Справа № 753/8162/20
Суддя: Трусова Т. О.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8162/20
провадження № 2-а/753/434/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, на виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

22.05.2020 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про визнання протиправними рішень та бездіяльності, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві, відповідач) на виконання рішення суду від 15.05.2018 в адміністративній справі № 753/23264/17.

Посилаючись на те, що станом на лютий 2020 р. рішення суду залишається невиконаним в повному обсязі, а вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення не дали результатів, позивач просить: визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача, які полягають у порушенні норм статей 8, 58 Конституції України та, як наслідок, неправомірному застосуванні постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, що призвело до невиплати йому частини пенсії в сумі 91 267,36 грн.; зобов`язати відповідача в місячний термін виплатити частину пенсії в сумі 91 267,36 грн.; відповідно до положень статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України довести до відома голови правління Пенсійного фонду України про грубі порушення положень статей 8, 17, 19, 55, 58, 129-1 Конституції України, Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і Закону України «Про виконавче провадження», допущені керівництвом ГУ ПФУ в м. Києві, що призвели до невиконання рішення суду, та вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню законодавства.

Ухвалою від 05.06.2020 суд передав дану справу за предметною підсудністю до Окружного адміністративного суду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2020 вищевказану ухвалу скасовано, а справу направлено до Дарницького районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Ухвалою від 01.10.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від ГУ ПФУ в м. Києві надійшли пояснення із запереченнями проти вимог заяви, які обґрунтовані такими обставинами. На виконання рішення суду в адміністративній справі № 753/23264/17 позивачу з 01.11.2018 встановлено для щомісячної виплати визначений судом розмір пенсії в сумі 19 101,99 грн. Також за період за 10.08.2018 по 31.10.2018 позивачу були нараховані кошти в сумі 12 876,36 грн., які були перераховані на його розрахунковий рахунок в листопаді 2018 р. Кошти в сумі 91 267,36 грн., нараховані за період з 31.05.2017 по 09.08.2018, будуть виплачені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду». З метою забезпечення виплати коштів на виконання рішення суду ГУ ПФУ в м. Києві внесло відомості про суму боргу у Реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Відповідно до Порядку № 649 черговість виконання рішень суду, що набрали законної сили, визначається датою їх надходження до органу Пенсійного фонду України, визначеного судом боржником. Виплата коштів здійснюється Пенсійним фондом України у межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету. Відповідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсійне забезпечення ОСОБА_1 здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету, розпорядником яких орган Пенсійного фонду не є. Отже ГУ ПФУ в м. Києві здійснено всіх передбачених заходів в межах своїх повноважень щодо забезпечення виконання судового рішення.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах сторін, суд встановив такі обставини.

15.05.2018 Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення в адміністративній справі № 753/23264/17 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Даним рішенням суд визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача, призначеної на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобов`язав відповідача не обмежувати максимальний розмір пенсії та виплатити частину пенсії (різницю), недоплачену за період з 31.05.2017 внаслідок неправомірного застосування положень частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Законів № 911-VIII, № 1774-VIII.

10.08.2018 рішення суду набрало законної сили та за ним було видано виконавчий лист.

На виконання даного рішення суду відповідач з 01.11.2018 визначив для щомісячної виплати позивачу визначений судом розмір пенсії в сумі 19 101,99 грн. та здійснив нарахування коштів за період з 10.08.2018 по 31.10.2018 в сумі 12 876,36 грн., які були перераховані на розрахунковий рахунок позивача в листопаді 2018 р., що позивачем не оспорюється.

Також відповідач здійснив нарахування коштів за період з 31.05.2017 по 09.08.2018 в сумі 91 267,36 грн., однак їх виплату не здійснив, а вніс відомості про суму боргу у Реєстр судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

У грудні 2018 р. позивач пред`явив виконавчий лист до виконання.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 10.12.2018 було відкрите виконавче провадження № 578870024.

25.01.2019 державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» пославшись на те, що положення постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та від 22.08.2018 № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду» виключають можливість вчинення державним виконавцем подальших виконавчих дій.

У серпні 2019 р. позивач повторно пред`явив виконавчий лист до виконання та постановою державного виконавця від 27.08.2019 було відкрито виконавче провадження № 59881220.

В рамках даного виконавчого провадження державним виконавцем вживалися заходи примусового виконання рішення суду, а саме: 06.09.2019 боржнику було направлено вимогу про виконання рішення суду; постановою від 19.11.2019 на боржника було накладено штраф в розмірі 10 200 грн. та цієї ж дати до органу досудового розслідування було внесено подання про притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб боржника.

На підставі подання державного виконавця до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками частини 1 статті 382 КК України.

19.11.2019 державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

25.02.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив забезпечити виконання рішення суду посилаючись на те, що постанова Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 не має поширюватися на виконання рішень суду, які набрали законної сили до її прийняття.

Листом від 02.04.2020 відповідач повідомив позивача, що виплата коштів в сумі 91 267,36 грн. буде здійснюватись за окремою бюджетною програмою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649.

Даючи оцінку доводам позивача про протиправність рішень та бездіяльності відповідача при виконанні рішення суду, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) визначає, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

З метою забезпечення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах стаття 383 КАС України передбачає, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (частина 6 статті 383 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, виплати здійснює Головне управління Пенсійного фонду України винятково коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 (далі - Порядок № 649).

Цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, коштами, передбаченими в державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Пунктами 4, 5 Порядку № 649 передбачено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету у спосіб перерахування коштів боржнику.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження.

Судом установлено, що на виконання рішення суду ГУ ПФУ у м. Києві зняло обмеження максимального розміру пенсії позивача, здійснило виплату позивачу частину недоплаченої пенсії за період за 10.08.2018 по 31.10.2018 та визначило розмір недоплаченої пенсії за період з 31.05.2017 по 09.08.2018. В невиконаній частині рішення суду від 15.05.2018 включено до Реєстру судових рішень, виконання якого буде проведено у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018.

Відтак відповідач вжив конкретні заходи з метою виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15.05.2018.

Фактична невиплата нарахованої суми в розмірі 91 267,36 грн. зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на виконання таких рішень у порядку черговості прийняття.

Стаття 113 Конституції України встановлює, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади та у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» діяльність Кабінету Міністрів України ґрунтується на принципах верховенства права та законності.

Приписи статті 117 Конституції України визначають, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови та розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови та розпорядження.

Отже, Порядок № 649, розроблений та затверджений Кабінетом Міністрів України на виконання своїх конституційних повноважень для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, є обов`язковим для виконання всіма органами та посадовими особами, включаючи органи Пенсійного фонду України.

Зважаючи на те, що ГУ ПФУ в м. Києві виконало конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15.05.2018, дотримуючись Порядку № 649, суд доходить до висновку про відсутність обставин протиправності його рішень та бездіяльності та порушення прав, свобод та інтересів позивача, у зв`язку з чим залишає заяву позивача без задоволення.

Керуючись статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішення та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, на виконання рішення суду залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: