Справа № 447/2666/20
Суддя: Друзюк М. М.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/447/51/20
Справа №447/2666/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

17.11.2020 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області в складі :

головуючої судді Друзюк М.М.

секретар судового засідання Мазуркевич І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної полії у Львівській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського УПП у Львівській області-Царика Володимира Андрійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд адміністративним позовом до Управління патрульної полії у Львівській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського УПП у Львівській області-Царика Володимира Андрійовича , якому просить ,винести рішення, яким , скасувати постанову серії ЕАС № 3169492 від 21.09.2020 про накладення адміністративного стягнення , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Зазначає, що із змісту зазначеної постанови вбачається, що 21вересня 2020 року поліцейським інспектором УПП у Львівській області Царик В.А. відносно нього винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3169492, за якою його в порядку ст.. 122 ч.2 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн., за те, що він 21.09.2020 близько 10 год.48 хв. керуючи транспортним засобом здійснив обгін, перетинаючи горизонтальну розмітку 1.1. та виїхав на зустрічну смугу для руху транспортного засобу , чим порушив п.14 ПДР України - порушення правил обгону.

Пояснив, що він дійсно вданий час керував автомобілем марки Skoda Octavia на а/д Київ-Чоп в районі с. Більче- Волиця Миколаївського району Львівської області . Безпосередньо перед подією попереду нього повільно рухався один вантажний автомобіль, зі швидкістю приблизно 30 км/год , швидкість його автомобіля була 25 км/год. В цей час вантажний автомобіль різко загальмував та почав маневр зліва на право, тому він вимушено, щоб уникнути зіткнення із вантажним автомобілем, виїхав на зустрічну смугу руху, перетнувши суцільну лінію.

Звертає увагу, що згідно ПДР України, дозволяється перетинати суцільну лінію для обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше 30 км/год, що він і зробив у даному випадку.

Оскільки вищезгаданий маневр він здійснив вимушено, вважає вищезгадану постанову незаконною, та такою, що підлягає скасуванню

Також зазначає, що права, які передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення йому роз`яснено не було.

Вважає, що поліцейський не дотримався вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення та не з`ясував належним чином у спосіб передбачений законом всіх необхідних обставин, внаслідок чого незаконно та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності за ті дії, які не були ним вчинені. А тому просить адміністративний позов задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

В судове засідання від 17.11.2020 позивач та його представник Джуфер Б.М не з"явились, згідно поданої заяви, просили розгляд справи проводити у їх відстутності, адміністративний позов задоволити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції , поліцейський УПП у Львівській області-Царик В.А. в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

29.10.2020 від представника відповідачів - Доскоч К.Р. надійшло клопотання про надання строку для подання відзиву на позовну заяву до 03.11.2020. Розгляд справи неодноразово відкладався, однак від відповідачів не надійшло відзиву чи пояснень на позовну заяву.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

П. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Конституцією України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19).

З копії постанови серії ЕАМ № 3169492, від 21.09.2020 ,вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, однак це правило не стосується правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Суд враховує, що у позовній заяві, яка подана на адресу суду, позивач заперечує факт вчинення ним будь-якого правопорушення 21.09.2020.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідачами не виконано свого обов`язку передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України та не подано доказів щодо правомірності винесення інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Цариком В.А. оскаржуваної постанови, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Не здобуті такі докази і в судовому засіданні.

Судом при вирішенні справи враховано, що в ході судового розгляду відповідачем не надано доказів, на спростування позовних вимог щодо факту вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд приходить до висновку, що в діянні ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки стороною відповідача під час розгляду справи в суді не доведено наявність протиправної, винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, якою було б порушено ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто не доведено сам факт вчинення адміністративного правопорушення.

Виходячи з вимог статті 77 КАС України, відповідачі повинні були довести, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі -закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ч. 4 ст. 229, 241, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта Царика Володимира Андрійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3169492 від 21.09.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.- закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (03048, місто Київ, вул. Федора Ернста, будинок 3, Код ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 420,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Миколаївський районний суд Львівської області .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Друзюк М. М.