Справа № 1.380.2019.003007
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клименко О.М., за участю секретаря судового засідання Надич М.О., та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не з`явився

відповідача: представник Волянський О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні адміністративну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» до Західного офісу Держаудитслужби про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Львівське комунальне підприємство «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» (Позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Західного офісу Держаудитслужби (Відповідач), в якому просить:

- визнати бездіяльність Західного офісу Держаудитслужби, що полягає в порушенні термінів та порядку оформлення та надання для ознайомлення примірників акту ревізії № 06-24/5 від 31.05.2019 р. фінансово-господарської діяльності Львівського комунального підприємства «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2019 р. протиправною та зобов`язати відповідача надати Львівському комунальному підприємству «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» для ознайомлення та підписання примірники акту ревізії № 06-24/5 від 31.05.2019 р. фінансово-господарської діяльності Львівського комунального підприємства «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2019 р., що відповідають законодавству.

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи;

- постановити окрему ухвалу і направити її начальнику Західного офісу Держаудитслужби Кроляку Р.Й. про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника відділу контролю в галузі ЖКГ, інфраструктури та зв`язку Західного офісу Держаудитслужби ОСОБА_1 та головного державного аудитора Західного офісу Держаудитслужби Нагурної Н.В.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до п.1.3.4.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю на І квартал 2019 р., на підставі направлень №№ 273, 274 від 21.03.2019 р. (з продовженнями терміну дії), виданих начальником Західного офісу Держаудитслужби Кроляком Р.Й., заступником начальника відділу контролю в галузі ЖКГ, інфраструктури та зв`язку Західного офісу Держаудитслужби Біляковською І.М. (направлення № 273 від 21.03.2019 р.) та головним державним аудитором Західного офісу Держаудитслужби Нагурною Н.В. (направлення № 274 від 21.03.2019 р.) була проведена ревізія фінансово-господарської діяльності ЛКП «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2019 р.

За направленнями та відповідно до затвердженого Плану проведення заходів державного фінансового контролю на І квартал 2019 р. термін проведення ревізії з 21.03.2019 р. по 30.05.2019 р. Фактично ревізія тривала до 07.06.2019 р. включно, а зазначені посадові особи Західного офісу Держаудитслужби в порушення ст. ст. 11, 12 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» працювали на території підприємства ще 07.06.2019 р., про що було складено відповідний акт від 07.06.2019 р.

Позивач стверджує, що станом на 12 годину 00 хвилин 07.06.2019 р. акт ревізії в порушення вимог п. 39 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006р. № 550 виданий на ознайомлення ще не був, а отриманий цього ж дня, після зауваження директора підприємства, 1-й та 3-й примірники акту № 06-24/5 від 31.05.2019 р. ревізії фінансово-господарської діяльності ЛКП «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2019 р. не відповідали п.35-п.39 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 р. № 550, крім того заступник начальника відділу контролю в галузі ЖКГ, інфраструктури та зв`язку Західного офісу Держаудитслужби Біляковська І.М. особисто вимагала від директора підприємства підписати акт ревізії, що мав вигляд чернетки, 06.06.2019 р. без підпису попереднім числом 1-й та 3-й примірники акту ревізії взагалі на ознайомлення не видавались.

Позивач вважає, що документ, наданий для ознайомлення об`єкту контролю 07.06.2019 р. взагалі не с актом ревізії, оформленням відповідно до чинного законодавства України, а є лише чернеткою зазначеного документу, що є прямим порушенням ст. 12 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», відповідно до якої службові особи органів державного фінансового контролю зобов`язані суворо додержуватись Конституції України, законів України, прав та інтересів громадян, підприємств, установ і організацій, що охороняються законом.

З приводу зазначених порушень та бездіяльності Західного офісу Держаудитслужби щодо надання належним чином оформлених 1-го та 3-го примірників акту ревізії фінансово-господарської діяльності ЛКП «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» 10.06.2019 р. звернулось до відповідача з заявою № 232.

12.06.2019 р. заступником начальника відділу контролю в галузі ЖКГ, інфраструктури та зв`язку Західного офісу Держаудитслужби Біляковською І.М. особисто через канцелярію підприємства був наданий лист відповідача «Про розгляд звернень» від 11.06.2019 р. № 13-15/3509-2019, що був зареєстрований за вхідним №113 та 2-й примірник акту ревізії № 06-24/5 від 31.05.2019 р. фінансово-господарської діяльності ЛКП «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2019 р., що відрізняється від 1-го та 3-го примірників акту ревізії, з яких не зрозуміло до якого документу вони мають відношення, у тексті примірника акту № 2 численні виправлення, тексти 2-го та 1-го й 3-го примірників акту ревізії відрізняються.

На думку позивача, бездіяльність відповідача, що характеризується відсутністю дій щодо видачі у терміни передбачені законодавством належним чином оформлених примірників акту ревізії фінансово-господарської діяльності ЛКП «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2019 р. є протиправною та такою, що порушує права та інтереси позивача на своєчасне ознайомлення з актом ревізії (п. 39, п. 40 Порядку), оформленим у відповідності до законодавства (п.35 - п. 39 Порядку), аналізом викладених у ньому обставин та своєчасним наданням заперечень на акт ревізії відповідно до термінів встановлених законодавством, що є невід`ємною частиною акту ревізії.

18.07.2019 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому додатково зазначено, що підписи, проставлені посадовими особами позивача, якраз свідчать про те, ознайомлювались та підписували вони документи, що не були оригінальними примірниками акту ревізії, підписували вони чернетки, жодним чином не скріплені, з відокремленими аркушами, не завізовані посадовою особою органу державного фінансового контролю на кожній сторінці, з помилками та без жодних додатків, на які посилався контролюючий орган у своєму акті.

Стверджує, що жодних доказів, які б спростовували твердження позивача відповідач не додає до відзиву, навпаки, відповідач підтверджує, що його посадові особи перебували на території підприємства 31.05.2019 р., 03.06.2019 р. та 04.06.2019 р. за погодженням з директором ЛКП «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг», при цьому якими доказами відповідач доводить наявність такої «згоди» невідомо. Доводи відповідача щодо стороннього втручання у відеозапис є надуманими, бо оригінал відеозапису здійснюється відразу на відеореєстратор системи відеонагляду, а до суду надані копії оригінального відеозапису на флеш-накопичувачі.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити та стягнути з відповідача судові витрати та постановити окрему ухвалу і направити її начальнику Західного офісу Держаудитслужби Кроляку Р.Й. про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника відділу контролю в галузі ЖКГ, інфраструктури та зв`язку Західного офісу Держаудитслужби ОСОБА_1 та головного державного аудитора Західного офісу Держаудитслужби Нагурної Н.В.

В судове засідання, призначене на 15 жовтня 2020 року позивач явки уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності не подав, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а.с.51-53, т.4).

Судове засідання, призначене на 15 жовтня 2020 року, ухвалою суду, яка занесена в протокол судового засідання відкладено на 03 листопада 2020 року у зв`язку з неявкою позивача без поважних причин.

03 листопада 2020 року представник позивача адвокат О. Дегтяренко подав через електронну адресу суду (вх. № 9865ел) клопотання, у якому зазначив про те, що перебуває у відрядженні в м. Самбір як захисник Сольчаника Любомира Тарасовича у кримінальній справі № 452/2414/20, розгляд якої призначений 03 листопада 2020 року на 15:00 год. у Самбірському міськрайонному суді Львівської області. Повідомив, що ОСОБА_2 перебуває у слідчому ізоляторі, в ході судового засідання буде розглянуто питання зміни запобіжного заходу.

Зважаючи на викладене просив розгляд справи № 1.380.2019.003007 відкласти на іншу дату.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначені статтею 205 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із пунктом 2 частини 3 статті 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Крім того, абзацом першим частини 5 статті 205 КАС України передбачено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

Слід звернути увагу на те, що загальнообов`язкові процесуальні правила статті 205 КАС України є певною формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Правила цієї статті встановлюють умови та підстави, які спрямовані на те, щоб учасники судового процесу й, зокрема, суд не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Разом з тим правила цієї статті прописують наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.

Суд зауважує, що позивач, будучи належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 799, повторно не прибув у судове засідання, призначене на 03 листопада 2020 року, що, враховуючи приписи пункту 2 частини 3 статті 205 КАС України має наслідком розгляду справи за його відсутності.

Водночас, у судовому засіданні 03 листопада 2020 року представник відповідача наполягав на розгляді справи по суті, із урахуванням повторної неявки представника позивача в судове засідання.

Таким чином, зважаючи на вищенаведене та беручи до уваги те, що позивач, який був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, повторно не з`явився у судове засідання, заяви (клопотання) про розгляд справи за його відсутності не подав, а також враховуючи заявлене представником відповідача клопотання, суд дійшов висновку про необхідність розгляду цієї справи по суті на підставі наявних у ній доказів без допиту свідків, яких за ініціативою позивача суд неодноразово викликав в судові засідання.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказує, відповідно до п. 1.3.4.1 плану заходів державного фінансового контролю на І квартал 2019 року, на підставі направлень, виданих начальником Західного офісу Держаудитслужби від 21.03.2019 №№ 273, 274, заступником начальника відділу контролю у галузі ЖКГ, інфраструктури та зв`язку ОСОБА_1 та головними державними аудиторами цього ж відділу Нагурною Н.В. проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ЛКП «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2019 р.

За результатами ревізії, складено акт ревізії фінансово-господарської діяльності Львівського комунального підприємства «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» за період з 01.01.2016 по 28.02.2019 від 31.05.2019 №06-24/5.

Відповідач зазначив, що відповідно до п.39 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її територіальними органами, затвердженого постановою КМУ від 20.04.2006 №550, 06.06.2019 перший та третій примірники акту ревізії було вручено для ознайомлення та підписання, директору ЛКП «ВРК обрядових послуг» Герасимюку О.М., про що свідчить проставлена ним дата та підпис на 76 сторінці другого примірника акту ревізії.

Вказані примірники були підписані директором та головним бухгалтером із запереченнями та повернуті Західному офісу Держаудитслужби супровідним листом від 11.06.2019 №245.

Зазначає, що 12.06.2019 листом Західного офісу Держаудитслужби від 11.06.2019 №13-15/3509-2019 через канцелярію ЛКП «ВРК обрядових послуг» було вручено другий примірник акту ревізії з додатками у визначений законодавством термін. Підписані перший та третій примірники акту ревізії використовуються Західним офісом Держаудитслужби для подальшої реалізації матеріалів ревізії, як це передбачено розділом «Реалізація результатів ревізії» Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її територіальними органами, затвердженого постановою КМУ від 20.04.2006 №550.

Відповідач зауважив, що ревізія тривала 21.03.2019 по 30.05.2019 року у визначений законодавством термін, належним чином оформлені перший та третій примірники акта ревізії було вручено директору ЛКП «ВРК обрядових послуг» 06.06.2019. У період з 31.05.2019 року по 06.06.2019 року працівниками Західного офісу Держаудитслужби здійснювалось написання акта ревізії та його підготовка для вручення та ознайомлення об`єкту контролю.

Відповідач просить врахувати, що чинне законодавство не містить заборони здійснювати написання акта ревізії після її завершення у приміщенні об`єкта контролю за його погодженням (згодою). При цьому, написання акту та фіксування результатів ревізії здійснюється на підставі та з урахуванням установчих, фінансових, бухгалтерських (первинних і зведених) документів, статистичної, фінансової та бюджетної звітності, господарських договорів, розпорядчих та інших документів об`єкта контролю, пов`язаних з плануванням і провадженням фінансово-господарської діяльності, веденням бухгалтерського обліку, складенням фінансової звітності (п.16 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її територіальними органами, затвердженого постановою КМУ від 20.04.2006 №550).

На думку відповідача, не відповідає дійсності наведене у позові твердження про те, що працівниками Західного офісу Держаудитслужби вручено підприємству чернетки акта ревізії, відповідач заперечив цей факт. Зокрема, акт ревізії (три примірники) складено на паперовому носії державною мовою, має наскрізну нумерацію сторінок. На першому аркуші акта ревізії, який оформлений на бланку органу державного фінансового контролю, зазначено назву документа (акт), дата і номер, місце складення. Акт ревізії містить: вступну частину; констатуючу частину, висновок про наявність або сутність порушень законодавства, а також у разі наявності визначений в установленому законодавством порядку розмір збитків, завданих державі чи об`єкту контролю внаслідок таких порушень.

Відповідач просить врахувати, що ні Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», ні Порядком проведення інспектування Державною аудиторською службою, її територіальними органами, затвердженого постановою КМУ від 20.04.2006 №550, не передбачено права, можливості чи будь-яких інших дій на здійснення відеозапису чи відеофіксацїі, в тому числі об`єктом контролю, проведення органом державного фінансового контролю чи його посадовими (службовими) контрольного заходу.

Також Західний офіс Держаудитслужби зазначає, що жодних інтересів та прав позивача не порушував, а обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не забезпечить відновлення порушеного права позивача, та є таким, що неможливо об`єктивно здійснити та виконати.

Також відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач додатково вказав, що відповідно до п.42 Порядку у разі підписання акта ревізії із запереченнями (зауваженнями) об`єкта контролю у строк не пізніше ніж 5 робочих днів після повернення органу фінансового контролю акта ревізії повинен подати йому письмові заперечення. Так, перший і третій примірники акта були підписані директором та головним бухгалтером із запереченнями та повернуті Західному офісу Держаудитслужби листом від 11.06.2019 №245. Заперечення позивачем надано 19.06.2019.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 19 червня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 25.07.2019 року зупинено провадження у справі до 12.09.2019 року для надання можливості для примирення. Ухвалою від 12 вересня 22019 року було продовжено процесуальний строк зупинення провадження у справі до 15.10.2019 року. Ухвалою від 15.10.2019 року поновлено провадження у даній справі.

В судовому засіданні 04.02.2020 року ухвалою суду, яка занесена в протокол судового засідання було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями учасників справи у зв`язку із запровадженням на території України карантину з метою не поширення COVID-19.

Суд заслухав пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, відеозапис за підписом ЕЦП, показання свідка ОСОБА_3 , оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1.3.4.1 плану заходів державного фінансового контролю на І квартал 2019 року, на підставі направлень, виданих начальником Західного офісу Держаудитслужби від 21.03.2019 №№ 273, 274, заступником начальника відділу контролю у галузі ЖКГ, інфраструктури та зв`язку ОСОБА_1 та головними державними аудиторами цього ж відділу Нагурною Н.В. проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ЛКП «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» за період з 01.01.2016 р. по 28.02.2019 р.

За результатами ревізії, складено акт ревізії фінансово-господарської діяльності Львівського комунального підприємства «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» за період з 01.01.2016 по 28.02.2019 від 31.05.2019 №06-24/5.

Предметом спору у даній справі є дії контролюючого органу щодо проведення перевірки та щодо складання та вручення позивачу Акту від 31.05.2019 №06-24/5.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-ХІІ (із змінами та доповненнями) (далі - Закон № 2939-ХІІ) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Згідно із пунктом 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2016 року № 43 (далі - Положення) Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Частинами першою - другою статті 2 Закону № 2939-ХІІ визначено головні завдання органу державного фінансового контролю.

Одним із видів державного фінансового контролю, згідно із частиною першою статті 4 Закону № 2939-ХІІ, є інспектування, яке здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 затверджений Порядок проведення інспектування Державною аудиторською службою, її територіальними органами (далі - Порядок № 550), який визначає процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб`єктів господарювання.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 550, інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

Згідно з п. 38 Порядку №550, акт ревізії складається у трьох примірниках: перший - для органу державного фінансового контролю, другий - для об`єкта контролю, третій - для передачі правоохоронним органам у випадках, передбачених цим Порядком та законодавством.

Для унеможливлення підробки примірники акта візуються посадовою особою органу державного фінансового контролю на кожній сторінці із зазначенням на останній сторінці загальної кількості сторінок.

Отже, як вбачається із наведеної норми Порядку №550 візування примірників акта здійснюється для унеможливлення його підробки об`єктом контролю, якому перший і третій примірники вручаються для ознайомлення та підписання.

Пунктом 39 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її територіальними органами, затвердженого постановою КМУ від 20.04.2006 року №550, визначено, що після складання акта ревізії посадова особа органу державного фінансового контролю підписує всі його примірники та забезпечує реєстрацію в журналі реєстрації актів ревізій. Перший і третій примірники акта ревізії надаються для ознайомлення і підписання об`єкту контролю у строк не пізніше ніж 5 робочих днів після закінчення ревізії одним із таких способів:

а) особисто під розписку керівнику або головному бухгалтеру об`єкта контролю;

б) через канцелярію (підрозділ з питань діловодства) з відміткою на примірнику акта органу державного фінансового контролю про дату реєстрації в журналі вхідної кореспонденції об`єкта контролю та підписом працівника канцелярії (загального відділу), який здійснив реєстрацію;

в) рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням. При цьому на примірнику акта, що залишається в органі державного фінансового контролю, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів ревізії.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог п.39 Порядку №550 і перший, і третій примірники акту ревізії було вручено для ознайомлення та підписання, директору ЛКП «ВРК обрядових послуг» Герасимюку О.М., про що свідчить проставлена ним дата та підпис на 76 сторінці другого примірника акту ревізії.

Під час вручення цих примірників акта жодних застережень про їх не відповідність вимогам п.35 Порядку № 550, керівником підприємства не було зазначено. Вказані примірники акта ревізії були підписані директором та головним бухгалтером із запереченнями та повернуті Західному офісу Держаудитслужби супровідним листом від 11.06.2019 №245.

12.06.2019 листом Західного офісу Держаудитслужби від 11.06.2019 №13-15/3509-2019 через канцелярію ЛКП «ВРК обрядових послуг» було вручено другий примірник акту ревізії з додатками у визначений законодавством термін.

Щодо проведення перевірки понад строки, встановлені ст. 11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», суд враховує наступне.

Так, ст. 11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачено, що тривалість планової виїзної ревізії не повинна перевищувати 30 робочих днів. Тривалість позапланової виїзної ревізії не повинна перевищувати 15 робочих днів.

Подовження термінів проведення планової або позапланової виїзної ревізії можливе лише за рішенням суду на термін, що не перевищує 15 робочих днів для планової виїзної ревізії та 5 робочих днів для позапланової виїзної ревізії.

Судом встановлено, що ревізію проведено з 21.03.2019 по 30.05.2019 у відповідності до питань програми ревізії та робочого плану з відома директора ЛКП «ВРК обрядових послуг» Герасимюка Олега Миколайовича в присутності головного бухгалтера Міхеєвої Світлани Василівни. Ревізію було зупинено на період з 28.03.2019 по 22.04.2019 для проведення зустрічних перевірок.

Як зазначено вище, ревізія тривала з 21.03.2019 по 30.05.2019 року у визначений законодавством термін, належним чином оформлені перший та третій примірники акта ревізії було вручено директору ЛКП «ВРК обрядових послуг» 06.06.2019.

У період з 31.05.2019 по 06.06.2019 року працівниками Західного офісу Держаудитслужби здійснювалось написання акта ревізії та його підготовка для вручення та ознайомлення об`єкту контролю.

Відповідачем не заперечувалась та обставина, що у вказаний період часу, а саме після 31.05.2019 року за усним погодженням з директором ЛКП «ВРК обрядових послуг» заступник начальника відділу контролю в галузі ЖКГ, інфраструктури та зв`язку Західного офісу Держаудитслужби Біляковська І.М. та головний державний аудитор ОСОБА_3 здійснювали написання акта ревізії в приміщенні ЛКП «ВРК обрядових послуг», наведене підтверджено і відеозаписом, дослідженим судом, а також показаннями свідка ОСОБА_3 .

Суд погоджується із доводами позивача, що Порядок №550 не містить заборони здійснювати написання акта ревізії після її завершення у приміщенні об`єкта контролю за його погодженням (згодою).

Слід зазначити, директор ЛКП «ВРК обрядових послуг» жодних дій чи звернень з приводу протиправного перебування посадових осіб Західного офісу Держаудитслужби в приміщенні ЛКП «ВРК обрядових послуг» (на об`єкті контролю) протягом 31.05.2019 по 06.06.2019 не вчиняв, будь-які докази відсутності його згоди на перебування посадових осіб відповідача у приміщенні об`єкта контролю матеріали справи не містять.

В той же час, акт огляду приміщення та фіксації продовження ревізії фінансово-господарської діяльності підприємства поза встановленими термінами, датований 07.05.2019 та підписаний працівниками підприємства вже після вручення 06.06.2019 акта ревізії, а фактів, які б свідчили саме про написання акта ревізії 07.06.2019 року матеріали справи не містять, не надано таких доказів на обґрунтування позовних вимог і позивачем.

Судом досліджено 1, 2, 3 примірники акта ревізії, і доводи позивача, що вони є чернетками, не знайшли свого підтвердження, оскільки оформлені відповідно до п.35 Порядку №550, яким передбачено вимоги до оформлення акта ревізії.

Зокрема, акт ревізії (три примірники) складено на паперовому носії державною мовою, має наскрізну нумерацію сторінок. На першому аркуші акта ревізії, який оформлений на бланку органу державного фінансового контролю, зазначено назву документа (акт), дата і номер, місце складення. Акт ревізії містить: вступну частину, в якій зазначено підстави для проведення ревізії, тему ревізії, повну назву об`єкта контролю, його місцезнаходження, відомості про організаційно-правову форму та форму власності, дати початку і закінчення ревізії, період, який підлягав ревізії, перелік посадових осіб органу державного фінансового контролю та залучених спеціалістів, що проводили ревізію, перелік посадових осіб, які відповідали за фінансово-господарську діяльність об`єкта контролю у період, що підлягав ревізії; констатуючу частину в якій наведено інформацію про результати ревізії в розрізі кожного питання програми із зазначенням, за який період, яким способом та за якими документами перевірено ці питання, висновок про наявність або сутність порушень законодавства, а також у разі наявності визначений в установленому законодавством порядку розмір збитків, завданих державі чи об`єкту контролю внаслідок таких порушень, примірники акта завізовано посадовою особою органу державного фінансового контролю, на усіх примірниках наявні підписи на останній сторінці.

Також суд враховує, що відповідно до п.42 Порядку №550 у разі підписання акта ревізії із запереченнями (зауваженнями) об`єкта контролю у строк не пізніше ніж 5 робочих днів після повернення органу фінансового контролю акта ревізії повинен подати йому письмові заперечення. Так, перший і третій примірники акта були підписані директором та головним бухгалтером із запереченнями та повернуті Західному офісу Держаудитслужби листом від 11.06.2019 №245. Заперечення позивачем надано 19.06.2019 року.

Отже, встановлені судом обставини переконують у дотриманні відповідачем вимог Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її територіальними органами, затвердженого постановою КМУ від 20.04.2006 №550.

Водночас, перевіряючи доводи позивача на предмет порушення його права щодо проведення перевірки та складання і вручення акту ревізії фінансово-господарської діяльності Львівського комунального підприємства «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» за період з 01.01.2016 по 28.02.2019 від 31.05.2019 №06-24/5, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конституційний Суд, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції, в рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Суд вважає, що в межах даних правовідносин відповідачем будь-яких рішень, дій чи бездіяльності, які б порушували права, свободи чи інтереси позивача, не приймалося та не вчинялося.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначається, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини для того, щоби мати можливість звернутися за захистом до суду особа має довести, що вона є жертвою порушення прав. Щоби претендувати на статус жертви такого порушення, оспорюваний захід має безпосередньо зашкодити особі (рішення «Аксу проти Туреччини» [Aksu v. Turkey] пункт 50; «Берден» [Burden v. the United Kingdom] пункт 33; «Тенасе проти Молдови» [Tгnase v. Moldova]).

Тобто, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Встановлення факту наявності порушення права, свободи чи інтересу особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковим під час судового розгляду.

Позивач не навів жодних доказів щодо існування реального негативного впливу безпосередньо на його права та, що відповідач своїми діями щодо проведення перевірки та складання та вручення акту ревізії фінансово-господарської діяльності Львівського комунального підприємства «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» за період з 01.01.2016 по 28.02.2019 від 31.05.2019 №06-24/5 порушив його права, свободи чи інтереси і що в нього виникло право на звернення до суду за їх захистом.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Щодо інших доводів позивача, які викладені у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими Суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи зазначені позивачем, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити.

За змістом, ч.1, ч.2 ст. 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Оскільки, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, відтак і підстави для винесення окремої ухвали, у суду відсутні.

Відповідно до ст. 139 КАС України повернення судових витрат позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову не передбачено.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Львівського комунального підприємства «Виробничо-реставраційний комбінат обрядових послуг» (вул. К. Левицького, 94, м. Львів, 79017) до Західного офісу Держаудитслужби (вул. Костюшка, 8, м. Львів, 79000) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 16 листопада 2020 року.

Суддя Клименко О.М.