Справа № 2а-36/11 (6-а/337/3/2020)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 2а-36/11 (6-а/337/3/2020)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17 березня 2020 року у справі № 2а-36/11(6-а/337/3/2020) (суддя І інстанції Котляр А.М.)

за заявою ОСОБА_1 про відновлення виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2020 року заяву ОСОБА_1 про відновлення виконавчого провадження повернуто заявнику на підставі статті 376 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права, просить оскаржену ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

В обґрунтування скарги зазначає, що стаття 376 КАС України регулює відновлення пропущеного строку, що не має відношення до поданої нею заяви, відтак підстав для її повернення немає.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

10 грудня 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя, в якому просив:

- визнати за позивачем право отримувати щомісячно та безстроково (довічно): Державну пенсії у розмірі не менш як шість мінімальних пенсій за віком (прожиткових мінімум на одну особу в розрахунку на місяць встановленого для осіб, які втратили працездатність), станом на момент виплати, додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров`ю - у розмірі 50відсотків мінімальної пенсії за віком, а також надбавки до щомісячної пенсії у розмірі 200 відсотків прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність;

- зобов`язати відповідача поновити порушені права позивача та привести розмір пенсій, що належать виплаті йому у відповідність до Закону України № 796 - XII (у редакції зі змінами внесеними згідно із Законом України від 01. 07. 92 № 2532 - XII, Декретом Кабінету Міністрів України від 26. 03. 93 № 29 - 93, у редакції Законів України від 17. 06. 93 р. № 3285 -XII, від 06. 06. 96 р. № 230/96 - ВР), ст. 54 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII, ст. 1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20 жовтня 2009 року № 1646 - VI, та ч. 1 ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», зокрема: державної пенсії - у розмір не менш шість мінімальних пенсій за віком (прожиткових мінімум на одну особу в розрахунку на місяць встановленого для осіб, які втратили працездатність), станом на момент виплати додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю - у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, надбавки до щомісячної пенсії у розмірі 200 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність з 01.06.2010 по теперішній час. (а.с. 1-23)

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 4 лютого 2011 року, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2012 року (а.с. 49, 78-79), позов задоволений частково:

- визнано неправомірними дії УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя щодо виплати ОСОБА_2 в розмірі, меншому ніж передбачено статтею 50, ч. 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язано УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок і виплачувати ОСОБА_2 пенсію в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за додаткову пенсію в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком починаючи з 10.06.2010, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового для осіб, які втратили працездатність відповідно до статті 28 Закону України «Про загальне державне пенсійне страхування».

В іншій частині позову відмовлено.

25.09.2012 ОСОБА_2 подав до Хортицького районного суду м. Запоріжжя заяву про видачу, зокрема, виконавчого листа по справі № 2а-36/2011, який був ним отриманий 27 листопада 2012 року, що підтверджується його відміткою та особистим підписом на вказаній заяві. (а.с. 81)

15.04.2013 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Морар М.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2а-36/1, виданого 29.11.2012 Хортицьким районним судом, встановлено, що відповідно до заяви боржника від 29.01.2013 за вих. № 709/11 ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії за вищевказаним виконавчим документом, в результаті якого нараховано 49236,16 грн. Що стосується виплати зазначеної суми Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя, повідомило, що згідно п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» положення ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік. Відповідні розміри підвищення до пенсії встановлені постановами Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», від 06.07.2011 № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» та від 28.12.2011 № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення». Фінансове забезпечення даних виплат, відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Крім того, Конституційний Суд України своїм рішенням від 25.01.2012 № З-рп/2012 по справі № 1-11/2012 підтвердив правомірність обчислення підвищень до пенсії в розмірах визначених постановами Кабінету Міністрів України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальні сфері, а Пенсійний фонд України -органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України. На підставі вищевикладеного, виникли обставини, що виключають можливість виконання відповідного рішення у повному обсязі. Відтак, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження, постановлено виконавчий документ повернути стягувачу.

23.04.2019 на поштову адресу Федченка В.М. від Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області надійшов лист, в якому просило надати/повідомити інформацію для перерахування грошових коштів за виконавчим документом по справі № 2а-№ 2а-36/11.

03.03.2020 ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про відновлення виконавчого провадження. (а.с. 82)

В обґрунтування заяви вона зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_2 помер. У зв`язку з тим, що 15.04.2013 виконавчий лист було повернуто на підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на обставини, що виключають можливість виконання відповідного судового рішення у повному обсязі, позивач ОСОБА_2 за життя не встиг отримати належну йому заборгованість за рішенням суду. Єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину (свідоцтво про право на спадщину, зареєстрованим за № 2939). Посилаючись на ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_1 просила суд відновити виконавче провадження.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 на підставі статті 376 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що стаття 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає порядок поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, у разі якщо він був пропущений стягувачем. Заяви стягувачів про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядаються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, в порядку статті 376 КАС. Суд вказав, що оскільки ОСОБА_1 не є стягувачем за виконавчим провадженням з виконання виконавчого листа № 2а-36/11, виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя 29.11.2020, тому не може бути заявником по даній справі.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Відповідно до ч. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Згідно з ч. 1 статті 376 КАС України, на яку послався суд першої інстанції повертаючи заяву, стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Разом з тим, заявник не просила суд поновити їй строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання і не посилалась у заяві на ст. 376 чи будь-яку іншу статтю КАС України.

Натомість заявник просила суд відновити виконавче провадження.

Зазначена дія передбачена у ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» і передбачає, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Разом з тим, у заяві ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_2 помер, вона є єдиним спадкоємцем, оскільки позивач ОСОБА_2 за життя не встиг отримати належну йому заборгованість за рішенням суду. При цьому, як на підставу заяви послалась на ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», якою регулюються питання строки пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Прохальна частина заяви взагалі не містить вимоги про поновлення пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, розгляд якої передбачено в порядку статті 376 Кодексу адміністративного судочинства України, як зазначив суд першої інстанції в оскарженій ухвалі.

Натомість, суд вказав, що ОСОБА_1 не є стягувачем за виконавчим провадженням з виконання виконавчого листа у справі № 2а-36/11, тому не може бути заявником по даній справі, після повернув вказану заяву заявнику на підставі статті 376 КАС України.

Як зазначалось вище, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що ст. 376 КАС України жодного відношення до поданої нею заяви не має, а тому суд помилково застосував її до спірних відносин.

З цього приводу апеляційний суд зазначає, що заява ОСОБА_1 дійсно є незрозумілою і суперечливою, проте суд першої інстанції в такій ситуації повинен був використати інститут залишення такої заяви без руху, передбачений статтею 169 КАС України, і надати заявнику можливість уточнити свої вимоги та їх обґрунтування із зазначенням відповідної норми КАС України, яку вона вважає підставою для розгляду заяви, а не довільно на власний розсуд за заявника вирішувати, на якій підставі вона подає заяву.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції передчасно прийнято оскаржену ухвалу з посиланням на ст. 376 КАС України, оскільки повернута заява не містить посилань на зазначену норму КАС України.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції оскаржену ухвалу прийнято передчасно, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 242, 243, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 17 березня 2020 року у справі № 2а-36/11(6-а/337/3/2020) скасувати.

Справу № 2а-36/11(6-а/337/3/2020) направити до Хортицького районного суду м. Запоріжжя для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко