Справа № 420/4964/20
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4964/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕДИТОР» (вул. Промислова,21, м. Одеса, 65031) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕДИТОР» (далі ТОВ «ЕКСПЕДИТОР») з позовом (т.1 а.с.1-8, 132-138) до Головного управління ДПС в Одеській області (далі ГУ ДПС), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення про збільшення сум грошового зобов`язання за платежем "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" (штрафи) від 30.04.2020р № на суму 22833,54 грн, № на суму 20561,77 грн, від 21.04.2020р, № на суму 7826,95 грн, від 21.04.2020р № на суму 1383,14 грн, № на суму 16331,70 грн.

Позивач зазначив, що рішення, які оспорюються винесені на підставі Актів камеральних перевірок від 12.02.2020 року №1179/15-32-51-04, від 05.03.2020 року №1602/15-32-51-04, якими встановлені порушення термінів сплати самостійно визначених грошових зобов`язань з податку на додану вартість.

Висновки камеральних перевірок є неправомірними, оскільки ґрунтуються на інформації даних АС «Податковий блок» про начеб - то наявний у ТОВ «ЕКСПЕДИТОР» податковий борг. Проте податкового боргу у ТОВ «ЕКСПЕДИТОР» не існує, оскільки податкові повідомлення-рішення були скасовані рішеннями судів, які набрали законної сили.

Позивач стверджує, що ТОВ «ЕКСПЕДИТОР» своєчасно та в повному обсязі сплачує податок на додану вартість, а зарахування платежів у рахунок неузгодженого податкового зобов`язання, рішення про нарахування якого у наступному скасовано судом, та відповідно нарахування штрафних санкцій є протиправним.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов (т.1 а.с.171-173), у якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки податкові повідомлення-рішення є правомірними, а в актах камеральних перевірок відображені порушення строків сплати самостійно визначених податкових зобов`язань.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив (т.1 а.с.204-207), в якій вказує, що зміст відзиву обмежується переказом положень ПКУ. Жодного конкретного обґрунтованого спростування доводів позивача у відзиві не має.

Ухвалою суду від 15.06.2020 року позов залишений без руху та позивачу наданий строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 23.06.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 28.07.2020 року заяву позивача про зміну позовних вимог повернуто йому без розгляду.

Ухвалою суду від 25.08.2020 року вирішено розгляд справи №420/4964/20 здійснити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.10.2020 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 28.10.2020 року вирішено подальший розгляд справи здійснити у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що сторонами по справі є: - юридична особа, суб`єкт господарювання ТОВ «ЕКСПЕДИТОР», яке зареєстровано 19.10.1994 року, код ЄДРОПУ 22455244, знаходиться на податковому обліку в органах державної податкової служби з 27.10.1994 року, є платником ПДВ; - ГУ ДПС, яке є контролюючим органом щодо дотримання податкового законодавства.

Згідно зі ст.62 ПКУ податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом перевірок відповідно до вимог цього Кодексу.

Статтею 75 ПКУ встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

ГУ ДПС проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «ЕКСПЕДИТОР», за результатами якої складений акт від 19.12.2019 року №1931/15-32-51-04 та встановлені порушення термінів сплати самостійно визначених грошових зобов`язань з податку на додану вартість (т.1 а.с.99-101).

На підставі Акту перевірки від 19.12.2019 року №1931/15-32-51-04 контролюючим органом прийняті податкові повідомлення - рішення від 30.04.2020 року:

№ форми «Ш» про застосування штрафних санкцій за порушення термінів сплати самостійно визначених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 22833,54 грн (т.1 а.с.102);

№ форми «Ш» про застосування штрафних санкцій за порушення термінів сплати самостійно визначених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 20561,77 грн (т.1 а.с.105);

ГУ ДПС проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість позивача, за результатами якої складений акт від 12.02.2020 року №1179/15-32-51-04 та встановлені порушення термінів сплати самостійно визначених грошових зобов`язань з податку на додану вартість (т.1 а.с.110-112).

На підставі Акту перевірки від 12.02.2020 року №1179/15-32-51-04 контролюючим органом прийняті податкові повідомлення - рішення від 21.04.2020 року:

№ форми «Ш» про застосування штрафних санкцій за порушення термінів сплати самостійно визначених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 1383,14 грн (т.1 а.с.113).

№№ форми «Ш» про застосування штрафних санкцій за порушення термінів сплати самостійно визначених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 16331,70 грн (т.1 а.с.115).

ГУ ДПС проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість позивача, за результатами якої складений акт від 05.03.2020 року №1602/15-32-51-04 та встановлені порушення термінів сплати самостійно визначених грошових зобов`язань з податку на додану вартість (т.1 а.с.107-108).

На підставі Акту перевірки від 05.03.2020 року №1602/15-32-51-04 контролюючим органом прийняте податкове повідомлення - рішення від 21.04.2020 року № форми «Ш» про застосування штрафних санкцій за порушення термінів сплати самостійно визначених грошових зобов`язань з податку на додану вартість у розмірі 7826,95 грн (т.1 а.с.109).

Позивач вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши заяви по суті справи та надані докази, суд вважає, що вказані податкові повідомлення-рішення не ґрунтується на вимогах законодавства та підлягають скасуванню. При цьому суд виходить з наступного.

Підпунктом 16.1.4 п.16.4 ст.16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 ст.57 ПК України).

Підпунктом 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПКУ визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

У відповідності до п.87.9 ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст.95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За правилами п.131.2 ст.131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, насамперед зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. При повному погашенні суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, зараховуються у рахунок погашення штрафів, і лише в останню чергу зараховуються в рахунок пені

Положеннями п.126.1 ст.126 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом встановлено, що позивач при визначенні самостійних грошових зобов`язань у деклараціях своєчасно та у повному обсязі сплачував таки податкові зобов`язання, що відображено представником у додаткових поясненнях та підтверджується відповідними належними доказами (т.2 а.с.5-121).

Частиною 4 ст.78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 року по справі №420/6102/19, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2020 року, встановлено, що податковий борг у позивача виник у зв`язку із тим, що податковий орган нараховував штрафні санкції за неузгодженим податковим повідомленням-рішенням, і всі сплачувані ТОВ "Експедитор" суми ПДВ зараховувались на погашення неіснуючого боргу, а не на поточні, самостійно задекларовані платежі.

Згідно з п.56.18 ст.56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Так, було встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22.06.2018р по справі за №815/1744/18, як залишене без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2018р, у задоволенні позовної заяви ТОВ "Експедитор" до ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень за №, № від 10.01.2018р. - відмовлено.

Однак, постановою Верховного Суду від 30.10.2018року рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2019року адміністративний позов ТОВ "Експедитор" задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області за №, № від 10.01.2018року.

Таким чином, після скасування рішення судів першої та апеляційної інстанції постановою Верховного Суду від 30.10.2018року свідчить про неузгодженість податкових зобов`язань визначених у податкових повідомленнях-рішеннях ГУ ДФС в Одеській області за №, № від 10.01.2018року, а прийняте у подальшому рішення суду від 25.02.2019року про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень №, № від 10.01.2018року, про відсутність обов`язку сплачувати вказані грогові зобов`язання та відповідно відсутність податкового боргу у позивача.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відзиві на позов представник відповідача не спростував жодного доводу позивача щодо протиправності нарахування йому штрафних санкцій відповідно до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Не спростував тверджень позивача про своєчасну сплату ним самостійно визначених податкових зобов`язань у деклараціях. У той же час представник позивача надав до суду належні докази вказаних обставин щодо сплати ним за кожною декларацією самостійно визначених грошових зобов`язань (т.2 а.с.5-121).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень не довів правомірність оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд вважає, що з Головного управління державної фіскальної служби в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 2102,00грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2,3,6,7,9,12,13, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕДИТОР» (вул. Промислова,21, м. Одеса, 65031, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення форми «Ш» про застосування штрафних санкцій за порушення термінів сплати самостійно визначених грошових зобов`язань з податку на додану вартість Головного управління ДПС в Одеській області від 30.04.2020 року № у розмірі 22833,54 грн, № у розмірі 20561,77 грн; від 21.04.2020 року № у розмірі 1383,14 грн, № у розмірі 16331,70 грн; від 21.04.2020 року № у розмірі 7826,95 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕДИТОР» судовий збір у розмірі 2102,00грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.