Справа № 640/21217/20
Суддя: Галичанський О. І.
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/725/191/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2020 Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Галичанський О. І.

при секретарі Симик І.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: Скиби В. Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративний позов гр. Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 до Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення.

В адміністративній позовній заяві посилався на те, що 17.08.2020р. відповідачем винесено рішення примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через те, що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 204-1 ч.2 КУпАП.Цим же рішення його зобов`язано покинути територію України у термін до 16.09.2020р.

Вказував, що 05.06.2020 року зареєстрував шлюб з громадянкою України ОСОБА_4 , про що складено відповідний актовий запис№183 в Кропивницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

22.06.2020р. позивач отримав документ, що посвідчує його особу- посвідку на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 . Тому на території України перебував на законних підставах.

Окрім того, зазначив, що його родина проживає в Алжирі, а в силу обставин, які склалися у світі у зв`язку із пандемією, не мав змоги провідати сім`ю, щоб переконатися особисто, що з ними все в порядку. З розповідей друзів дізнався, що можна з м. Чернівців поїхати до Румунії, а звідти безперешкодно в Алжир. Однак, в пошуках пункту пропуску заблукав і вже безпосередньо був затриманий Чернівецьким прикордонним загоном.

Своєї вини не визнає, оскільки не мав наміру незаконно перетнути кордон, бажає залишитися в Україні разом з дружиною та просив визнати протиправним та скасувати рішення про примусове повернення до країни походження.

29.10.2020 року представником відповідача подано відзив на позов, в якому просив позовні вимоги залишити без задоволення, оскільки вони є безпідставними, необґрунтованими, та такими що не підлягають задоволенню.

Позивач та його представник в судовому засіданні просили позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення всіх присутніх учасників процесу та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 17.08.2020 року начальником Чернівецького прикордонного загону, відносно позивача прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, з наданням строку для його добровільного виконання до 16.09.2020 року. Вказаним рішенням, вищенаведеною посадовою особою Чернівецького прикордонного загону 17.08.2020 року встановлено, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза пунктами пропуску, порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року. Було вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянина Алжирської Народної демократичної республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано його покинути територію України у термін до 16.09.2020 року. (а.с.8)

У частині другій статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 26 Конституції України гарантовано, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Зазначений принцип стосовно законності перебування коли відбувається гарантування свободи пересування, вільного вибору місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, також закріплений в ст. 33 Конституції України, якою встановлена конституційна гарантія таким особам, які на законних підставах перебувають на території України.

З огляду на зміст зазначених положень конституційних норм вбачається, що відповідна особа є користувачем на рівні з іншими особами правами і свободами, за наявності, якщо така особа перебуває в Україні саме на законних підставах. Якщо відсутня ознака законності перебування, то це створює для особи певні обмеження та відповідні юридичні наслідки.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду визначає Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22 вересня 2011 року № 3773-VI.

У пункті 7 ч.1ст.1 Закону Українивід 22 вересня 2011року №3773-VI "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства"(далі Закон №3773-VI) зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Згідно ч.3ст.9 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Частиною першою статті 16 цього ж Закону передбачено, що реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 25 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

В силу вимог ч.1 ст.26 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент винесення рішення про примусове повернення відносно ОСОБА_1 , у останнього були законні підстави для перебування на території України, оскільки рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 22.06.2020 року було прийняте 26.08.2020р. (а. с.39)

Також, суд звертає увагу, що у Рішенні про примусове повернення відповідача до країни походження посадовою особою прикордонного загону було стверджено про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУПАП. Однак, на момент розгляду даної справи докази притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.2ст.204-1 КУпАП, відсутні.

Належних доказів, порушення позивачем норм ст.26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", на момент прийняття оскаржуваного рішення у відповідача не було, а адміністративне правопорушення визначене диспозицією статті 204 КУПАП не передбачає порушення законодавства про правовий статус іноземців та вчинення дій, які суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку.

Посилання позивача про те, що в нього на території України є дружина, громадянка України, з якою вони проживають на території України, ведуть спільне господарство, згідно чинного законодавства, не є законною підставою перебування на території України останнім.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 19, 26, 61, 62 Конституції України, ст. ст. 13, 14 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,ст. ст. 1, 3, 4, 26, 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", п.10 Розділу І, п. 2 Розділу ІІ Інструкції «Про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства», зареєстрованої в Мінюсті за № 806/21119 від 21.05.2012 року, ст. ст. 9, 241-246, 250, 268, 288, 289, 371 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 до Чернівецького прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення - задовольнити.

Скасувати рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства стосовно громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.08.2020р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Галичанський О. І.