Справа № 200/7484/20-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 р. Справа№200/7484/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Аляб`єва І.Г.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Волновасько-Мангушського управління Головного управління ДПС у Донецькій області (пр-т Миру, 75, смт.Мангуш, Донецька область, 87400), Головного управління ДПС у Донецькій області (в.Італійська,59, м.Маріуполь, Донецька область, 87500, ) треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача Нікольська селищна рада (вул.Пушкіна, 94, смт.Нікольське, Донецька область, 87000, ), Управління державної Казначейської служби України у Нікольському районі Донецької області (вул.Свободи, 128, смт.Нікольське, Донецька область, 87000, ) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Волновасько-Мангушського управління Головного управління ДПС у Донецькій області (пр-т Миру, 75, смт.Мангуш, Донецька область, 87400), Головного управління ДПС у Донецькій області (в.Італійська,59, м.Маріуполь, Донецька область, 87500, ) треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача Нікольська селищна рада (вул.Пушкіна, 94, смт.Нікольське, Донецька область, 87000, ), Управління державної Казначейської служби України у Нікольському районі Донецької області (вул.Свободи, 128, смт.Нікольське, Донецька область, 87000, ) в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Донецькій області та Волновасько-Мангушського управління Головного управління ДПС у Донецькій області про відмову у вчиненні дій щодо повернення надмірно сплачених коштів плати за землю;

- зобов`язати податковий орган подати до виконавчого органу, що здійснює казначейське обслуговування - висновок про повернення надмірно сплаченої плати за землю за період з 14.04.2014 року по 08 червня 2016 року, шляхом перерахування грошових коштів у сумі 28640,00 грн ОСОБА_1 на поточний рахунок НОМЕР_2 у Донецькому РУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК»;

- стягнути з відповідача судовий збір у сумі 840,80 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачем за період з квітня 2014 по червень 2016 року було надмірно сплачено податок з орендної плати за землю.

Позивач зазначає, що згідно зі ст.6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 за №1669-УІІ (в редакції закону до 08.06.2016), тобто, з дня набрання чинності цього закону, а саме з 14.04.2014 до внесення змін до нього 08.06.2016 прямо було передбачено. Що «під час проведення антитерористичної операції звільнити суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності».

Також Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність деяких розпоряджень КМУ» від 02.12.2015 №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція де в п.10 смт.Нікольське (Володарське) (Нікольська (Володарська) селищна рада) вказане як населений пункт, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Після внесення змін до ст.6 в редакції Закону від 17.05.2016 №1365-УІІІ (набрав чинності 08.06.2016) було передбачено «звільнити суб`єктів господарювання від плати за користуванням земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону», де перелічені тільки ті населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. В цьому переліку смт.Володарське (Нікольське) вже не має.

Виходячи з наведеного позивач вважає, що у період з квітня 2014 по червень 2016 року позивач був звільнений від сплати орендної плати за землю, отже за вказаний період утворюється переплата, яку відповідачі протиправно відмовляються відшкодовувати позивачу.

Ухвалою суду від 13.08.2020 залишено позов без руху та надано строк на усунення недоліків позовної заяви. Позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.08.2020 відкрито провадження в адміністративній справі № 200/7484/20-а та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 23.09.2020.

23.09.2020 розгляд справи відкладено на 12.10.2020.

Ухвалою суду від 12.10.2020 закрито підготовче засідання, розгляд справи по суті призначено на 27.10.2020.

27.10.2020 розгляд справи відкладено на 02.11.2020.

До судового засідання позивач та представник відповідача не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Управління державної Казначейської служби України у Нікольському районі Донецької області та позивач надали клопотання про розгляд справи без участі.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Нікольській ДПІ Волновасько-Мангушського управління ГУ ДПС у Донецькій області, як основний платник.

05.05.2008 між Володарською селищною радою, як орендодавцем та ОСОБА_1 як орендарем укладено договір оренди землі.

ОСОБА_1 до податкового органу були надані декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) від 20.02.2014 №; від 16.02.2015 № та від 19.02.2016 №.

За період з 14.04.2014 по 08.06.2016 позивачем було сплачено орендну плату за користування земельною ділянкою у загальному розмірі 28 640,00 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Зазначені кошти були зараховані до відповідного бюджету, зазначені обставини не спірними у справі та не заперечуються відповідачем.

17.07.2017 позивач звернувся до Головного управління ДФС у Донецькій області з заявою про повернення надмірно сплачених коштів з орендної плати за землю.

Листом Головного управління ДФС у Донецькій області від 26.10.2017 №27792/10/05-99-48-12 повідомлено ОСОБА_1 про відмову у поверненні надмірно сплачених коштів з орендної плати за землю у зв`язку з тим, що відповідно до статей 286,288 Податкового кодексу України позивачем було самостійно надано податкові декларації за 2014-2016 роки та сплачено по ним орендну плату у повному обсязі. Підстави для повернення надмірно сплачених коштів з орендної плати за землю відсутні, оскільки відсутня переплата.

06.03.2020 позивач звернувся до Мангушської об`єднаного державної податкової інспекції з вимогою про повернення надмірно сплачених коштів з орендної плати за землю.

Листом Головного управління ДПС у Донецькій області від 09.04.2020 №30912/10/05-99-56-34 позивачу відмовлено у задоволені заяви про повернення надмірно сплачених коштів з орендної плати за землю оскільки позивачем самостійно визначено суму відповідних зобов`язань та зазначено, що кошти не підлягають поверненню за правилами п.п.37.8 Прикінцевих та перехідних положень ПК України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзаців двадцять шостого, двадцять сьомого підпункту 5 пункту 135 розділу I Закону України від 21.12.2016 № 1797 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», який набрав чинності з 1 січня 2017 року (крім його окремих положень), підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 38, підпункт 38.7 Прикінцевих та перехідних положень якого було викладено в такій редакції:

"38.7. Не нараховується та не сплачується плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, які розташовані на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення та перебувають у власності та/або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, у період з 14 квітня 2014 року до 31 грудня року, в якому завершено антитерористичну операцію.

Нараховані та сплачені за період проведення антитерористичної операції суми плати за землю відповідно до статей 269-289 цього Кодексу вважаються надміру сплаченими грошовими зобов`язаннями та підлягають поверненню".

Згідно з положеннями абзаців двадцять четвертого, двадцять п`ятого, двадцять шостого розділу I Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо уточнення деяких положень та усунення суперечностей, що виникли при прийнятті Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 23.03.2017 № 1989, який набрав чинності з 15 квітня 2017 року, підпункт 38.7 пункту 38 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України викладено в новій редакції:

"38.7. Не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані на тимчасово окупованій території та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.

Не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення), що розташовані на території населених пунктів на лінії зіткнення та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.

Нараховані та сплачені за період проведення антитерористичної операції суми плати за землю відповідно до статей 269-289 цього Кодексу за земельні ділянки, розташовані на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення, та/або території проведення антитерористичної операції, не підлягають поверненню на поточний рахунок платника податку, не спрямовуються на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших податків, зборів, не повертаються у готівковій формі за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку. До зазначених сум надміру сплачених грошових зобов`язань не застосовуються строки давності, встановлені статтею 102 цього Кодексу, крім сум надміру сплачених податкових зобов`язань платників податків, які припиняють свою діяльність".

Рішенням Конституційного суду від 05.06.2019 № 3-р визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення першого речення абзацу двадцять шостого розділу I Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо уточнення деяких положень та усунення суперечностей, що виникли при прийнятті Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 23 березня 2017 року № 1989-VIII, згідно з якими "нараховані та сплачені за період проведення антитерористичної операції суми плати за землю відповідно до статей 269-289 цього Кодексу за земельні ділянки, розташовані на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення, та/або території проведення антитерористичної операції, не підлягають поверненню на поточний рахунок платника податку, не спрямовуються на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших податків, зборів, не повертаються у готівковій формі за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку".

З викладеного суд приходить до висновку, що попри відсутність законодавчої заборони повернення надміру сплачених зобов`язань з плати за землю на території проведення АТО (після визнання відповідної заборони неконституційною), Податковий кодекс після внесення змін Законом № 1989 не містить положення про те, що відповідні суми плати за землю є надміру сплаченими податковими зобов`язаннями.

За таких обставин, для правильного вирішення цієї справи визначальним є встановлення правового статусу зобов`язань, про повернення яких йдеться.

Відповідно до підпункту 14.1.115. Податкового кодексу України надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Суд звертає увагу, що визначальною ознакою для віднесення зобов`язань до надмірно сплачених є їх невідповідність нарахованим сумам.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, кошти, про повернення яких йдеться, є самостійно задекларованими та сплаченими позивачем податковими зобов`язаннями.

Позивачем не надано доказів вжиття ним заходів з коригування своєї податкової звітності шляхом зменшення зобов`язань на спірну суму.

Зі твердженням відповідача позивач уточнень до податкової звітності не подавав.

За таких обставин, у суду немає підстав вважати відповідні кошти надмірно сплаченими грошовими зобов`язаннями.

Немає підстав вважати їх і помилково сплаченими.

Так, відповідно до підпункту 14.1.182. ПК України помилково сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату надійшли до відповідного бюджету від юридичних осіб (їх філій, відділень, інших відокремлених підрозділів, що не мають статусу юридичної особи) або фізичних осіб (які мають статус суб`єктів підприємницької діяльності або не мають такого статусу), що не є платниками таких грошових зобов`язань.

Як встановлено судом, позивач, станом на момент сплати спірних зобов`язань був платником плати за землю.

Звільнення від сплати цього податку на території проведення антитерористичної операції не позбавляє позивача відповідного статусу платника податку.

З викладеного суд приходить до висновку, що цей позов є передчасним, оскільки відповідні кошти не набули статусу надмірно сплачених (оскільки позивач не здійснив коригування своєї податкової звітності).

Це означає, що оскаржувана відмова у їх поверненні, попри свою невірну мотивацію, скасуванню не підлягає, а у задоволенні цього позову необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Волновасько-Мангушського управління Головного управління ДПС у Донецькій області (пр-т Миру, 75, смт.Мангуш, Донецька область, 87400), Головного управління ДПС у Донецькій області (в.Італійська,59, м.Маріуполь, Донецька область, 87500, ) треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача Нікольська селищна рада (вул.Пушкіна, 94, смт.Нікольське, Донецька область, 87000, ), Управління державної Казначейської служби України у Нікольському районі Донецької області (вул.Свободи, 128, смт.Нікольське, Донецька область, 87000, ) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 18 листопада 2020 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв