 08.04.2020 року по справі № 480/2172/19

за позовом ОСОБА_1

до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях

про скасування наказу, зобов`язання вчинити дії та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Фонду Державного майна України, Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Сумській області, у якому, з урахуванням уточнень, просила суд:

- скасувати наказ Фонду Державного майна України по Сумській області №16.05.2019 №153-р "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- зобов`язати Фонд Державного майна України поновити ОСОБА_1 на роботі в Регіональному відділенні Фонду Державного майна України по Полтавській та Сумській областях, що є правонаступником Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Сумській області, на посаді першого заступника;

- стягнути з Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Полтавській та Сумській областях на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.05.2019 по день прийняття судового рішення.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 25.09.2019 замінено відповідача 2 - Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Сумській області, на його правонаступника - Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Полтавській та Сумській областях.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2020 року, адміністративний позов задоволено частково.

Скасовано наказ Фонду Державного майна України від 16.05.2019 №153-р "Про звільнення ОСОБА_1 ".

Зобов`язано Фонд Державного майна України поновити позивача на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області з 18.05.2019.

Стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.05.2019 по 04.11.2019 у розмірі 97051 грн. 50 коп. з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області з 18.05.2019 та стягнення на її користь з Регіонального відділення Фонду Державного майна по Полтавській та Сумській областях середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 16590 грн.

Фонд Державного майна України звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із заявою, в якій, керуючись ст. 254 КАС України, просить роз`яснити спосіб виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Сумській області, враховуючи припинення такої юридичної особи.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 08.04.2020 року у задоволенні заяви відмовлено.

Відповідач не погодився з ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити подану заяву про роз`яснення рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 року по справі № 480/2172/19, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції дійшов висновку про її необґрунтованість.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 254 КАС України передбачено порядок роз`яснення судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч.2 ст. 254 КАС України).

Статтею 254 КАС України передбачено порядок роз`яснення судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (ч.2 ст. 254 КАС України).

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 27.02.2019 року у зразковій справі № 806/3265/17.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що мотивувальна та резолютивна частини рішення Сумського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 року по справі № 480/2172/19 викладені чітко та зрозуміло. Колегією суддів не встановлено недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, яка означає, що судове рішення не може містити положень, які викликають суперечки під час виконання рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення заяви.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правовірність висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 312 КАС України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 254, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327, КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фонду державного майна України - залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 08.04.2020 року по справі № 480/2172/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло І.С. Чалий

Повний текст постанови складено 17.11.2020 року