Справа № 640/21739/19
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 640/21739/19

адміністративне провадження № К/9901/29847/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві від 17.10.2019 № 250899/03 щодо відмови у здійсненні перерахунку розміру призначеної у 2003 році пенсії за вислугою років, виходячи із розміру 90% від суми заробітної плати, визначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 24.09.2019 № 18-95зк;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру призначеної йому у 2003 році пенсії за вислугою років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991, яка діяла на момент призначення пенсії, виходячи із розміру 90 % від суми заробітної плати, визначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 24.09.2019 № 18-95зк, починаючи з 01.11.2019, без обмеження граничного розміру пенсії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві оформлене листом від 17.10.2019 № 250899/03 щодо відмови у здійсненні перерахунку позивачу розміру призначеної у 2003 році пенсії за вислугою років, виходячи із розміру 90% від суми заробітної плати, визначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 24.09.2019 № 18-95зк. Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок розміру призначеної ОСОБА_1 у 2003 році пенсії за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991, яка діяла на момент призначення пенсії, виходячи із розміру 90 % від суми заробітної плати, визначеної у довідці Генеральної прокуратури України від 24.09.2019 № 18-95зк, починаючи з 01.11.2019, без обмеження граничного розміру пенсії.

Відповідач оскаржив це рішення в апеляційному порядку.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року зупинено провадження у справі № 640/21739/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій справі №560/2120/20 (Пз/9901/9/20).

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, яку зареєстровано у Верховному Суді 09.11.2020.

За правилами ч. 1 ст. 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши зміст оскаржуваного судового рішення, доводи касаційної скарги та додані до неї документи, суд установив таке.

Зупиняючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в провадженні Верховного Суду перебувала зразкова справа № 560/2120/20 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №12 від 12.03.2020 про відмову йому у перерахунку пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 10.03.2018 перерахунок та виплату йому пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Хмельницької області №18-174вих-20 від 05.03.2020 без обмеження її максимального розміру.

При цьому, рішенням Верховного Суду від 14.09.2020 у зразковій справі №560/2120/20 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №12 від 12.03.2020 про відмову ОСОБА_2 у перерахунку пенсії за вислугу років. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 13.12.2019 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII на підставі довідки прокуратури Хмельницької області від 05.03.2020 №18-174вих-20 з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У вказаному рішенні зазначено, що справа є зразковою для справ, у яких: позивачами у них є колишні працівники прокуратури, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України та є пенсіонерами за вислугою років; відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи) - територіальні органи Пенсійного фонду України - Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі; спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку із відмовою відповідним територіальним органом Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії позивача з посиланням на відсутність чіткого законодавчого врегулювання спірних правовідносин); позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу, якому призначена пенсія за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» здійснити перерахунок та виплату пенсії).

Рішення Верховного Суду від 14.09.2020 у зразковій справі №560/2120/20 на час постановлення апеляційним судом оскаржуваної ухвали не набрало законної сили. Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 27.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у зразковій справі № 560/2120/20 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

У даній справі предметом позову є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві перерахувати призначену пенсію, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789- XII.

Судом апеляційної інстанції установлено, що предметом позову у справі №560/2120/20 та в справі №640/21739/19 є подібні правовідносини.

Постановляючи вказану ухвалу, апеляційний суд послався на пункт 9 частини 2 статті 236 КАС України, згідно з яким суд має право зупинити провадження у справі в разі розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.

Водночас відповідно до частин 1, 2, 3 статті 291 КАС України суд, який розглядає типову справу, має право зупинити провадження за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою у випадку, якщо Верховним Судом відкрито провадження у відповідній зразковій справі.

Провадження у типовій справі підлягає відновленню з дня набрання законної сили рішенням Верховного Суду у відповідній зразковій справі.

При ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що предметом розгляду у справах №560/2120/20 та в справі №640/21739/19 є подібні правовідносини, а тому суд має право зупинити провадження у справі, що свідчить про необгрунтованість касаційної скарги.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликають сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2020 у справі №640/21739/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А. Ю. Бучик

Судді: Л. Л. Мороз

А. І. Рибачук