Справа № 200/11373/17 (2-а/200/991/17)
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 200/11373/17 (2-а/200/991/17)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

секретар судового засідання Сколишев О.О.

за участі позивача та представників сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 8 жовтня 2019 року у справі № 200/11373/17 (суддя І інстанції Женеску Е.В.)

за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби (відповідач-1) та Державної фіскальної служби України (відповідач-2) про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

10 липня 2017 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС (ухвалою суду від 17 серпня 2020 року замінено на правонаступника Дніпровську митницю Держмитслужби (далі відповідач-1) та Державної фіскальної служби України (далі відповідач-2) про визнання протиправними та скасування постанови Дніпропетровської митниці ДФС від 01.06.2017 по справі про порушення митних правил № 0102/110000014/17 та постанови Державної фіскальної служби України від 29.06.2017.

Разом з позовом позивач подав і клопотання про поновлення строку для оскарження таких постанов, в якому вказав, що строк ним пропущений з поважних причин лише на один день, оскільки копію постанови ДФС України від 29 червня 2017року за наслідками розгляду його скарги на постанову відповідача-1 від 1 червня 2017 року про порушення ним митних правил він отримав лише 6 липня 2017 року у відділенні «Укрпошти».

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 8 жовтня 2019 року позивачу поновлений строк звернення до суду та позов задоволений.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Дніпровська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

В обґрунтування скарги вказує, що матеріалами справи про порушення митних правил в повному обсязі доведений причинний зв`язок між діями ОСОБА_1 під час декларування тролейбуса та шкідливими наслідками у вигляді несплати 13.01.2017 до Державного бюджету України митних платежів у сумі 558270,7 грн, відтак як постанова Дніпропетровської митниці ДФС від 01.06.2017, так і постанова Державної фіскальної служби України від 29.06.2017 винесені на законних підставах.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

07.04.2017 головним державним інспектором відділу митного оформлення №1 м/п «Аеропорт» Дніпропетровської митниці ДФС ОСОБА_2 відносно начальника відділу митного оформлення ТОВ «Агро-Союз Термінал» ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 0102/110000014/17, відповідно до якого ОСОБА_1 заявив у митній декларації № 110100002/2017/000070 від 13.01.2017 неправдиві відомості з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, шляхом внесення у графу 36 коду « 400», що призвело до безпідставного застосування преференційної пільги та несплати митних платежів у сумі 558270,70 грн; зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.

Примірник протоколу ОСОБА_1 отримав 07.04.2017 року, про що свідчить його особистий підпис, та у якому зазначив, що з порушенням не згоден, оскільки його не вчиняв. Додаткові детальні пояснення надасть митному органу до 11.04.2017. (а.с. 7-8)

30.05.2017 позивач подав до Дніпропетровської митниці ДФС клопотання про відкладення розгляду справи про порушення митних правил на будь-яку дату після 9 червня 2017 року, в зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні, яка отримана митним органом 31.05.2017. (а.с. 9)

01.06.2017 в.о. начальника Дніпропетровської митниці Сличко С.В., без присутності особи, що притягується та відповідальності, та її представника, винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0102/110000014/17, відповідно до якої позивача визнано винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 1674812,1 грн. (а.с. 10)

Постанова про порушення митних правил направлена позивачу листом Дніпропетровської митниці від 01.06.2017 року, що підтверджується матеріалами справи. (а.с. 11)

7 червня 2017 року позивач подав скаргу на вказану постанову про порушення митних правил до Державної фіскальної служби України. (а.с. 12-15)

29 червня 2017 року, за результатами розгляду скарги, головним державним інспектором відділу провадження у справах про порушення митних правил управління митних розслідувань Департаменту організації протидії митним правопорушенням Державної фіскальної служби України Бевз О.В. прийнято постанову, якою постанову Дніпропетровської митниці ДФС від 01.06.2017 залишено без змін (а.с. 16-17), про що позивача було повідомлено листом відповідача-2 від 29.06.2017, який ОСОБА_1 отримано 06.07.2017 року.

Не погоджуючись як з постановою Дніпропетровської митниці ДФС від 01.06.2017 по справі про порушення митних правил № 0102/110000014/17, так із прийнятою за результатами розгляду скарги на таку постанову постановою Державної фіскальної служби України від 29.06.2017, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, дослідивши наведені доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку на оскарження постанов від 01.06.2017, від 29.06.2017 дійшов висновку, що оскільки позивач отримав повідомлення від відповідача-2 про відхилення його скарги на постанову від 01.06.2017 лише 6 липня 2017 року, тому клопотання про поновлення пропущеного строку підлягає задоволенню, а пропущений строк поновленню. Розглянувши справу по суті спору, виходив з того, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 МК України та докази подання позивачем недостовірних документів, наданої недостовірної інформації та внаслідок ненадання всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття митницею рішення про визначення коду товару, дійшов висновку, що оскаржені рішення відповідачів підлягають скасуванню, а позов задоволенню.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Згідно з частиною 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 99 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 529 Митного кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Якщо постанова митниці одночасно оскаржується до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та до суду і суд приймає адміністративний позов до розгляду, розгляд скарги центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, припиняється.

Скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Аналогічна норма щодо строку звернення до суду з адміністративним позовом міститься у ч. 2 ст. 286 КАС України.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що строк звернення до адміністративного суду з позовом обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови у справі про порушення митних правил встановлено спеціальний 10-денний строк, який обчислюється з дня винесення постанови, а не з дня розгляду ДФС України скарги на цю постанову, як помилково вважає позивач і з чим помилково погодився суд першої інстанції, поновлюючи позивачу строк звернення до суду з цим позовом.

Колегія суддів зазначає, що наведеним вище чинним законодавством передбачено право вибору особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо порядку оскарження постанови у справі про порушення митних правил або до суду, або до вищестоящого органу. При цьому, звернення позивача до вищестоящого органу зі скаргою не є визначеним досудовим порядком вирішення спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав і не впливає на строк звернення до суду з оскарженням саме постанови про порушення митних правил, тому і подання скарги до вищестоящого органу не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду в такому випадку.

Судом встановлено, що 1 червня 2017 року в.о. начальника Дніпропетровської митниці Сличко С.В. винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0102/110000014/17, відповідно до якої позивача визнано винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 1674812,1 грн. (а.с. 10)

Водночас адміністративний позов подано позивачем до суду лише 10 липня 2017 року, що підтверджується відбитком штемпеля Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. (а.с. 1)

Згідно з ч. 1 ст. 102 КАС України (в редакції чинній до 15.12.2017) пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Колегія суддів зауважує, що поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Обставиною, на яку позивач посилається як на підставу для поновлення йому пропущеного строку, є звернення зі скаргою про перевірку законності постанови Дніпропетровської митниці ДФС від 01.06.2017 по справі про порушення митних правил № 0102/110000014/17 до Державної фіскальної служби України, у свою чергу, повідомлення останньої про відхилення його скарги на постанову від 1 червня 2017 року ОСОБА_1 отримав лише 6 липня 2017 року.

Відповідно до встановлених обставин справи постанова про порушення митних правил була направлена позивачу листом Дніпропетровської митниці від 01.06.2017 року (а.с. 11).

7 червня 2017 року позивач подав скаргу на вказану постанову про порушення митних правил до Державної фіскальної служби України (а.с. 12-15).

Наведене свідчить, що про порушення своїх прав позивач був обізнаний вже 7 червня 2017 року, оскільки саме цього дня подав скаргу на постанову про порушення митних правил від 1 червня 2017 року до Державної фіскальної служби України, проте до суду з оскарженням останньої звернувся лише 10 липня 2017.

Враховуючи те, що строк звернення до адміністративного суду з позовом обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а порушення прав пов`язується саме з моментом прийняття оскарженого рішення (вчинення дії чи бездіяльності), а не з датою отримання рішення вищестоящого органу, яке прийняте за результатами розгляду скарги на оскаржене рішення.

Отже, зазначена позивачем обставина носить суб`єктивний характер, оскільки пов`язана з обраним способом порядку оскарження постанови Дніпропетровської митниці ДФС від 01.06.2017 № 0102/110000014/17 та не має відношення до прав або можливостей звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови у справі про порушення митних правил.

З огляду на викладене, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з позовними вимогами щодо законності постанови Дніпропетровської митниці ДФС від 01.06.2017 по справі про порушення митних правил № 0102/110000014/17, оскільки така підстава як звернення позивача до вищестоящого органу зі скаргою не є визначеним досудовим порядком вирішення спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав, а також те, що строк звернення до адміністративного суду з позовом обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, яке пов`язується саме з моментом прийняття оскарженого рішення, а не з датою отримання рішення вищестоящого органу, яке прийняте за результатами розгляду скарги на оскаржене рішення, колегія суддів дійшла висновку про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з позовною вимогою про визнання протиправною та скасування постанови Дніпропетровської митниці ДФС від 01.06.2017 у справі про порушення митних правил № 0102/110000014/17.

Отже, судом першої інстанції строк звернення до суду позивачу поновлений з помилковим застосуванням норм процесуального права.

Відповідно до положень частини третьої статті 123 КАС України в редакції, яка є чинною станом на час перегляду справи апеляційним судом, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Отже, судом першої інстанції в цій частині рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, тому воно підлягає скасуванню із залишенням позову в частині щодо визнання протиправною та скасування постанови Дніпропетровської митниці ДФС від 01.06.2017 по справі про порушення митних правил № 0102/110000014/17 без розгляду.

Щодо вимоги позову про визнання протиправною та скасування постанови Державної фіскальної служби України від 29.06.2017, апеляційний суд зазначає таке.

Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил регулюється статтею 530 Митного кодексу України.

Законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

За результатами перевірки центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, що проводив перевірку, приймає одне з таких рішень, зокрема як, про залишення постанови без змін, а скарги - без задоволення.

Центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, рішення, зазначені у частині другій цієї статті, приймаються шляхом винесення постанов.

Перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси інших осіб.

Виходячи із положень статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Із наведених норм права вбачається, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Проте ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

У свою чергу неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень є таким, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо воно є юридично значимим, тобто таким, що має безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Рішення ДФС України про результати розгляду скарги на постанову митного органу у справі про порушення митних правил від 29.06.2017, прийняте за наслідками вирішення спору в позасудовому порядку, не є юридично значимим для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, отже саме по собі не породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права та обов`язки.

Поряд з цим суд зазначає, що для позивача створює юридичний обов`язок саме постанова Дніпропетровської митниці ДФС від 01.06.2017 у справі про порушення митних правил № 0102/110000014/17, відповідно до якої начальника відділу митного оформлення ТОВ «Агро-Союз Термінал» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 1674812,1 грн.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що правові підстави для визнання протиправним та скасування рішення ДФС України про результати розгляду скарги на постанову митного органу у справі про порушення митних правил від 29.06.2017 відсутні.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

З огляду на все викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового судового рішення про залишення позову без розгляду в частині визнання протиправною та скасування постанови Дніпропетровської митниці ДФС від 01.06.2017 по справі про порушення митних правил № 0102/110000014/17 та про відмову у позові в частині визнання протиправною та скасування постанови Державної фіскальної служби України від 29.06.2017.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 123, 240, 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 319, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 8 жовтня 2019 року у справі № 200/11373/17 (2-а/200/991/17) скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови Дніпропетровської митниці ДФС від 1 червня 2017 року у справі про порушення митних правил № 0102/110000014/17 залишити без розгляду.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови Державної фіскальної служби України від 29 червня 2017 року відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 17 листопада 2020 року і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко