Справа № 380/4240/20
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/4240/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2020 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Мричко Н.І.,
за участі секретаря судового засідання Кулик С.В.,
представника відповідача Янкового В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_2 , Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі Відповідач), в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 різниці в грошовому забезпечені за період з 13.06.2019 по 03.09.2019 за посадою командира мотопіхотного батальйону, обов`язки якого Позивач виконував згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 122 від 13.06.2019;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю в грошовому забезпечені за період з 13.06.2019 по 03.09.2019 за посадою командира мотопіхотного батальйону, обов`язки якого Позивач виконував згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 122 від 13.06.2019.
Ухвалою від 05.06.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою від 17.09.2020 відмовлено у задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про застосування процесуального строку звернення до суду у цій справі.
В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що в період з 16.09.2016 по 16.09.2019 він проходив військову службу у Збройних Силах України на підставі Контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу. Вказує, що у зв`язку із службовою необхідністю, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.06.2019 № 122 на нього покладено тимчасове виконання обов`язків командира мотопіхотного батальйону. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 03.09.2019 № 179 його повернуто до виконання обов`язків за посадою старшого стрільця 2 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.09.2019 № 138 його звільнено зі Збройних Сил України на підставі пп. "а" п. 1 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту) та наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.09.2019 №191 його виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Стверджує, що протягом періоду виконання обов`язків командира мотопіхотного батальйону, тобто з 13.06.2019 по 03.09.2019, грошове забезпечення він отримував за своєю основною посадою, а саме, старшого стрільця 2 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, що підтверджується довідкою про доходи від 14.05.2020 року № 2035. Вважає, що на час прийняття наказу від 16.09.219 № 191 про виключення його зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення Відповідач протиправно не нарахував та не виплатив йому різниці в грошовому забезпеченні за період з 13.06.2019 по 03.09.2019 за посадою командира мотопіхотного батальйону, обов`язки якого Позивач виконував згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.06.2019 № 122, у зв`язку з чим, Відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невиплати йому спірної різниці в грошовому забезпечені за вказаний період. Зазначені вище обставини стали підставою для звернення Позивача до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.
Відповідач подав суду відзив на позовну заяву (арк. справи 28-31), в якому просить відмовити у задоволенні позову гр. ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 . Зазначає, що до 16.09.2019 старший солдат ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого стрільця мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, із штатно-посадовою категорією «старший солдат». Вважає, що покладення тимчасового виконання обов`язків командира мотопіхотного батальйону на старшого стрільця мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону із штатно-посадовою категорією «старший солдат», не відповідає вимогам пункту 121 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, а відтак є незаконним. Вказує, що виплата грошового забезпечення здійснюється лише військовослужбовцям, які допущені в установленому порядку до тимчасового виконання обов`язків за невакантною посадою, однак Позивач не допускався в установленому порядку до тимчасового виконання обов`язків за невакантною посадою командира мотопіхотного батальйону. При цьому зазначає, що рапорт про прийняття справи і посади невакантної посади командира мотопіхотного батальйону старший солдат ОСОБА_1 в установленому порядку не виконав, що унеможливило встановлення йому посадового окладу за вищою посадою та обчислення строку тимчасового безперервного виконання обов`язків за посадою.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити в повному обсязі.
Представник Відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.
Згідно з копією з Контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу 16.09.2016 між Міністерством оборони України в особі командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ОСОБА_3 з одного боку та громадянином України (військовослужбовцем) ОСОБА_1 укладений цей Контракт, строком на три роки (арк. справи 6-7).
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, виданої військовою частиною НОМЕР_1 від 27.09.2019 № 1304 (арк. справи 11) старший солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 20.10.2016 по 17.12.2016, з 24.12.2016 по 19.05.2017, з 20.07.2017 по 24.07.2017, з 14.01.2018 по 25.05.2018, з 11.06.2018 по 18.08.2018 безпосередню брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей (арк. справи 6-7).
Згідно з копією з посвідчення серії НОМЕР_3 від 02.06.2017 Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (арк. справи 10).
Відповідно до копії з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.06.2019 №122, у зв`язку із службовою необхідністю тимчасове виконання обов`язків командира мотопіхотного батальйону покладено на старшого солдата ОСОБА_1 , старшого стрільця 2 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону (арк. справи 13).
Згідно з копією з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.09.2019 №179 підполковника ОСОБА_4 , командира мотопіхотного батальйону вважати таким, що 03.09.2019 прибув з щорічної основної відпустки і приступив до виконання службових обов`язків. Старшому солдату ОСОБА_1 повернутися до виконання обов`язків за посадою старшого стрільця 2 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону (арк. справи 14).
Відповідно до копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.09.2019 №191 старшого солдата ОСОБА_1 , старшого стрільця 2 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотного роти мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 02.09.2019 №138-РС у запас за підпунктом "а" (у зв`язку із закінченням строку контракту) відповідно до пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважати, що справи та посаду здав і направлено для зарахування на військовий облік до Яворівського РВК Львівської області. З 16.09.2019 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних Силах становить: календарна 03 роки 00 місяців, пільгова 02 роки 03 місяці 02 доби. Виплачено щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 116% від посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавку за вислугу років за період з 01 по 16.09.2019. Щорічна основна відпустка за 2019 рік не надавалась, грошову допомогу на оздоровлення отримав. Відповідно до абзацу третього пункту 14 статті 101 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплачено грошову компенсацію за 20 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2019 рік. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, не отримував. Підйомну допомогу, відповідно до вимог наказу Міністра оборони України від 05.02.2018 №45 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги», у зв`язку з переміщенням на нове місце служби, не отримував. Видано речовий атестат. На квартирному обліку не перебував, постійним або службовим житлом не забезпечувався. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 02.09.2019 №138-РС, рапорт старшого солдата ОСОБА_1 №9827 (арк. справи 10).
Як видно з листа військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2020 № 3579 вих. (арк. справи 65), за час проходження служби у в/ч НОМЕР_1 грошове забезпечення старшого солдата ОСОБА_1 у період з 13.06.2019 по 03.09.2019 виплачувалось за посадою старший стрілець, шостого тарифного розряду, з посадовим окладом 2910,00 гривень. Додатково повідомлено, що старший солдат ОСОБА_1 був допущенний наказом командира в/ч НОМЕР_1 по стройовій частині №122 від 13.06.2019 до тимчасового виконання обов`язків командира мотопіхотного батальйону, але офіційного прийому цієї посади не було.
Непогоджуючись із бездіяльністю Відповідача щодо ненарахування та невиплати спірної різниці в грошовому забезпечені за період з 13.06.2019 по 03.09.2019, Позивач за захистом своїх прав звернувся до суду з відповідним позовом.
При вирішенні спору суд виходив з такого.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1-2 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з частинами 1-4 статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.
Згідно з пунктом 1 розділу XXVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі - Порядок № 260) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), військовослужбовцям, які допущені в установленому порядку до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою, грошове забезпечення виплачується з урахуванням посадового окладу, встановленого для цієї вакантної посади, строком не більше ніж шість місяців.
Військовослужбовцям, допущеним в установленому порядку до тимчасового виконання обов`язків за невакантною посадою, грошове забезпечення виплачується з урахуванням посадового окладу, встановленого для цієї посади, строком не більше ніж чотири місяці, крім випадків тимчасового виконання обов`язків за посадами:
- військовослужбовців, які направлені за кордон без виключення зі списків особового складу військових частин, - до одного року;
- військовослужбовців, які відряджені до інших військових частин або направлені у відрядження в райони ведення бойових дій (виконання бойових завдань), проведення антитерористичних операцій або операції об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, а також для здійснення заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, - на період такого відрядження;
- військовослужбовців, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (шестирічного віку - за медичними показаннями), - на період такої відпустки.
Після закінчення вищезазначених строків тимчасового виконання обов`язків на посадах або прийняття рішення про повернення до виконання обов`язків за основною посадою військовослужбовцям виплачується грошове забезпечення за основною посадою.
Безперервна виплата грошового забезпечення військовослужбовцям за час тимчасового виконання обов`язків за посадами понад вищезазначені строки не допускається.
У разі якщо тимчасове виконання обов`язків за посадою триває менше зазначених в цьому пункті строків, а також протягом календарного року військовослужбовця встановленим порядком знову допущено до тимчасового виконання обов`язків за тією самою посадою, - строки виплати окладів за посадами, що тимчасово виконуються, обчислюються з урахуванням попередніх періодів тимчасового виконання обов`язків за цими посадами.
Відповідно до пункту 2 розділу XXVI Порядку № 260 строк тимчасового безперервного виконання обов`язків за посадою обчислюється, зокрема, із дня, з якого військовослужбовець (крім військовослужбовців строкової військової служби) став (приступив) до тимчасового виконання обов`язків за посадою, і до дня звільнення з посади включно або до дня призначення на цю посаду.
До цього строку не зараховуються періоди перебування військовослужбовця у відпустці, відрядженні (якщо воно не пов`язане з виконанням обов`язків за посадою, що тимчасово виконується), на навчанні, лікуванні або у відпустці для лікування у зв`язку із хворобою.
Згідно з пунктом 3 розділу XXVI Порядку № 260 виплата грошового забезпечення за тимчасове виконання обов`язків за посадами здійснюється на підставі відповідного наказу командира.
Пунктом 7 розділу XXVI Порядку № 260 встановлено, що розміри надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, на які військовослужбовець має право під час тимчасового виконання обов`язків за посадою, обчислюються з окладів за посадою, що тимчасово виконується.
Суд встановив, що Позивач в період з 16.03.2016 по 16.09.2019 проходив військову службу у Збройних Силах України на підставі Контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу. В період з 20.10.2016 по 17.12.2016, з 24.12.2016 по 19.05.2017, з 20.07.2017 по 24.07.2017, з 14.01.2018 по 25.05.2018, з 11.06.2018 по 18.08.2018 безпосередню брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, виданої військовою частиною НОМЕР_1 від 27.09.2019 № 1304.
Позивач під час проходження військової служби з 13.06.2019 по 03.09.2019 у військовій частині НОМЕР_1 , тимчасово виконував обов`язки командира мотопіхотного батальйону згідно наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), а саме: від 13.06.2019 №122 у зв`язку із службовою необхідністю покладено тимчасове виконання обов`язків командира мотопіхотного батальйону; від 03.09.2019 №179 у зв`язку із прибуттям підполковника ОСОБА_4 , командира мотопіхотного батальйону з щорічної основної відпустки і приступивши до виконання службових обов`язків, Позивача повернуто до виконання обов`язків за посадою старшого стрільця 2 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону.
Отже, матеріалами справи підтверджено і не спростовано Відповідачем, що Позивач з 13.06.2019 по 03.09.2019 тимчасово виконував обов`язки командира мотопіхотного батальйону за невакантною посадою.
Суд звертає увагу, що пунктом 1 розділу XXVI Порядку № 260 встановлено військовослужбовцям, допущеним в установленому порядку до тимчасового виконання обов`язків за невакантною посадою, грошове забезпечення виплачується з урахуванням посадового окладу, встановленого для цієї посади, строком не більше ніж чотири місяці. Разом з тим, норми пункту 7 розділу XXVI Порядку № 260 передбачають, що розміри надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, на які військовослужбовець має право під час тимчасового виконання обов`язків за посадою, обчислюються з окладів за посадою, що тимчасово виконується.
Оскільки Позивач з 13.06.2019 по 03.09.2019 тимчасово виконував обов`язки командира мотопіхотного батальйону, тому протягом цього часу, мав отримувати грошове забезпечення відповідно до посади, обов`язки за якою він фактично виконував.
Як видно з листа військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2020 № 3579 вих. (арк. справи 65), за час проходження служби у в/ч НОМЕР_1 грошове забезпечення старшого солдата ОСОБА_1 у період з 13.06.2019 по 03.09.2019 виплачувалось за посадою старший стрілець, шостого тарифного розряду, з посадовим окладом 2910,00 гривень.
Таким чином, ненарахування та невиплата Позивачу різниці в грошовому забезпечені за період з 13.06.2019 по 03.09.2019 за посадою командира мотопіхотного батальйону не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України та є протиправною.
Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Як передбачено пунктами 3, 8 частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
При цьому, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині визнання протиправною бездіяльність Відповідача щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 різниці в грошовому забезпечені за період з 13.06.2019 по 03.09.2019 за посадою командира мотопіхотного батальйону, підлягає до задоволення.
Як наслідок обґрунтованими є і похідною вимога про спонукання до вчинення дій, а саме, зобов`язання Відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю в грошовому забезпечені за період з 13.06.2019 по 03.09.2019 за посадою командира мотопіхотного батальйону. Таким чином, вказана вимога Позивача також підлягає до задоволення.
Суд критично оцінює аргументи Відповідача, що старший солдат ОСОБА_1 був допущенний наказом командира в/ч НОМЕР_1 по стройовій частині №122 від 13.06.2019 до тимчасового виконання обов`язків командира мотопіхотного батальйону, але офіційного прийому цієї посади не було, оскільки такі спростовуються наявними в матеріалах доказами.
Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги Позивача обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення повністю.
Щодо судових витрат, то відповідно до вимог частини 5 статті 139 КАС України такі стягненню не підлягають, оскільки Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) різниці в грошовому забезпечені за період з 13.06.2019 по 03.09.2019 за посадою командира мотопіхотного батальйону.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) різницю в грошовому забезпечені за період з 13.06.2019 по 03.09.2019 за посадою командира мотопіхотного батальйону.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений і підписаний 17.11.2020.

Суддя Мричко Н.І.