Справа № 160/13205/20
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській област, в якій просить:
- визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо відмови в призначенні пенсії;
- визнати незаконним рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №3 від 11 червня 2020 року.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 ) пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 20.05.2020 року, з урахуванням довідки, уточнюючої пільговий характер роботи від 01.06.2020 № 14 та зарахувавши при призначенні пенсії стаж моєї роботи з 20.02.1993 по 30.11.2001 в якості пільгового.
19.10.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
04.11.2020 року представником відповідача надано до суду відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що в трудовій книжці відсутні відомості, що позивач працював у підрозділах передбачених Списками повний робочий день. 11.06.2020 Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було розглянуто заяву щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи Позивача в ПАТ "Нікопольський південнотрубний завод". Відповідно довідці архівного відділу Нікопольської міської ради від 13.05.2020 №1197 за документами архівного фонду №249 ПАТ "Нікопольський південнотрубний завод" ОСОБА_1 працював: з 20.02.1993 (наказ від 20.02.1993 №44) ковалем - штампувальником на пресах ковальсько - пресованого цеху; з 01.09.1993 (наказ від 01.09.1993 № 9 ) переведений ковалем на молотах (підручним) цеху № 48; з 01.12.1997 (наказ від 01.12.1997 №74) переведений ковалем на молотах та пресах (підручним); з 30.11.2001 (наказ від 30.11.2001 №Д2339) - звільнений. У відомостях нарахування заробітної плати вказана кількість відпрацьованих днів (годин) та суми нарахованої заробітної плати з лютого 1993 року по листопад 2001 року, окрім жовтня 1994 року , липня 1996 року. Посада по якій проводились нарахування у відомостях не вказана. Доплати за бригадирство та шкідливі умови праці, сумісництво не здійснювались. Наданими документами підтверджено факт роботи позивача у ковальсько - пресовому цеху на посаді коваля на молатах і пресах ( НОМЕР_2 ), в якому структурному підрозділі металургійного виробництва працював не зазначено. Ковалі на молотах і пресах зайняті в ковальсько - пресовому виробництві правом на пенсію незалежно від віку до п. 3 ст. 114 не мають. За таких обставин Комісією було винесено рішення № 3 від 11 червня 2020 року, відповідно до якого, зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 20.02.1993 по 30.11.2001 до пільгового стажу відповідно до ч 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не має підстав.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 зазначає, що його стаж роботи становить більше 27 років, у зв`язку з цим 06.07.2020 року звернулась до Нікопольського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до вимог ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач, вважаючи протиправним не зарахування відповідачем до його пільгового стажу роботи періодів роботи з 20.02.1993р. по 30.11.2001 у ПАТ "Нікопольський південнотрубний завод, звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень
Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення(далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон №1058), зокрема, у статтях 1 і 8 відповідно.
Згідно п.2 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом № 1788.
Відповідно до положень п.16 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058 положення Закону № 1788 застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.
Відповідно до п.3 ст.114 Закону №1058, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.14 Закону № 1788, а саме, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Підпунктом 1.1 п.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 за №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за №110, встановлено, що трудова книжка єосновним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві,в установі,організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Пунктами 1, 2постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі Порядок № 637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів уній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи,служби,навчання,а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.
Як вбачається з копії трудової книжки серії НОМЕР_3 , позивач займав наступні посади:
з 20.02.1993 по 31.08.1993 - ковалем - штампувальником на пресі ковальсько-пресового цеху;
з 01.09.1993 по 30. 11.1997 - ковалем на молотах;
з 01.12.1997 по 30.11.2001 - ковалем на молотах і пресах ковальсько-пресового цеху.
Відповідач у рішенні від 11.06.2020 року про результат розгляду заяви, було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з недостатністю пільгового стажу. Відповідачем не зараховані періоди роботи позивача з 20.02.1993р. по 30.11.2001 року, оскільки трудовій книжці відсутні відомості, що позивач працював у підрозділах передбачених Списками повний робочий день.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертаючись до органу пенсійного фонду разом із заявою про призначення пенсії надав довідки архівного відділу Нікопольської міської ради від 13.05.2020 року в яких зазначено відомості щодо нарахування заробітної плати та кількість відпрацьованих годин.
Процедура застосування Списків №1 і №2 визначена Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року № 383 (далі Порядок №383).
Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).
В період з 20.02.1993р. по 30.11.2001 року діяли Списки виробництв, робіт; професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах затверджені Постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року№ 162 таПостановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.
Крім того, постановою Кабінету Міністрів України №202 від 31.03.1994 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.
Так, відповідно до Розділу V " Металургійне виробництво чорних та кольорових металів (рудопідготовка, збагачення, окускування, випал руд і нерудних копалин, коксохімічне виробництво, виробництво динасових виробів)" Постанови №202: ковалі на молотах і пресах. Мають право на пільгову пенсію відповідно до положень ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Архівні довідки за документами архівного фонду №249 ПАТ "Нікопольський південнотрубний завод" за №1180 від 13.02.2020р.,№1181 від 13.05.2020р., №1177 від 13.05.2020р., які були надані позивачем, підтверджують пільговий характер роботи, а саме: з повним робочим днем з 20.02.1993р. по 30.11.2001р.
Отже, суд вважає, відповідачем безпідставно зроблений висновок про те, що вказаний період роботи позивача не підпадає під види робіт, визначені в ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Отже, вимога позивача про зарахування періоду робити з 20.02.1993 по 30.11.2001 до пільгового стажу відповідно до частини 3статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд вважає обґрунтованою.
Щодо вимоги позивача урахувати довідку уточнюючий пільговий характер роботи від 01.06.2020 № 14 при призначенні пенсії, то суд зазначає наступне.
ПрАТ «Нікопольський завод технологічного оснащення» видав довідку від 01.06.2020р. № 14 позивачу про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній та стосується періоду роботи позивача з 03.12.2001 року по 01.06.2020 року.
Однак в оскаржуваному рішенні відповідача вказаній довідці не надана відповідна оцінка.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до ч. 3 ст. 114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 20.05.2020 року, суд вважає за потрібне зазначити про наступне.
У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.
Згідно Рекомендації Комітету Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Науковий висновок Верховного Суду щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією від 13 квітня 2018 року.
Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи бездіяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким;
- дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни "може", "має право", "за власної ініціативи", "дбає", "забезпечує", "веде діяльність", "встановлює", "визначає", "на свій розсуд". Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження; подібний термін є приводом для докладного аналізу закону на предмет того, що відповідне повноваження є дійсно дискреційним;
- при реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.
- критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об`єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Таким чином, суди не наділені повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України та не вправі підміняти собою держані органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.
Отже, суд відмовляє у задоволенні даної позовної вимоги.
У відповідності до вимог ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про вихід за межі заявлених позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розгляну заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням довідки уточнюючої пільговий характер роботи № 14 від 01.06.2020 року ПрАТ «Нікопольський завод технологічного оснащення» та з урахуванням висновків суду, викладених в даному рішенні, оскільки це є необхідним для захисту права та інтересів позивача.
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 840 грн. 80 коп., що документально підтверджується квитанціями №47 від 27.07.2020 року.
Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 420,40 грн.
Керуючись ст.ст. 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 3 від 11.06.2020 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи з 20.02.1993 по 30.11.2001 у Нікопольському південнотрубному заводі, який перейменовано у ПАТ «Нікопольський південнотрубний завод».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розгляну заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 06.07.2020 року з урахуванням довідки уточнюючої пільговий характер роботи № 14 від 01.06.2020 року ПрАТ «Нікопольський завод технологічного оснащення» та з урахуванням висновків суду, викладених в даному рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (код іпн НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судові витрати з оплати судового збору у розмірі 420,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) С.В. Златін

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді Лісна А.М.

Рішення не набрало законної сили станом на 19.11.2020 року

Помічник судді Лісна А.М.