Справа № 826/6193/14
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Кузьменко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року Справа № 826/6193/14

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 лютого 2020 року у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

«Інжиніринговий центр Ай.Бі.Тек»

до Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві

про визнання протиправними та скасування

податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ :

Історія справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інжиніринговий центр Ай.Бі.Тек» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.01.2014 №№ , .

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.06.2014, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2014, у задоволенні позову було відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.11.2015 зазначені рішення судів попередніх інстанцій скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду цієї справи постановою Оружного адміністративного суду м. Києва від 29.07.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 21.05.2019 зазначені рішення судів попередніх інстанцій скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалюючи зазначене рішення, Верховний Суд виходив з того, що перевірка позивача була проведена відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України на підставі постанови слідчого в межах кримінального провадження, спірні податкові повідомлення-рішення винесені саме за результатами такої перевірки, але суди попередніх інстанцій не перевірили правомірність застосування до позивача відповідних санкцій за наслідками вказаної перевірки до набрання законної сили відповідним рішення в кримінальній справі.

За результатами нового розгляду цієї справи рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.02.2020 позов було задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що перевірка позивача проведена на виконання постанови слідчого у рамках відповідного кримінального провадження, а тому згідно з нормами законодавства, яке було чинним на той час, матеріали такої перевірки можуть бути підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення лише після винесення судом обвинувального вироку, що набрав законної сили, або рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти постанову про відмову в позові в повному обсязі, наполягаючи на безтоварності спірних операцій позивача з його контрагентами та зазначаючи, що норма статті 86.9 ПК України, на яку посилався суд першої інстанції, обумовлює необхідність існування одночасно двох підстав, за яких до платника податків не можуть бути застосовані санкції за результатами відповідної перевірки до набрання законної сили відповідним рішенням у кримінальному провадженні, а саме: 1) здійснення такого кримінального провадження саме у відношенні посадових осіб платника, який перевіряється; 2) предметом кримінального провадження є податки та/або збори.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального законодавства.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2020 відкрито апеляційне провадження, установлено строк для полання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020, 14.07.2020, 22.09.2020 витребувано додаткові докази, продовжено строк розгляду справи та відкладено судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обставини справи, устанволені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивачем здійснено оформлення його господарських операцій, за якими ним сформовані спірні в цій справі податкові вигоди, з ПП «Унісон Дизайн», ТОВ «Торгова компанія «Смарт», ПП «Інфініті Центр», ТОВ «Регіонметал-Захід» та ТОВ « 3Д Солюшнс».

1. За результатами операцій з ТОВ « 3Д Солюшнс» позивачем включено до складу податкового кредиту з ПДВ 87976,06 грн., в т.ч. за травень 2012 ПДВ у сумі 58333,33 грн. та за червень 2012 року ПДВ у сумі 29642,73 грн., а до складу витрат - 224308,00 грн.

На підтвердження таких операцій позивач надав: копії договорів субпідряду від 04.05.2012 №1011/С з додатками №№ 1.1, 1.2, 1.3 до нього про затвердження договірної ціни, від 04.05.2012 №7769/3/4/5/6/8/С2 з додатком б/н про затвердження договірної ціни та локальним кошторисом, від 14.05.2012 №776/5/С2 з додатком б/н про затвердження договірної ціни, локальними кошторисами та заключною відомістю ресурсів, від 01.06.2012 №776-ДУ3-С з додатком б/н про затвердження договірної ціни та локальним кошторисом, від 01.06.2012 № 776-ДУ2/С з додатком б/н про затвердження договірної ціни та локальним кошторисом, від 01.06.2012 № 776-ДУ5/С з додатком б/н про затвердження договірної ціни та локальним кошторисом, копії податкових накладних, актів приймання виконаних підрядних робіт та виписки з банку на підтвердження проведення розрахунку з названим контрагентом.

У ТОВ «ЗД Солюшнс» відсутнє майно, трудові ресурси, виробничо-складські приміщення, технічний персонал, основні фонди, виробничі активи, засоби для транспортування та інше майно, яке економічно необхідне для здійснення господарських операцій у зазначених обсягах, що свідчить про відсутність необхідних умов для реального настання результатів відповідної господарської діяльності.

2. Позивачем включено до складу податкового кредиту ПДВ на суму 227377,55 грн., в т.ч. за травень 2012 ПДВ у сумі 194044,11 грн. та за червень 2012 року ПДВ 33333,44 грн. та до складу витрат - 1095220,55 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «Торгова компанія «Смарт».

На підтвердження операцій з вказаним товариством позивач надав копії: договору надання послуг від 07.05.2012 №07/05/12, згідно з яким ТОВ «Торгова компанія «Смарт» зобов`язалось надати послуги з проведення маркетингових досліджень ринку вогнезахисних матеріалів України; договору про надання послуг від 25.04.2012 №25/04/12, згідно з яким ТОВ «Торгова компанія «Смарт» зобов`язалось надати послуги оренди самохідного колісного підйомника Haulotte HA 20PX; договору про надання послуг від 26.04.2012 №26/04/12, згідно з яким ТОВ «Торгова компанія «Смарт» зобов`язалось надати послуги оренди самохідного колінчастого підйомника JLQM600JP; договору про надання послуг від 27.04.2012 №27/04/12, згідно з яким ТОВ «Торгова компанія «Смарт» зобов`язалось надати послуги оренди компресора Kascer V121 в комплекті з рукавом для компресора М76-121 (50м) в кількості 1 шт. та пневматичним відбійним молотком Тех09D в кількості 2 шт.; договору про надання послуг від 25.04.2012 №28/04/12, згідно з яким ТОВ «Торгова компанія «Смарт» зобов`язалось надати послуги оренди осушувача повітря Dantherm CDT60 в кількості 4 шт.; актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) за вказаними договорами; рахунки-фактури та видаткові накладні за договорами поставки товарів; податкові накладні та виписки з банку на підтвердження здійснення оплати за надані послуги та поставлений товар.

Зазначені документи підписані зі сторони ТОВ «Торгова компанія «Смарт» директором ОСОБА_2., відповідно до пояснень якого, він такі договори не укладав та участі у фінансово-господарській діяльності ТОВ «Торгова компанія «Смарт» не приймав.

3. Позивачем було сформовано витрати у сумі 464852,16 грн. за рахунок контрагента ПП «Унісон Дизайн» та включено до складу податкового кредиту ПДВ у розмірі 77475,35 грн. за період з 01.01.2010 по 30.03.2012.

На підтвердження договірних відносин з вказаним підприємством позивач надав копії: договору надання послуг від 01.06.2012 №УН-119, згідно з яким ПП «Унісон Дизайн» зобов`язалось надати послуги за замовленнями замовника щодо пакування, маркування, завантаження, розвантаження компонентів адресно-аналогової системи пожежної сигналізації «MAXLOGIC»; договору про надання послуг від 01.06.2012 №УН-118 згідно з яким ПП «Унісон Дизайн» зобов`язалось надати послуги за замовленнями замовника щодо організації доукомплектування Модулів порошкового пожежогасіння « ТУНГУС » та організація заходів щодо пакування, завантаження, розвантаження Модусів порошкового пожежогасіння «ТІНГУС», з додатком №1 «перелік (специфікація) послуг»; договору субпідряду від 01.06.2012 №776-ДУ6/1/С, з додатком №1 про затвердження договірної ціни, локальним кошторисом, актом приймання виконаних будівельних робіт та підсумковою відомістю; договору про надання послуг від 01.06.2012 №УН-120, згідно з яким ПП «Унісон Дизайн» зобов`язалось надати послуги за замовленнями замовника щодо маркування, пломбування, завантаження, розвантаження вогнезахисної фарби НЕОФЛЄЙМ 513, що поставляється у бочках); договору про надання послуг від 04.06.2012 №УН-125 згідно з яким ПП «Унісон Дизайн» зобов`язалось надати послуги оренди самохідного колінчатого підйомника Haulotte HA 20PX; договору про надання послуг від 04.06.2012 №УН-126, згідно з яким ПП «Унісон Дизайн» зобов`язалось надати послуги оренди самохідного колінчастого підйомника JLQM600JP; договору про надання послуг від 04.06.2012 №УН-127, згідно з яким ПП «Унісон Дизайн» зобов`язалось надати послуги оренди компресора Kascer V121 в комплекті з рукавом для компресора М76-121 (50м) в кількості 1 шт. та пневматичним відбійним молотком Тех09D в кількості 1 шт.; договору про надання послуг від 04.06.2012 №УН-128, згідно з яким ПП «Унісон Дизайн» зобов`язалось надати послуги оренди осушувача повітря Dantherm CDT60 в кількості 4 шт., договору субпідряду від 26.07.2012 №1011/С5, з додатком №1 про затвердження договірної ціни, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт (т. 2 а.с. 231) та актом приймання виконаних будівельних робіт (т. 2 а.с. 232); актів здачі-прийняття робіт (надання послуг); рахунки-фактури та видаткові накладні за договорами поставки товарів; податкові накладні та виписки з банку на підтвердження здійснення оплати за надані послуги та поставлений товар.

У ПП «Унісон Дизайн» відсутні необхідні умови для ведення господарської діяльності, відсутні власні основні фонди, технічний персонал, власні виробничі активи, власні складські приміщення, у необхідній кількості транспортні засоби. Відповідно до БД АІС Податковий блок, ПП «Унісон Дизайн» має стан - 28 (триває процедура припинення), свідоцтво платника ПДВ анульовано - 31.01.2013.

Надані позивачем первинні документи підписані зі сторони ПП «Унісон Дизайн» директором ОСОБА_1 , при цьому, матеріли справи містять копію протоколу допиту зазначеної особи в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000004 21.12.2012, з якої вбачається, що ОСОБА_1 спростовує факт укладання договорів, підписання будь-яких первинних документів, участі у фінансово-господарській діяльності від імені ПП «Унісон Дизайн».

4. Позивачем було віднесено до складу витрат витрати суму 98529,97 грн. по взаєморозрахункам ПП «Інфініті Центр».

Зазначені витрати понесені позивачем за договорои поставки (виконання робіт) від 27.06.2012, згідно з яким ПП «Інфініті Центр» прийняло на себе зобов`язання щодо виготовлення шафи автоматичного управління ШАУ-3.2, шафи автоматичного управління ШАУ-4.1, шафи автоматичного управління ШАУ-4.2, шафи автоматичного управління ШАУ-5.2, шафи автоматичного управління ШАУ-0, шафи автоматичного управління ШАУ-3а, згідно з проектами І.В.-2012-257-А.АПГ; І.В.-2012-257-АДВ.АК із матеріалів та комплектуючих замовника, включаючи наступні види робіт: розробка схеми електричної принципової; монтаж шафи згідно зі схемою електричною принциповою; складання алгоритму розробки шафи; розробка програми; виконання слюсарних робіт; інсталяція, програмування контролерів, від лагодження програми та перевірка роботи шафи згідно з алгоритмом; розробка паспорта на шафу, а також за поставлений товар.

На підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано копії актів прийому-передачі матеріалів та комплектуючих, акту прийому-передачі та акт виконаних робіт, видаткові та податкові накладні, а також виписки з банку на підтвердження проведення розрахунків.

У ПП «Інфініті Центр» відсутнє майно та інші матеріальні ресурси, відсутні основні фонди, складські приміщення, транспортні засоби. Відповідно до БД АІС Податковий блок, свідоцтво платника ПДВ ПП «Інфініті Центр» анульовано - 06.06.2013.

5. Позивачем віднесено до складу витрат 422383,42 грн. по взаєморозрахунках з ТОВ «Регіонметал-Захід».

На підтвердження реальності господарських операцій позивачем надано копію договору субпідряду від 13.08.2012 №1017/1/5/С з додатком б/н до нього про затвердження договірної ціни, заключною відомістю ресурсів, локальною сметою, актом приймання і виконаних будівельних робіт, підсумковою відомістю ресурсів та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт; копію договору субпідряду від 03.09.2013 №1011/СР з додатками №1.1, №1.2, довідками про вартість виконаних будівельних робіт та актами приймання виконаних підрядних робіт; рахунки-фактури та видаткові накладні за договорами поставки товарів; податкові накладні та виписки з банку на підтвердження здійснення оплати за надані послуги та поставлений товар.

У ТОВ «Регіонметал-Захід» відсутнє майно та інші матеріальні ресурси, необхідні для здійснення операцій з купівлі-продажу, трудові ресурси, основні фонди, складські приміщення, транспортні засоби.

ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві було проведено документальну позапланову перевірку ТОВ «Інжиніринговий центр Ай.Бі.Тек» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських відносин з ПП «Унісон Дизайн» (код за ), ТОВ «Торгова компанія «Смарт» (код за ), ПП «Інфініті Центр» (код за ), ТОВ «Регіонметал-Захід» (код за ) та ТОВ «ЗД Солюшнс» (код за ) за період з 01.11.2011 по 30.09.2013, за результатами якої складено акт від 18.12.2013 № 803/26-55-22-08/32072453.

У вказаному акті перевірки контролюючим органом установлено порушення позивачем:

- підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток за 2012 рік на загальну суму 461 809,00 грн.;

- статті 185, пунктів 198.1, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 615 353,00 грн.

Такі висновки акта перевірки обґрунтовані тим, що операції позивача з вказаними суб`єктами господарювання не мають реального характеру та є фіктивними.

На підставі таких висновків акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 11.01.2014:

1) № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 567 261 грн., у тому числі за основним платежем - 461 809,00 грн., за штрафними санкціями - 115 452,00 грн.;

2) № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на 473 031,00 грн., у тому числі за основним платежем на 315 353,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 157 678,00 грн.

Вважаючи такі податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України (далі - ПК України), Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється коли отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Пунктом 86.9 статті 86 ПК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що в разі якщо грошове зобов`язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким податковим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим податковим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили. Матеріали такої перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються органу, що призначив перевірку.

Згідно з пунктом 58.4 статті 58 ПК України, у разі коли судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов`язаний визначити податкові зобов`язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов`язань за якими встановлена рішенням суду, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов`язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

У пп. 14.1.27, 14.1.36, 14.1.39, 14.1.156, 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, у порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Згідно з п. 44.1 ст. 44, п. 46.1 ст. 46 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначено статтею 198 Податкового кодексу України, згідно з якою право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/ послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України на час вчинення спірних операцій та видачі податкової накладної).

Відповідно до п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (п.п.139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

У ст. 1, ч. 1, 2 ст. 9 Закону № 996-XIV визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що законодавством, чинним на момент виникнення спірних правовідносин у цій справі, було передбачено однією з підстав для проведення перевірки платника податків - ухвалення відповідної постанови слідчого.

Разом з тим, правовою підставою для застосування контролюючим ораном приписів пункту 86.9 статті 86 ПК України, якою регламентовано імперативну заборону винесення за результатами такої перевірки відповідного податкового повідомлення-рішення, є одночасна наявність сукупності наступних умов: 1) кримінальне правадження, у рамках якого призначено таку перевірку, повинно здійснюватися у відношенні посадових осіб платника податків, який перевіряється; 2) предметом такого кримінального провадження мають бути податки та/або збори (тобто розслідування щодо відповідних кримінальних правопорушень).

Обставини справи, установлені судом апеляційної інстанції.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги та усуваючи неповноту з`ясування судом першої інстанції обставин цієї справи, на виконання висновків Верховного Суду, викладених у постанові в цій справі, колегія суддів установила, що перевірка ТОВ «Інжиніринговий центр Ай.Бі.Тек», за результатами якої податковим органом прийняті спірні податкові повідомлення-рішення від 11.01.2014 №№ , , була проведена на підставі постанови слідчого, ухваленої у рамках кримінального провадження від 21.11.2012 № 0000004.

Зазначене кримінальне провадження порушено за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьої статті 159-1 КК України (порушення порядку фінансування політичної партії, передвиборної агітації, агітації з всеукраїнського або місцевого референдуму), з приводу неправомірних дій службових осіб КМУ та інших осіб щодо порушення порядку фінансування виборчої компанії політичної парті (блоку).

31.10.2016 СВ Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, на момент виненсення контролюючим податковим органом оскаржуваних у цій справі податкових повідомлень-рішень від 11.01.2014 №№ , , були відсутні вищенаведені правові підстави для застосування пункту 86.9 статті 86 ПК України у відповідній редакції, а отже така правова норма правомірно не була застосована відповідачем і спірні рішення винесені ним своєчасно.

Аналізуючи інші доводи обох учасників справи та перевіряючи правомірність винесення вказаних податкових повідомлень-рішень по суті порушень, за які позивача притягнуто до відповідальності, колегія суддів зазначає, що правовою підставою для формування суб`єктом господарювання показників податкової звітності, які в наступному враховуються ним при обчисленні об`єкта оподаткування, є реальність здійснення господарських операцій, за якими ним були понесені такі витрати, що підтверджується відповідною первинною документацією.

Разом з тим, наявність оформлених первинних документів є не єдиним та беззаперечним доказом на підтвердження правомірності віднесення спірних сум до податкового кредиту у звітному періоді. Документи (у тому числі договори, накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

При цьому, слід враховувати, що статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть при формальному підтвердженні її первинними документами.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 05.05.2018 у справі 826/11377/14, від 27.02.2018 у справі № 813/1974/17, від 28.11.2019 у справі № 120/4208/18-а та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, є обов`язковими для врахування апеляційним судом при розгляді цієї справи.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що з наявними у справі первинними документами по правовідносинам позивача з ПП «Унісон Дизайн», ТОВ «Торгова компанія «Смарт», ПП «Інфініті Центр», ТОВ «Регіонметал-Захід» та ТОВ « 3Д Солюшнс» не підтверджується фактичне здійснення відповідних господарських операцій, їх ділової мети та відповідних економічних наслідків для позивача.

Водночас, судова колегія, надаючи оцінку всім обставинам цієї справи, приймає до уваги те, що більшості з вказаних контрагнетів позивача, а саме ПП «Унісон Дизайн», ПП «Інфініті Центр», ТОВ «Регіонметал-Захід» та ТОВ « 3Д Солюшнс» відсутні матеріально-технічні можливості для виконання відповідних операцій та штат працівників і жодних доказів щодо залучення ними третіх осіб та/або використання іншизх потужностей для виконання їх зобов`язань перед позивачем за відповідними договорами суду не надано.

Також апеляційний суд приймає до уваги, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.03.2013 у справі № 308/8461/13-к, який набрав законної сили, установлено «фіктивний» статус «транзитного» приватного підприємства «Унісон Дизайн», що несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть при формальному підтвердженні її первинними документами.

Крім того, у сукупності з викладеним судова колегія враховує, що всі первинні документи, якими оформлені операції позивача з ТОВ «Торгова компанія «Смарт», підписані зі сторони зазначеного контрагента директором ОСОБА_2 , відповідно до пояснень якого, він такі договори не укладав та участі у фінансово-господарській діяльності ТОВ «Торгова компанія «Смарт» не приймав.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що податкові повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 567 261 грн., та № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на 473 031,00 грн., у тому числі за основним платежем на 315 353,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 157 678,00 грн., є правмірними.

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.

Отже, судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві підлягає задоволенню, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 лютого 2020 року - скасуванню, а в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до частин першої та шостої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судова колегія встановила, що за подання позовної заяві у цій справі позивачем сплачено 1921,00 грн. (квитанція від 02.09.2019 /т. 1 а.с. 2/), ціна позову в цій справі становить 104501,00 грн., а за результатами апеляційного перегляду позов задоволено в частині вимог на суму 44 681,25 грн.

Отже, пропорційно до обсягу задоволених позовних вимог (42,75% від заявлених позовних вимог), на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 821,42 грн.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 лютого 2020 року - скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Інжиніринговий центр Ай.Бі.Тек» до Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 17 листопада 2020 року.

Головуючий суддя

Судді: