Справа № 380/4585/20
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 380/4585/20 пров. № А/857/9538/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Іщук Л.П., Обрізко І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання до вчинення дій,

суддя у І інстанції Клименко О.М.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складення повного тексту рішення 22 липня 2020 року,

ВСТАНОВИВ :

15 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі ГУ ПФУ) щодо відмови у призначенні пенсії по інвалідності згідно з частиною 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14 жовтня 2014 року та зобов`язати відповідача призначити їй пенсію по інвалідності згідно з частиною 2 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14 жовтня 2014 року та здійснити перерахунок й виплатити різницю між пенсією, виплаченою згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та пенсією, на яку ОСОБА_1 має право відповідно до частин 2, 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ, з 16 січня 2020 року з урахуванням довідки про складові заробітної плати прокуратури Львівської області № 18/36вих-19 від 16 січня 2020 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2020 року у справі № 380/4585/20 позов було задоволено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що на час звернення до відповідача із заявою від 16 січня 2020 року про перехід на інший вид пенсії позивачка була визнана особою з інвалідністю ІІ групи, а її вислуга років на посадах в органах прокуратури складала більше десяти років (17 років 09 місяців). Тому позивачка відповідає критеріям, які встановлені частиною 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру», для призначення пенсії у зв`язку з інвалідністю ІІ групи відповідно до зазначеної норми.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено ГУ ПФУ, яке у своїй скарзі просило скасувати його та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскільки позивачка визнана особою з інвалідністю ІІ групи з 20 лютого 2017 року (після звільнення з прокурорської посади 14 грудня 2015 року), то вимоги частини 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» щодо призначення пенсії по інвалідності не можуть бути застосовані.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 20 лютого 1998 року по 14 грудня 2015 року працювала в органах прокуратури Львівської області на посадах помічника прокурора Личаківського району м. Львова (з 20 лютого 1998 року), прокурора відділу з питань розгляду листів та прийому громадян прокуратури Львівської області (з 29 грудня 2005 року), старшого прокурора прокуратури Личаківського району м. Львова (з 20 грудня 2013 року), прокурора прокуратури Личаківського району м. Львова (з 31 липня 2015 року).

Наказом прокуратури Львівської області № 2677к від 14 грудня 2015 року «Про звільнення ОСОБА_1 » позивачку звільнено з посади прокурора прокуратури Личаківського району м. Львова та органів прокуратури з 14 грудня 2015 року у зв`язку із скороченням кількості прокурорів органів прокуратури Львівської області відповідно до пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» та пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Довідкою Львівського міського центру зайнятості № 789 від 13 травня 2020 року підтверджується, що ОСОБА_1 була зареєстрована як безробітна з 05 січня 2016 року по 13 січня 2017 року.

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12ААА № 367431 від 20 лютого 2017 року ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок загального захворювання до березня 2018 року (дата чергового переогляду 20 лютого 2018 року).

Згідно із довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА № 377772 від 16 лютого 2018 року ОСОБА_1 проведено повторний огляд та встановлено їй ІІ групу інвалідності внаслідок загального захворювання до березня 2020 року (дата чергового переогляду 16 лютого 2020 року).

Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ № 335315 від 13 лютого 2020 року підтверджується проведення повторного огляду ОСОБА_1 та встановлення їй ІІ групи інвалідності внаслідок загального захворювання до березня 2023 року (дата чергового переогляду 13 лютого 2020 року).

16 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Личаківського відділу обслуговування громадян в м. Львові Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії (вид перерахунку перехід на інший вид пенсії).

Листом від 13 березня 2020 року № 1333-1672/В-02/8-1300/20 позивачку повідомлено про те, що відділом з питань перерахунків пенсій № 8 (Личаківський район) її помилково було переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1697, в результаті чого за період з 06 січня 2020 року по 29 лютого 2020 року був нарахований та виплачений неправомірно більший розмір пенсійної виплати.

Відповідно до рішення Личаківського об`єднаного управління ПФУ м. Львова № 67 від 13 березня 2020 року позивачці з 13 березня 2020 року перераховано пенсію по інвалідності (ІІ група), призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вважаючи відмову відповідача у задоволенні її вимог протиправною, ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду за захистом своїх прав із позовом, що розглядається.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14 жовтня 2014 року (далі Закон № 1697-VІІ).

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури врегульоване нормами статті 86 Закону № 1697-VІІ.

Як передбачено частиною 9 статті 86 Закону № 1697-VІІ прокурорам, визнаним особами з інвалідністю I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною другою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років.

Частиною 6 статті 86 Закону № 1697-VІІ встановлено, що до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується, зокрема, час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів.

Відповідно до частини 2 статті 86 Закону № 1697-VІІ пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, на підставі аналізу наведених правових норм апеляційний суд дійшов переконання, що пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною 2 статті 86 Закону № 1697-VІІ, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, призначається виключно прокурорам, визнаними особами з інвалідністю І чи ІІ групи під час проходження служби у органах прокуратури.

Як слідує з матеріалів справи, позивачка звільнена з посади прокурора прокуратури Личаківського району м. Львова та органів прокуратури 14 грудня 2015 року, а ІІ групу інвалідності їй було встановлено лише 20 лютого 2017 року.

Таким чином, на думку апеляційного суду, слід погодитись з доводами скаржника, що вимоги частини 9 статті 86 Закону № 1697-VІІ щодо призначення пенсії позивачці по інвалідності не можуть бути до неї застосовані, а отже висновок суду першої інстанції про протиправність дій ГУ ПФУ та зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності згідно з частиною 9 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» та відповідно здійснити перерахунок такої пенсії є помилковим.

Відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи викладене, на думку апеляційного суду, при вирішенні цього публічно-правового спору суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справ. Тому оскаржуване судове рішення слід скасувати та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити.

Скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2020 року у справі № 380/4585/20 та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко