Справа № 540/3324/20
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/3324/20

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Пекний А.С., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом Головного управління Національної поліції України в Херсонській області до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

встановив:

Головне управління Національної поліції України в Херсонській області (далі-позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі-відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 9577,41 грн. у рахунок відшкодування завданої майнової шкоди.

У зв`язку із зверненням до суду з адміністративним позовом, який не відповідає вимогам процесуального законодавства, ухвалою суду від 04.11.2020р. вказаний позов залишено без руху з надання позивачу строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Зазначена ухвала направлена позивачу.

Суд звертає увагу, що відповідно до увхали суду від 04.11.2020р. позивачу необхідно надати до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведеними причинами пропуску такого строку та наданням доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

На виконання вищевказаної ухвали 12.11.2020 року позивачем подано до суду клопотання про поновлення строку.

Вирішуючи клопотання позивача про поновлення строку, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Звертаючись до суду з даним позовом про стягнення майнової шкоди, позивач зазначає, що днем виявлення завданої шкоди є 17.09.2018р., тобто день складання акту №1264/01/38-2018.

За загальним правилом строк звернення до суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, позивач дізнався про порушення його прав (про факт завдання йому майнової шкоди) ще 17.09.2018р., при цьому до суду звернувся за захистом своїх прав з даним позовом лише 30.10.2020р., тобто з пропуском встановленого тримісячного строку звернення на два роки.

Клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з даним позовом обгрунтовано тим, що 20.11.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України (матеріали кримінального провадження №0000196). Головним управлінням Національної поліції в Херсонській області в порядку передбаченому КПК України під час досудового розслідування 09.09.2019 поданий до органу досудового розслідування цивільний позов про відшкодування шкоди ОСОБА_1 .

Разом з тим, 13.08.2020 кримінальне провадження було закрите слідчим на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки на момент вчинення подій відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України, наступає у разі спричинення істотної шкоди в розмірі не меншої 88100,00 грн. Після отримання постанови про закриття кримінального провадження від 13.08.2020 та встановлення розміру завданої шкоди у відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону №160-ІХ, Головним управлінням Національної поліції в Херсонській області сплачений судовий збір та 30.10.2020 поданий позов до Херсонського окружного адміністративного суду.

При цьому позивач вважає, що до закриття кримінального провадження, в якому був поданий цивільний позов про відшкодування шкоди ОСОБА_1 , Головне управління Національної поліції в Херсонській області з незалежних від нього причин не могло звертатись в іншому порядку до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

З огляду на викладене, позивач вважає причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом поважними та просить поновити такий строк.

Разом з тим, на підтвердження наведених у клопотанні обставин позивачем надано лише копію супровідного листа до цівільного позову та наказів, наданого слідчому слідчого відділу управління з розслідування УСБУ в Херсонській області. При цьому копію вказаної позовної заяви не додано до клопотання, що позбавляє суд можливості встановити предмет спору в межах такого цивільного позову та, взагалі, подання такого цивільного позову. Крім того, зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 13.08.2020р., доданої до адміністративного позову, не вбачається наявність цивільного позову у межах кримінального провадження №0000196.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановленого строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду у кожному конкретному випадку, необхідно виходити не лише з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, але й з об`єктивної можливості особи знати про такі факти.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому повинна слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дії, і у неї не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права.

Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 р., набула чинності для України 11.09.1997 р.) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" (заява №20347/03 §35) зазначено "… пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності…".

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено, що "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.".

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені строків звернення з позовом до суду.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Зазвичай це обставини, які не залежали від волевиявлення особи або обставини, які об`єктивно перешкоджали у вчасному зверненні до суду.

Суд звертає увагу на те, що позивачем не надані докази обставин, на які він посилається у клопотанні та які б давали підстави для висновку про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі позивача, обставин, які би зумовили поважність пропуску встановленого процесуальним законом тримісячного строку звернення до суду.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 13 січня 2020 року у справі №1.380.2019.001240 (адміністративне провадження № К/9901/33562/19).

Частинами 1-2 статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась до суду.

Як вже зазначалось вище, відповідно до ухвали суду від 04.11.2020р. позивачу слід було надати до суду обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведеними причинами пропуску такого строку та докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Разом з тим, позивачем надано клопотання про поновлення строку, однак не надані докази, якими обгрунтовується його клопотання, зокрема не надано копії цивільного позову, поданого у межах кримінального провадження, прийняття такого позову та вирішення питання щодо цього цивільного позову.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що ухвала від 04.11.2020р. фактично не виконана, недоліки позову залишаються не усунутими.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, вказаний позов підлягає поверненню позивачу, що не позбавляє останнього права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ч. 4 ст. 169, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву Головного управління Національної поліції України в Херсонській області до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди разом з доданими документами повернути позивачу.

Повернути ГУНП в Херсонській області сплачений судовий збір у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн., згідно платіжного доручення №5824 від 22.10.2020р.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя А.С. Пекний