Справа № 400/2072/20
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 р. справа № 400/2072/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Марича Є.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна,6,Миколаїв,54001

про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.03.2020 р., вимоги від 27.03.2020 р. № Ф-98 та рішень від 27.03.2020 р. № 6, № 6,
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суд з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі-відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 27.03.2020 р. №6, №6, №6, №6, №6, рішення від 27.03.2020 р. №6, №6 та податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-98 від 27.03.2020 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач дійшов необґрунтованого висновку про порушення позивачем норм податкового законодавства, що підтверджується первинними документами бухгалтерськими документами, наданими до суду.

Ухвалою від 03.06.2020 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що надані позивачем до суду первинні документи були досліджені під час перевірки, за результатами якої відповідач дійшов правомірного висновку про порушення позивачем норм податкового законодавства, а тому спірні рішення і вимога є правомірними.

Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він підтримав позовні вимоги.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Інших процесуальних дій у справі судом не вчинялось.

Вирішуючи спір, суд встановив наступне

У період з 13.02.2020 р. по 26.02.2020 р. контролюючим органом проведено документальну планову виїзну перевірку діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборівё виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2019 р., правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2019 р., за результатами якої складено акт перевірки №244/14-29-33-06/ НОМЕР_1 .

Згідно акту перевірки відповідач дійшов висновку про наступні порушення позивачем:

- п.п. 177. 1, 177.2, п. п. 177.4.1, 177.4.4, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України (далі - ПК України), заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, що полягає сплаті до бюджету фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає сплаті до бюджету в загальній сумі 84761,78 грн. ;

- п. 1, п. 2 ч. 2 ст. , п. 2 ч. 1 ст. 7 абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України «Пр збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464 від 08.07.2010 р. (далі- Закон 2464) за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2019 р., заниження єдиного внеску на загальну суму 92359,37 грн.;

- абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону №2464, несвоєчасна сплата суми податку по граничному строку сплати 19.04.2018 р. в розмірі 2457,18 грн.;

П.п. 181.1 ст. 181, п. 183.10 ст. 183, ст. 187, ст. 188 ПК України, заниження суми ПДВ на суму 76742 грн.;

- п. 185.1. ст. 185 п.п. «а» п. 187.1 ст. 187, п. 198.6 ст. 198 п.п. «в» п. 200.4 ст. 200 ПК України, завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту за грудень 2019 р. на суму 2041 грн.;

- п. 16 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, заниження суми військового збору за 2017-2019 р.р. на загальну суму 7063,48 грн.;

П. 63.3 ст. 63 ПК України, п. 8.1 розділу Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09..12.2011 р., не повідомлено про всі об`єкти оподаткування і об`єкти пов`язані з оподаткуванням, а саме не подав форму 20-ОПП на об`єкти за адресою вул. Дружби Народів, 46-б, Южноукраїнськ, Миколаївська область, пр. Комуністичний (Соборності), 8-а, Южноукраїнськ, пр. Комуністичний (Соборності), 8, п. 3прим. 74а, Южноукраїнськ, Миколаївська область.

На підстав висновків акту відповідачем були винесені:

- податкове повідомлення - рішення №6, яким позивачу нараховано штрафну санкцію в сумі 170 грн.;

- податкове повідомлення - рішення №6, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в сумі 7063,48 грн. та штрафні санкції в сумі 1765,87 грн.

- податкове повідомлення - рішення №6, яким застосовано штрафну санкцію з ПДВ в сумі 2041 грн.

- податкове повідомлення - рішення №6, яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ в сумі 76742 грн. та штрафну санкцію в сумі 19185,50 грн.;

- податкове повідомлення - рішення №6, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування в сумі 84761,78 грн. та штрафна санкція в сумі 21190,45 грн.;

- рішення №6 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нараховано єдиного внеску у відповідності з яким нараховано штрафні санкції в сумі 15934,28 грн.;

- рішення №6 про застосування штрафних санкцій та нарахування пенсі за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у відповідності з яким нараховано штраф в сумі 149,66 грн.

А також відповідачем виставлено вимогу №Ф-98 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 92359,37 грн.

Позивач вважає вищезазначені рішення та вимогу протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Суд вирішуючи спір між сторонами виходить з наступного.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПК України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно з п. 177.4 ст. 177 ПК України, до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

177.4.3. суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

177.4.5. Не включаються до складу витрат підприємця:

витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею;

документально не підтверджені витрати.

До податкової декларації за звітний податковий період тільки прямі витрати, що відповідають фактичній сумі отриманого в цьому періоді доходу та підтверджені документально.

Документально підтвердженими витратами вважаються оплачені витрати поточного звітного періоду, а також попередніх періодів, якщо вони відносяться до доходу, отриманого протягом звітного періоду.

З матеріалів справи вбачається, що податковим органом встановлено розбіжність в 10 000 грн. між даними декларації про доходи за 2017 р. та даними книги обліку доходів та витрат, банківських виписок, книг обліку розрахункових операцій; розбіжність в сумі 3685,12 грн. між даними декларації про доходи за 2018 р. та даними книги обліку доходів та витрат, банківських виписок, книг обліку розрахункових операцій; розбіжність в сумі 15904,66 грн. між даними декларації про доходи за 2019 р. та даними книги обліку доходів та витрат, банківських виписок, книг обліку розрахункових операцій. А також перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат пов`язаних із здійсненням діяльності за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р., відображених у додатку до податкової декларації з даними про суми витрат в ході перевірки первинних документів встановлено розбіжність 155 189,33 грн., що виникла із за відображення витрат не пов`язаних з отриманням доходу від продажу тютюнових виробів; перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат пов`язаних із здійсненням діяльності за період з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р., відображених у додатку до податкової декларації з даними про суми витрат в ході перевірки первинних документів встановлено розбіжність в сумі 71931,44 грн.; визначення вартості документально підтверджених витрат пов`язаних із здійсненням діяльності за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. відображених у додатку до податкової декларації з даними про суми витрат в ході перевірки первинних документів встановлено

Позивачем не надано обґрунтувань та доказів на спростування висновків відповідача щодо вищезазначених порушень, до суду позивачем надано первинні документи, однак після їх дослідження, суд не знайшов підстав для скасування податкових повідомлень - рішень №, №, №6 від 27.03.2020 р.

Щодо рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску №, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України ро збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Тобто, граничний строк сплати єдиного внеску за 1 квртал 2018 р. - 19.04.2018 р., але позивач сплатив 20.04.2018 р., що підтверджується платіжним дорученням №1015 в сумі 748,29 грн.

Таким чином, позивач сплатив єдиний внесок з порушенням строку.

Позивачем також не спростовано правомірності рішення форми «Р» №6 щодо визначення йому зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 95 927,50 грн.

Так, з 01.01.2017 р. по 22.05.2018 р. позивач отримував доходи від реалізації продовольчих товарів, оренди та надання послуг в сумі 1 029 923,31 грн., що перевищило 1000 000 грн., при цьому у лютому 2018 р. не надіслав реєстраційну заяву платника податку на додану вартість до контролюючого органу.

Відповідно до п. 181.1 ст. 181 ПК України, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Згідно 183.1, 183.2 ст. 183 ПК України, Будь-яка особа, що підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву. У разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

За період з 11.03.2018 р. по 22.05.2018 р. обсяг реалізації позивача склав 401 720, 44 грн., кошти що надійшли на банківський рахунок 3560 грн.

Згідно з п. 183.10 ст. 183 ПК України, будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п. 193.1 ст. 193 К України, ставка податку від бази оподаткування 20%.

За даними банківських виписок, фіскальних чеків, РРо, податкові зобов`язання складають - 76 742 грн.

Таким чином, відповідачем правомірно встановлено заниження суми ПДВ на суму 76742

Щодо рішення №6, яким визначено сума завищення від`ємного значення , що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду з податку на додану вартість на загальну суму 2041 грн., суд зазщначає наступне.

Перевіркою встановлено, а позивачем не спростовано обставину, що податкова накладна №4 від 02.01.2019 р. на загальну суму 1560 грн. не включена до складу податкових зобов`язань за січень 2019 р. Чим порушено п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187 ПК України.

А також позивачем включено суму ПДВ з податкової накладної у лютому 2019 р. на суму 1781,39 грн, яка не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, відповідно до п. 198.6 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Позивачем не спростовано, також і правомірність рішення №, адже у справі відсутні докази повідомлення про об`єкти оподаткування, що знаходяться за адресою АДРЕСА_2 . Більш того, позивачем сплачено штрафну санкцію в сумі 1701 грн. за даним рішенням.

Отже, в ходів розгляду справи позивачем не спростовано правомірність спірних рішень та вимоги відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна,6,Миколаїв,549) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.03.2020 р., вимоги від 27.03.2020 р. № Ф-98 та рішень від 27.03.2020 р. № 6, № 6, відмовити.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є. В. Марич