Справа № 200/4445/20-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року справа №200/4445/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Гайдара А.В., секретаря судового засідання Тішевського В.В., за участю представника відповідача Помалюк І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Лиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 р. (у повному обсязі складено 26.08.2020 року у м. Слов`янськ) у справі № 200/4445/20-а (головуючий І інстанції суддя Молочна І.С.) за позовом Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу в особі Лиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № , № від 03.02.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 30.04.2020 року звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якому просив:

скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 03.02.2020 року № на суму грошового зобов`язання з податків та зборів у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені в розмірі 3 878 596 грн. 89 коп.;

скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 03.02.2020 року № на суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі: з військового збору, пені в розмірі 356 124 грн. 83 коп. (том 1 а.с. 1-3).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року у справі № 200/4445/20-а в задоволенні позову відмовлено повністю (том 2 а.с. 199-205).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме: положення ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», положення Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженому Рішеннями Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 року № 44 (5) та не надано належної правової оцінки вказаним скаржником обставин, зокрема, не враховано той факт, що надані сертифікати Торгово-промислової палати є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання податкових зобов`язань на період дії АТО, внаслідок чого помилково встановлено правомірність застосування до скаржника нарахування пені у розмірі 4234721,72 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) податку на доходи фізичних осіб, військового збору, що обумовлює підстави для оскарження вказаного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Представник позивача в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

Позивач, Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» є юридичною особою (місце знаходження: вул. К. Лібкнехта, буд. 177А, м. Маріуполь, Донецька область, 87547, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 00191678), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є платником податків та знаходиться на обліку в Головному управлінні Державної податкової служби у Донецькій області (том 1 а.с. 17).

На підставі наказу відповідача від 09.02.2018 року № 180 проведена планова виїзна документальна перевірка, за результатами якої був складений акт № 263/05-99-13-03/35580890 від 19.03.2018 року про результати документальної планової виїзної перевірки Лиманського виробничого управління водопроводно-каналізаційного господарства Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» з питань правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2017 року (том 1 а.с. 60-123).

У висновках до акту перевірки вказано на наступні порушення:

1) ст. 24 Закону України «Про оплату праці» із змінами то доповненнями в частині несвоєчасної виплати заробітної плати працівників, станом на 31.12.2017 року заборгованість по заробітній платі складає 1 808 912,45 грн., у т.ч. за жовтень 2017 року 559 827,38 грн., за листопад 2017 року 588691,58 грн., за грудень 2017 року 660 393,49 грн. (поточна);

2) п.п.б) п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), розділу III Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 13.01.2015 року № 4, в частині надання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) за 1-4 квартали 2015, 1-4 квартали 2016, 1-4 квартали 2017;

3) п.п.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.54.2 ст.54, п.п.168.1.2 та 168.1.5 п.168.1 ст.168, п.п.е) п.176.1 ст.176, п.п.а) п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), в частині:

- несплати (неперерахування) нарахованого/утриманого податку на доходи фізичних осіб в сумі 783 842,08 грн. з нарахованого доходу на користь працівників, з них : 36 546,41 грн. за червень 2017 р., 145 605,88 грн. за липень 2017 р., 147 445,10 грн. за серпень 2017 р., 147 687,32 грн. за вересень 2017 р., 154 607,45 грн. за жовтень 2017 р., 151 949,92 грн. за листопад 2017 року;

- несплати (неперерахування) суми нарахованого/утриманого податку на доходи фізичних осіб у сумі 3 049 317,58 грн. до або під час виплати доходу на користь працівників (перерахований після виплати доходу), з них : 213 588,75 грн. за 2014 рік, 59 628,05 грн. за січень 2015, 63 944,26 грн. за лютий 2015, 67 751,41 грн. за березень 2015, 70 950,20 грн. за квітень 2015, 65 981,85 грн. за травень 2015, 65 240,08 грн. за червень 2015, 69 855,35 грн. за липень 2015, 70 830,38 грн. за серпень 2015, 73 251,34 грн. за вересень 2015, 74 360,84 грн. за жовтень 2015, 70 182,10 грн. за листопад 2015, 84 967,56 грн. за грудень 2015, 92 379,80 грн. за січень 2016, 100 850,72 грн. за лютий 2016, 97 516,16 грн. за березень 2016, 93 415,84 грн. за квітень 2016, 94 366,76 грн. за травень 2016, 100 855,15 грн. за червень 2016, 97 661,29 грн. за липень 2016, 97 238,86 грн. за серпень 2016, 93 680,95 грн. за вересень 2016, 94 567,26 грн. за жовтень 2016, 94077,50 грн. за листопад 2016, 102 587,55 грн. за грудень 2016, 137 373,14 грн. за січень 2017, 138 996,29 грн. за лютий 2017, 155 212,31 грн. за березень 2017, 147 683,63 грн. за квітень 2017, 150 093,33 грн. за травень 2017, 110 228,87 грн. за червень 2017 року;

- заниження нарахування та несплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб з нарахованого доходу на користь фізичної особи на суму 144,00 грн., в тому числі за січень 2016 6,00 грн., за лютий 2016 6,00 грн., за березень 2016 6,00 грн., за квітень 2016 6,00 грн., за травень 2016 6,00 грн., за червень 2016 6,00 грн., за липень 2016 6,00 грн., за серпень 2016 6,00 грн., за вересень 2016 6,00 грн., за жовтень 2016 6,00 грн., за листопад 2016 6,00 грн., за грудень 2016 6,00 грн., січень 2017 6,00 грн., за лютий 2017 6,00 грн., за березень 2017 6,00 грн., за квітень 2017 6,00 грн., за травень 2017 6,00 грн., за червень 2017 6,00 грн., за липень 2017 6,00 грн., за серпень 2017 6,00 грн., за вересень 2017 6,00 грн., за жовтень 2017 6,00 грн., за листопад 2017 6,00 грн., за грудень 2017 6,00 грн.

4) п.п. 1.4, 1.6 п.16-1 підр.10 р.ХХ, п.п.14.1.180 п.14.1 ст.14, п.54.2 ст.54, п.п.168.1.2, 168.1.5 п.168.1 ст.168, п.п.е) п.176.1 ст.176, п.п.а) п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755- VI (із змінами та доповненнями) в частині:

- несплати (неперерахування) суми нарахованого/утриманого військового збору у сумі 85 967,33 грн. з нарахованого доходу на користь працівників, з них: 10 105,69 грн. за травень 2017, 12 442,94 грн. за червень 2017, 12 386,27 грн. - за липень 2017, 12 514,20 грн. за серпень 2017, 12 548,87 грн. - за вересень 2017, 13 081,25 грн. - за жовтень 2017, 12888,11 грн. - за листопад 2017 року;

- несплати (неперерахування) суми нарахованого/утриманого військового збору у сумі 242 467,40 грн. до або під час виплати доходу на користь працівників ( перерахований після виплати доходу), з них : 6 469,40 грн. за січень 2015, 6 832,60 грн. за лютий 2015, 7 240,43 грн. за березень 2015, 7 560,64 грн. за квітень 2015, 7 240,51 грн. за травень 2015, 7 033,14 грн. за червень 2015, 7 460,63 грн. за липень 2015, 7 580,41 грн. за серпень 2015, 7 783,14 грн. за вересень 2015, 7 923,85 грн. за жовтень 2015, 7979,67 грн. за листопад 2015, 8 996,32 грн. за грудень 2015, 8 064,60 грн. за січень 2016, 8 683,53 грн. за лютий 2016, 8 463,84 грн. за березень 2016, 8 155,33 грн. за квітень 2016, 8 176,29 грн. за травень 2016, 8 738,14 грн. за червень 2016, 8 485,07 грн. за липень 2016, 8 470,44 грн. за серпень 2016, 8 186,27 грн. за вересень 2016, 8 253,97 грн. за жовтень 2016, 8 206,80 грн. за листопад 2016, 8 789,43 грн. за грудень 2016, 11647,65 грн. за січень 2017, 11 858,28 грн. за лютий 2017, 13 122,60 грн. за березень 2017, 12 514,56 грн. за квітень 2017, 2 549,86 грн. за травень 2017 року;

- перерахування 1,00 грн. нарахованого/утриманого військового збору під час виплати доходу на користь працівників з порушенням строків, встановлених Кодексом для місячного податкового періоду, з них 1,00 грн. - за січень 2015 року;

- ненарахування, неутримання та несплати до бюджету військового збору з нарахованого доходу на користь фізичної особи на суму 94,20 грн., в тому числі за січень 2015 3,00 грн., лютий 2015 3,00 грн., березень 2015 3,00 грн., квітень 2015 1,20 грн., вересень 2015 3,00 грн., жовтень 2015 3,00 грн., листопад 2015 3,00 грн., грудень 2015 3,00 грн., січень 2016 3,00 грн., лютий 2016 3,00 грн., березень 2016 3,00 грн., квітень 2016 3,00 грн., травень 2016 3,00 грн., червень 2016 3,00 грн., липень 2016 3,00 грн., серпень 2016 3,00 грн., вересень 2016 3,00 грн., жовтень 2016 3,00 грн., листопад 2016 3,00 грн., грудень 2016 3,00 грн., січень 2017 3,00 грн., лютий 2017 3,00 грн., березень 2017 3,00 грн., квітень 2017 3,00 грн., травень 2017 3,00 грн., червень 2017 3,00 грн., липень 2017 3,00 грн., серпень 2017 3,00 грн., вересень 2017 3,00 грн., жовтень 2017 3,00 грн., листопад 2017 3,00 грн., грудень 2017 3,00 грн.

5) ст.4, п.1 ч.2 ст.6, ст.7, ч.5 ст.8, п.2 ст.9 Закону України від 08.07.2010 № 2464-IV «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині заниження внеску, нарахованого за січень 2015 року на суму 484,39 грн.;

6) п.4 ч.2 ст.6 Закону України від 08.07.2010 № 2464-IV «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», п.1 розд.III Порядку формування та подання страхувальниками Звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України № 435 від 14.04.2015 (із змінами та доповненнями) в частині несвоєчасного надання звітності за жовтень 2016 року з граничним строком надання 21.11.2016, а фактично звіт був наданий 22.11.2016.;

7) п.1,4 ч.2 ст.6, п.4,5 ст.7, ч.8 ст.9 Закону України від 08.07.2010 № 2464-IV «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині несвоєчасного нарахування єдиного внеску за жовтень 2016 року в сумі 116935,02 грн., граничний термін нарахування 21.11.2016, а фактично єдиний внесок був нарахований 22.11.2016 згідно звіту № , наданого 22.11.2016.;

8) пункту 1, 4 частини 2 статті 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464-IV «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», пункту 6 частини 3 розділу IV Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства Фінансів України № 449 від 20.04.2015 (із змінами та доповненнями) в частині несвоєчасної сплати єдиного внеску на загальну суму 5988443,60 грн., нарахованого згідно звітів за липень 2014 - червень 2017, у т.ч. по періодам: за липень 2014 року - 151149,28 грн. терміном сплати 20.08.2014, за серпень 2014 року 195465,12 грн. терміном сплати 22.09.2014, за вересень 2014 року 182563,61 грн. терміном сплати 20.10.2014, за жовтень 2014 року 189341,32 грн. терміном сплати 20.11.2014, за листопад 2014 року 195388,04 грн. терміном сплати 22.12.2014, за грудень 2014 року 191344,13 грн. терміном сплати 20.01.2015, за січень 2015 року 172789,74 грн. терміном сплати 20.02.2015, за лютий 2015 року 182490,53 грн. терміном сплати 20.03.2015, за березень 2015 року 192148,54 грн. терміном сплати 20.04.2015, за квітень 2015 року 200227,16 грн. терміном сплати 20.05.2015, за травень 2015 року 197726,83 грн. терміном сплати 22.06.2015, за червень 2015 року 185409,41 грн. терміном сплати 20.07.2015, за липень 2015 року 196190,13 грн. терміном сплати 20.08.2015, за серпень 2015 року 199743,17 грн. терміном сплати 21.09.2015, за вересень 2015 року 204955,61 грн. терміном сплати 20.10.2015, за жовтень 2015 року 212300,49 грн. терміном сплати 20.11.2015, за листопад 2015 року 213712,45 грн. терміном сплати 21.12.2015, за грудень 2015 року 238723,95 грн. терміном сплати 20.01.2016, за січень 2016 року 114164,21 грн. терміном сплати 22.02.2016, за лютий 2016 року 122491,62 грн. терміном сплати 21.03.2016, за березень 2016 року 119603,76 грн. терміном сплати 20.04.2016, за квітень 2016 року 114421,16 грн. терміном сплати 20.05.2016, за травень 2016 року 114889,50 грн. терміном сплати 21.06.2016, за червень 2016 року 122557,62 грн. терміном сплати 20.07.2016, за липень 2016 року 120178,17 грн. терміном сплати 22.08.2016, за серпень 2016 року 119984,40 грн. терміном сплати 20.09.2016, за вересень 2016 року 120457,56 грн. терміном сплати 20.10.2016, за жовтень 2016 року 116935,02 грн. терміном сплати 22.11.2016, за листопад 2016 року 115977,89 грн. терміном сплати 20.12.2016, за грудень 2016 року 123893,90 грн. терміном сплати 20.01.2017, за січень 2017 року 167635,73 грн. терміном сплати 20.02.2017, за лютий 2017 року 169883,17 грн. терміном сплати 20.03.2017, за березень 2017 року 187115,82 грн. терміном сплати 20.04.2017, за квітень 2017 року 179340,84 грн. терміном сплати 22.05.2017, за травень 2017 року 180371,15 грн. терміном сплати 20.06.2017, за червень 2017 року 176872,47 грн. терміном сплати 20.07.2017.

9) частина 8 статті 9 Закону України від 08.07.2010 № 2464-IV „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині несвоєчасної сплати сум єдиного внеску, які сплачуються одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансові платежі), за період з вересня 2014 року по грудень 2017 року на загальну суму 1 543 907,71 грн. (том 1 а.с. 60-123).

На підставі акту перевірки № 263/05-99-13-03/35580890 від 19.03.2018 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.03.2018 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору, на загальну суму 356210,00 грн., з яких за основним платежем 86059,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 246391,00 грн., сума пені 23760,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 29.03.2018 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, на загальну суму 3878723,00 грн., з яких за основним платежем 783986,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 2834763,00 грн., сума пені 259974,00 грн.

Не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями від 29.03.2018 року № та № , позивач оскаржив їх до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року у справі № 805/5003/18-а позов задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 29 березня 2018 року № , прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 29 березня 2018 року № , прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду 16.12.2019 року апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Донецькій області - задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року у справі № 805/5003/18-а скасовано. Прийнято нову постанову. Позовні вимоги Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 29 березня 2018 року № , прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114; ) в сумі 126 (сто двадцять шість гривень) 11 копійок. Скасовано податкове повідомлення-рішення від 29 березня 2018 року № , прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114; ) в сумі 85 (вісімдесят п`ять гривень) 17 копійок. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

03.02.2020 року на підставі акту перевірки № 263/05-99-13-03/35580890 від 19.03.2018 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду у справі № 805/5003/18-а, яка набрала законної сили 16.12.2019 року, Головним управлінням Державної податкової служби у Донецькій області прийнято нові податкові повідомлення рішення:

- № про нарахування підприємству суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 3878596,89 грн., з основного платежу 783986 грн., за штрафних санкцій - 2834636,89 грн., пені - 259974 грн. (том 1 а.с. 5);

- № про нарахування підприємству суми грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 356124,83 грн., з основного платежу - 86059 грн., за штрафними санкціями - 246305,83 грн., пені 23760 грн. (том 1 а.с. 4).

11.02.2020 року позивач звернувся до відповідача зі скаргою (вих. № 24/156) на податкові повідомлення-рішення № , № від 03.02.2020 року (том 1 а.с. 6-8).

27.02.2020 року відповідач прийняв рішення (вих. № 7432/6/99-00-08-05-04-06) про продовження строку розгляду скарги (том 1 а.с. 9).

02.04.2020 року відповідач прийняв рішення (вих. № 11998/6/99-00-08-05-04-06) про результати розгляду скарги, відповідно до якого залишив її без розгляду, а податкові повідомлення-рішення без змін (том 1 а.с. 10) .

Спірним у даній справі є правомірність прийняття податковим органом податкових повідомлень-рішень від 03.02.2020 року № , №.

За статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Приписами статті 86 Податкового кодексу України окреслено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

П. 15.1. Податкового кодексу України визначає: платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

У підпункті 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України відбито, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків.

Зміст п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України відзначає: на платника податків покладений обов`язок сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За унормуванням підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або у не грошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

За правилами підпункту 168.1.2 статті 168.1 статті 168 ПК України випливає, що податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Підпунктом 168.1.5 пункту 168.1статті 168 ПК України визначено, що якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Абзацом 1 пункту 57.1 статті 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до пп. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.6 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі акту перевірки № 263/05-99-13-03/35580890 від 19.03.2018 року відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення № , № від 29.03.2018 року.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суд у справі № 805/5003/18-а від 16.12.2019 року було частково скасовано:

податкове повідомлення-рішення від 29 березня 2018 року № , прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114; ) в сумі 126 (сто двадцять шість гривень) 11 копійок.;

податкове повідомлення-рішення від 29 березня 2018 року № , прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114; ) в сумі 85 (вісімдесят п`ять гривень) 17 копійок.

Підпунктом 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 ПК України обумовлено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

За унормуванням п. 5 розділу ІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень - рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 «За результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні - рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення - рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені за порушення норм іншого законодавства».

03.02.2020 року на підставі акту перевірки № 263/05-99-13-03/35580890 від 19.03.2018 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду у справі № 805/5003/18-а набрала законної сили 16.12.2019 року, Головним управлінням Державної податкової служби у Донецькій області прийнято нові податкові повідомлення рішення:

- № про нарахування підприємству суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 3878596,89 грн., з основного платежу 783986 грн., за штрафних санкцій - 2834636,89 грн., пені - 259974 грн. (том 1 а.с. 5);

- № про нарахування підприємству суми грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 356124,83 грн., з основного платежу - 86059 грн., за штрафними санкціями - 246305,83 грн., пені 23760 грн. (том 1 а.с. 4).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято з дотриманням принципів, визначених статтею 2 КАС України з огляду на встановлені обставини постанови Першого апеляційного адміністративного суду у справі № 805/5003/18-а, які відповідно до частини 4 статті 78 КАС України не доказуються при розгляді даної справи.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки окремим обставинам, зокрема, не враховано той факт, що надані сертифікати Торгово-промислової палати є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання податкових зобов`язань на період дії АТО, внаслідок чого помилково встановлено правомірність застосування до скаржника нарахування пені у розмірі 4234721,72 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) податку на доходи фізичних осіб, військового збору.

02.09.2014 року Верховною Радою України прийнято закон Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, який набув чинності 15.09.2014 року (далі - Закон № 1669).

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після її завершення.

Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до положень статті 10 Закону № 1669-VII, протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

За положеннями статті першої цього Закону, період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Пунктом 5 статті 11 Закону № 1669-VІІ передбачено обов`язок Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 жовтня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 №405/2014 у період з 14.04.2014 до її закінчення.

На виконання абзацу 3 пункту 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закон № 1669-VІІ, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

05.11.2014 Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1079-р, яким було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція".

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Пунктом 3 наведеного розпорядження визнані такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 та від 05 листопада 2014 року № 1079-р.

Так, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р м. Красний Лиман (нині - Лиман) включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), який набрав чинності з 18.12.2014 року та чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтею 6.1. вказаного Регламенту передбачено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 3.1 РЕГЛАМЕНТУ, визначених як непереборний вплив на виконання відповідного зобов`язання таким чином, що унеможливлює його виконання у термін, що настав (наявність причинно-наслідкового зв`язку між обставиною та неможливістю виконання зобов`язання в термін, передбачений відповідно законодавством, відомчими нормативними актами, договором, контрактом, угодою, типовим договором тощо).

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів (стаття 6.2.).

Якщо сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, Заявник після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України/регіональної ТПП для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення. Засвідчення форс-мажорних обставин у такому випадку проводиться на загальних засадах відповідно до цього Регламенту.

На підтвердження настання обставин непереборної сили позивачем було надано Сертифікати (висновок) Торгово-промислової палати:

- № 1217 від 29.10.2014 року, яким засвідчено настання для Краснолиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства КП «Компанія «Вода Донбасу» обставин непереборної сили з 10.06.2014 року у відповідності до пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 ПК України, при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов`язкових платежів (том 1 а.с. 11);

- № 1521 від 17.11.2014 року, яким засвідчено настання для Краснолиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства КП «Компанія «Вода Донбасу» обставин непереборної сили з 10.06.2014 року у відповідності до пунктів 102.6-102.7 статті 102 ПК України, при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов`язкових платежів (том 1 а.с. 12);

- № 1735 від 25.11.2014 року, яким засвідчено настання для КП «Компанія «Вода Донбасу» обставин непереборної сили з 10.06.2014 року у відповідності до пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 ПК України, при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов`язкових платежів (том 1 а.с. 13);

- № 1736 від 25.11.2014 року , яким засвідчено настання для КП «Компанія «Вода Донбасу» обставин непереборної сили з 10.06.2014 року, у відповідності до норм пунктів 102.6-102.7 статті 102 ПК України, при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області та дотриманні законодавчих актів України для продовження граничного строку подачі податкових декларацій (том 1 а.с. 14).

Проаналізувавши все вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем Сертифікати (висновки) Торгово-промислової палати не є належними доказами, які посвідчують обставини непереборної сили відносно несвоєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, оскільки такі були видані до моменту виникнення спірних правовідносин.

Крім того у вказаних Сертифікатах зазначено, що на момент їх видачі обставини непереборної сили тривають, та дату закінчення їх терміну встановити неможливо, не є доказом того, що такі Сертифікати засвідчують відповідні обставини безстроково.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на приписи ст. 77 КАС України стосовно обов`язку доказування правомірності своїх дій суб`єктом владних повноважень суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо доведеності відповідачем правомірності спірних податкових повідомлень-рішень.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 205, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу в особі Лиманського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2020 року у справі № 200/4445/20-а -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2020 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Геращенко

А.В. Гайдар