Справа № 308/8036/20
Суддя: Хамник М. М.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/8036/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Хамник М.М.,

за участі секретаря судового засідання Івашко Я.С.,

представника позивача - адвоката Резуненка О.А.

представника відповідача - Зубенка І.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №308/8036/20 за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0655/30500/20 від 11.06.2020

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Закарпатської митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил №0655/30500/20 від 11.06.2020, якою її було визнано винною у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.485 Митного Кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.06.2020 в.о. Закарпатської митниці Держмитслужби Богашем О.Я. було винесено постанову у справі про порушення митних правил №0655/30500/20, згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винною у вчиненні порушень митних правил за ознаками ст.485 Митного Кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 250632,78 грн. Вважає дану постанову протиправною, винесеною без належного з`ясування усіх обставин справи щодо її вини та складу адміністративного правопорушення. Вказує, що нею як декларантом добросовісно подано усі документи для здійснення митного оформлення, а саме, митну декларацію №UА305160/2020/019354 від 25.05.2020, товаросупровідні документи (CMR від 22.05.2020 №000961, інвойс від 22.05.2020 №097-2020, митну декларацію країни відправлення MRN 20SK5362EX00189303 від 22.05.2020). Згідно вказаної митної декларації задекларований товар - мило тверде у формі брусків спеціальної форми: мило 0,1кг, в кількості 56160шт., за кодом згідно УКТЗЕД . Однак, при оформленні товару у декларанта з працівниками митниці виникли розбіжності щодо однакового розуміння норм чинного законодавства щодо преференційного режиму даного товару, що стало підставою для складання відповідачем протоколу №06555/30500/20 про порушення митних правил.

Вважає, що в даному випадку в її діях відсутній умисел на вчинення правопорушення. Також вказує, що оспорювану постанову безпідставно складено відносно неї, оскільки рішення про здійснення митного оформлення вантажу з повною сплатою всіх митних платежів приймав керівник ТОВ «Євро Континент».

Посилається на Постанову КМУ №224 від 20.03.2020 в якій зазначено, що основною підставою для звільнення від оподаткування податком на додану вартість товарів, що ввозяться на митну територію України є відповідність таких товарів назві товару (медичного виробу, основного компонента), міжнародному непатентованому найменуванню (назві) лікарського засобу, які зазначені в переліку. Виходячи зі змісту вказаної норми митний орган повинен був врахувати відповідність того, що «мило тверде у формі брусків спеціальної форми» за своїм основним компонентом є «мийно-дезінфікуючий (дезінфікуючий) засіб для прання», а отже має право на преференції.

Ухвалою суду від 02 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами розгляду спрощеного позовного провадження окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст.ст. 268, 269 КАС України у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14.09.2020, визначено відповідачу строк для подання відзиву - протягом 5 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задоволити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема, вважає, що вказані у протоколі №06555/30500/20 про порушення митних правил обставини стали правомірною підставою для винесення оскаржуваної постанови, оскільки дії позивача містили ознаки порушення митних правил, передбачених ст.485 МК України. Так, на думку відповідача, ОСОБА_1 при підготовці та поданні до митного оформлення МД ІМ40 ДЕ №UA305160/2020 019354 від 25.05.20 до товару «мило тверде у формі брусків спеціальної форми» неправомірно застосована преференція за кодом 203, що призвело до несплати митних платежів на суму - 83544,26грн. (в т.ч. ввізне мито 6,5% - 19533,73грн., ПДВ 20%- 64010,53грн.). Вважає, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до ч.2 ст.459 МК України суб`єктами відповідальності за порушення митних правил підприємствами є посадові особи цих підприємств. Згідно з п.43 ст.4 МК України посадовими особами підприємств є керівники та інші працівники, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених цим кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України з питань митної справи, укладеними в установленому законом порядку.

Декларант, в особі директора ТОВ «Євро Континент», звернувся із заявою до начальника Закарпатської митниці держмитслужби Богаша О.Я., у якій просив дозволити здійснити митне оформлення даного вантажу із повною сплатою всіх митних платежів на підставі ст.266 МК України. На підставі поданого листа 26.05.2020 була подана до митного оформлення інша декларація - ІМ40 ДЕ №UA305160/2020/019712, відповідно до якої було здійснено митне оформлення вантажу із повною сплатою всіх митних платежів. Тобто, друга декларація подана позивачем до митного оформлення вже після складання протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до ч.8 ст.264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

На думку відповідача, ознаки правопорушення, передбаченого ст.485 МК України не обмежуються заявленням в митній декларації неправдивих відомостей, а мають таку ознаку як вчинення інших протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, яка охоплює широке коло дій. Тобто, для кваліфікації правопорушення достатньо вчинити дії, результатом яких буде несплата митних платежів.

Щодо умислу, вважає, що Митний кодекс не містить поділу правопорушень на умисні та необережні.

Стосовно поновлення строку на оскарження постанови, вважає, що такий пропущений не з поважних обставин, відтак просить суд відмовити у поновленні строку на оскарження постанови у справі про порушення митних правил.

У судових засіданнях 07.10.2020, 04.11.2020, 16.11.2020 оголошувались перерви.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги і заперечення сторін, суд встановив наступне.

Згідно з постановою в справі про порушення митних правил №0655/30500/20 від 11.06.2020 25.05.2020 на митному посту «Мукачеве» Закарпатської митниці Держмтслужби агентом з митного оформлення ТОВ «Євро Континент» ОСОБА_1 до митного контролю та оформлення Закарпатській митниці Держмитслужби шляхом електронного декларування була подана митна декларація ІМ40 ДЕ №UA305160/2020 019354 від 25.05.20 та товаросупровідні документа, а саме: CMR від 22.05.2020 №000961, інвойс від 22.05.20 №097-2020, митну декларацію країни відправлення MRN 20SK5362EX00189303 від 22.05.2020. По вказаній митній декларації задекларований товар «мило тверде у формі брусків спеціальної форми: мило 0,1kg, в кількості - 56 160 шт» за кодом згідно УКТЗЕД із заявленою митною вартістю 300518,90 грн. Відправником товару виступало іноземне підприємство «Replicant s.r.o.» (04423 Jasov, ul.Medzevska 96/1, Slovenska republika), а одержувачем ТОВ "Євро Континент" (Ужгородський р-н, с.В. Лази Мікрорайон "Новий"' вул.Східна 5).

11.06.2020 в.о. Закарпатської митниці Держмитслужби Богашем О.Я. було винесено постанову у справі про порушення митних правил №0655/30500/20, згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винною у вчиненні порушень митних правил за ознаками ст.485 Митного Кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 250632,78 грн.

Згідно заявленого коду УКТ ЗЕД сплаті підлягали митні платежі в сумі - 83 544,26 грн. (в тому числі ввізне мито 6,5% -19 533,73 грн., ПДВ 20% - 64 010,53 грн.).

В графі 47 «нарахування митних платежів» вказаної митної декларації декларантом зазначений спосіб платежу за кодом 06 (сума податку, нарахована умовно, у зв`язку із звільненням від оподаткування, передбаченим Митним кодексом України, Податковим кодексом України іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України при поміщені товару у митний режим імпорт (випуск у вільний обіг)).

В графі 36 «Преференція» вказаної МД зазначений код звільнення від сплату податку на додану вартість та ввізного мита - «203» «лікарські засоби, медичні вироби та обладнання необхідні для подолання COVID-19».

18.03.2020 вступив в силу Закон України від 17 березня 2020 року № 530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким, зокрема, внесено наступні зміни: підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктом 71, відповідно до якого, тимчасово для здійснення заходів щодо запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України; розділ XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України (далі - МКУ) доповнено пунктом 96, відповідно до якого звільняються від сплати ввізного мита лікарські засоби, медичні вироби та/або медичне обладнання, необхідні для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (хвороби (COVID-19-19), які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.20 №224), код товару згідно УКТЗЕД 3401 внесений до таблиці «Дезінфекційні засоби і антисептики» під найменуванням «мийно-дезінфікуючий (дезінфікуючий) засіб для прання».

Разом з тим у примітці 1 вищевказаної постанови зазначено, що коди згідно з УК ТЗЕД наводяться у цьому переліку довідково. Основною підставою для звільнення від оподаткування податком на додану вартість від сплати ввізного мита товарів, що ввозяться на митну територію України, є відповідність таких товарів назві товару.

Відповідно до ч.8 ст.264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Таким чином, агентом з митного оформлення ТОВ «Євро Континент» ОСОБА_1 при підготовці та поданні до митного оформлення МД ІМ40 ДЕ №UA305160/2020/019354 від 25.05.20 до товару «мило тверде у формі брусків спеціальної форми», на думку відповідача, неправомірно застосована преференція за кодом 203, що призвело до несплати митних платежів на суму - 83 544,26 грн. (в тому числі ввізне мито 6,5% -19 533,73 грн., ПДВ 20% - 64 010,53 грн.).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.485 Митного кодексу України.

За приписами ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/ або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно зі ст. 262 МК України товари, що переміщуються через митний кордон України декларуються органу доходів і зборів, який здійснює митне оформлення цих товарів.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.4 МК України декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч. 1, п. 5 ч.8 ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості про товари, у тому числі у вигляді кодів: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.

Відповідно до ст. 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 65 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 року за № 1372/2161, визначено графи МД, які заповнюються декларантом самостійно. Зокрема, графи 31 МД, в яких наводяться опис товару та відомості про нарахування митних платежів заповнюються декларантом.

Відповідно до ч.8 ст.264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 Митого кодексу України суб`єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні правопорушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до ч.43 ст.4 МК України посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України з питань митної справи, укладеними в установленому законом порядку

Випадок порушення митних правил фіксується у протоколі, з моменту складання якого провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим.

Відповідно до положень статті 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Аналізуючи зміст вказаної правової норми, суд приходить до висновку, що суб`єктивна сторона порушення митних правил, передбачених ст.485МК України характеризується умислом.

Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 КУпАП), а вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП).

Тобто, особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлена наведеною правовою нормою, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості. Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст. 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів). Тобто, для притягнення до відповідальності у даному випадку необхідно довести факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною в постановах від 06 червня 2018 року по справі № 607/1866/17 та № 607/2391/17, згідно з якою для притягнення до відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Згідно з ч. 3 ст. 335 МК України, разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості.

У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про: документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію; зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами; транспортні (перевізні) документи; комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію; у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень); у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару; у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму; у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до ст. 53 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч.ч. 2,3,4 ст. 69 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, відповідно до УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них. У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Отже, здійснення такого контролю є прямим обов`язком відповідача, в той час як застосування штрафних санкцій за порушення, пов`язані з неправильною класифікацією товарів, можливе лише при поданні декларантом неправдивих відомостей, підроблених документів чи подання документів не в повному обсязі.

Частиною 6 вказаної правової норми встановлено, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

З матеріалів справи судом встановлено, що разом з митною декларацією, митному органу були подані інші документи, у тому числі: CMR інвойс відправника, митну декларацію країни відправлення з відомостями. Також в матеріалах справи міститься заява директора ТзОВ «Євро Континент» начальнику Закарпатської митниці Богашу О.Я. вих.№21/05-20 від 25.05.2020, в якій він просить дозволити здійснити митне оформлення даного вантажу із повною сплатою всіх митних платежів (без застосування преференції), оскільки митний орган відмовляє в митному оформленні товару за пільгою так як це питання є спірним.

Відтак, з огляду на вищезазначене, судом не встановлено, що позивач з метою ухилення від сплати митних платежів подавав митному органу неправдиві відомості щодо товару для визначення його митної вартості, застосування пільги, а зазначення у митній декларації позивачем преференції за кодом 203 здійснено останнім внаслідок неправильного трактування норм Постанови КМУ від 20.03.2020 №224.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Отже, в діях позивача відсутній склад правопорушення передбачений ст. 485 МК України, оскільки у нього не було умислу на здійснення правопорушення, а також останній не здійснив дій, спрямованих на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а тому постанова в справі про порушення митних правил №0655/30500/20 від 11.06.2020, якою ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.485 Митного Кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 250632,78 грн., підлягає скасуванню.

Щодо вимог про закриття провадження у справі про порушення митних правил, у цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити, оскільки адміністративний суд не має права перебирати на себе повноваження, визначені у статті 487 МК України для посадової особи органу доходів і зборів, який розглядає справи про порушення митних правил.

Так, відповідно до частини першої статті 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468-470, 474, 475, 477-481,485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.

Згідно зі статтею 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

З огляду на положення статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу (посадової особи), що приймав (приймала) рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Повноваження адміністративних судів щодо розгляду адміністративних справ визначені Кодексом адміністративного судочинства України. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у частині 2 статті 2 цього Кодексу (у редакції, яка застосовується судом касаційної інстанції згідно з вимогами пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15.01.2020 № 460-IX) критеріям, не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень, підміняти такий орган та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до його компетенції, а саме повноваження, передбачені у статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також у виправленій позовній заяві від 27.08.2020 представник позивача Резуненко О. просить поновити строк на оскарження постанови в справі про порушення митних правил №0655/30500/20 від 11.06.2020, посилаючись на те, що ОСОБА_1 вказану постанову знайшла в поштовій скриньці 17.07.2020. На конверті, в якому містилась вказана постанова, проставлений штамп з датою 15 (нерозбірливо 7) 20.

Законом України від 30.03.2020№ 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ VI "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 3 наступного змісту: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)". Отже, строки звернення до адміністративного суду, зокрема, продовжились на строк дії карантину.

Законом України від 18.06.2020№ 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Даний закон набрав чинності 17.07.2020, продовжені строки згідно із законом від 30.03.2020 № 540-IX закінчились 07.08.2020. Враховуючи отримання постанови про порушення митних правил у значно пізніший термін після її винесення та подання заяви про поновлення строку на оскарження її, суд поновлює строк на оскарження постанови про порушення митних правил №0655/30500/20 від 11.06.2020.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа, тому з Державної митної служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 420,40 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 72-77, 90, 241-243, 245, 246, 250, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з позовною заявою.

Позов ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Держмитслужби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі порушення митних правил - задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0655/30500/20 від 11 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушень митних правил, передбачених ст.485 Митного Кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 250632,78гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської митниці Держмитслужби, місцезнаходження, м.Ужгород, вул.Собранецька, 20, на користь ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

В задоволені позовних вимог в частині закриття провадження у справі- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 .

відповідач: Закарпатська митниця Держмитслужби, місцезнаходження, м.Ужгород, вул.Собранецька, 20, .

Повне судове рішення складене та оголошено 18 листопада 2020 року о 17.00год.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М.Хамник