Справа № 380/7191/20
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/7191/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖ-ПРОФІЛЬ» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖ-ПРОФІЛЬ» (Позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (Відповідач-1), Державної податкової служби України Відповідач-2), в якому із урахуванням заяви від 15 жовтня 2020 року, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Львівській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1557242/43423044 від 08 травня 2020 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053; ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну ТОВ «МОНТАЖ-ПРОФІЛЬ» (вул. Наукова, буд. 44, кв. 59, м. Львів, 79060, ) від 13 квітня 2020 року № 3;

- судові витрати за результатом розгляду цієї справи покласти на відповідачів.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України склав податкову накладну № 3 від 13 квітня 2020 року та направив її 24 квітня 2020 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції від 24 квітня 2020 року № податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено. Підставою для зупинення вказано те, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 7216 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операції. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження операції, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою реєстрації податкової накладної № 3 від 13 квітня 2020 року у Єдиному реєстрі податкових накладних позивач 05 травня 2020 року надіслав контролюючому органу таблицю даних платника податку від 05 травня 2020 року, до якої долучив письмове пояснення щодо своєї діяльності, а також надав усі необхідні документи, які підтверджують реальність здійснення господарської операції за вищевказаною податковою накладною.

Незважаючи на подані документи, рішенням комісії ДПС у Львівській області від 08 травня 2020 року № 1557242/43423044 відмовлено у реєстрації податкової накладної № 3 від 13 квітня 2020 року з підстав ненадання платником податків копій документів, а саме розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Позивач уважає зазначене рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, зважаючи на таке:

- квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної № 3 від 13 квітня 2020 року не відповідає вимогам, які встановлені щодо неї пунктом 11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 в частині необхідності зазначення критерію (їв) ризиковості здійснення операцій на підставі якого (их) зупинено реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

- у квитанції не зазначено, які саме документи необхідно надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою, що свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165;

- позивач подав контролюючому органу усі необхідні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення господарської операції за податковою накладною № 3 від 13 квітня 2020 року. Однак, виходячи зі змісту оскаржуваного рішення, контролюючий орган визначив загальні підстави прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної і такі не містять конкретної інформації щодо причин та підстав їх прийняття;

- контролюючий орган не сформував конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, не зазначив, яких саме документів не надано та не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Підсумовуючи вищенаведене, позивач вважає, що надіслані контролюючому органу письмові пояснення з копіями первинних та інших документів повністю відображають зміст його господарських операцій з контрагентом та були достатніми для прийняття відповідачем рішення про реєстрацію податкової накладної.

Також позивач вказує, що реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням Державної податкової служби України, а тому у зв`язку із протиправністю оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації спірної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних наявні достатні підстави для зобов`язання цього суб`єкта владних повноважень таку податкову накладну зареєструвати.

У зв`язку з вищенаведеним адміністративний позов просить задоволити у повному обсязі.

Позиція відповідача-1 викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач-1 вказує, що складена позивачем податкова накладна № 3 від 13 квітня 2020 року направлена до контролюючого органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24 квітня 2020 року зазначено, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної № 3 від 13 квітня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена, оскільки код УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 7216, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються) та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операції. Контролюючий орган запропонував платнику податків надати пояснення та копії документів щодо підтвердження операції, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

05 травня 2020 року позивач подав до контролюючого органу повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої зупинено. Відповідач-1 зауважує, що як слідує з цього повідомлення до нього було додано 24 додатки, проте позивач не долучив до матеріалів справи документи довільного формату, з яких можливо було б ідентифікувати, що це саме ті документи, які направлялися на розгляд комісії податкового органу. Більше того, стверджує, що позивач надав суду набагато більший пакет документів, ніж мала у своєму розпорядженні комісія податкового органу при вирішенні питання щодо реєстрації спірної податкової накладної.

Таким чином, на думку відповідача-1, контролюючий орган дотримав усіх вимог, які визначені у пунктах 10, 11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165.

Також відповідач-1 зазначає про те, що відповідно до рішення комісії про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1557242/43423044 від 08 травня 2020 року позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної № 3 від 13 квітня 2020 року з підстав ненадання платником податку копій документів, а саме розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Враховуючи наведене, відповідач-1 вважає, що були законні підстави для прийняття оскаржуваного рішення про відмову позивачу в реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 3 від 13 квітня 2020 року, а тому таке рішення є правомірним.

У зв`язку з цим просить суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відповідач-1 зазначає про те, що розмір таких витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Крім того, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг критеріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу він повинен надати: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відповідач-2 відзиву на позовну заяву не подав. Частиною шостою статті 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповіді на відзив, позивач додатково зазначає про те, що посилання відповідача-1 на ненадання йому розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. Вказує, що у свою чергу відповідач-1 не надав жодних доказів, які б спростовували твердження позивача, а також не обґрунтував, які саме докази надано, а які ні.

Позивач повторює, що надав усі належні та допустимі докази, які є необхідними для здійснення процедури реєстрації податкової накладної і такі долучені до матеріалів справи. У свою чергу відповідач-1, користуючись фактом, що усі документи подаються в електронному вигляді за допомогою відповідного програмного забезпечення безпідставно зазначає, що потрібно надавати ще якісь інші додаткові докази, які не передбачені законодавством для ідентифікації документів, хоча мав можливість подати у встановленому порядку до суду разом із відзивом на позовну заяву докази, які б спростовували факт отримання ним тих чи інших документів.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 11 вересня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року, яка занесена в протокол судового засідання, в задоволенні клопотання представника відповідача про перехід в загальне позовне провадження відмовлено.

В судовому засіданні, яке відбулося 22 жовтня 2020 року суд заслухав усні пояснення представника позивача та представника відповідача-1, дослідив докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задоволити.

Представник відповідача-1 проти позову заперечив у повному обсязі, просив у його задоволенні відмовити. Проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу заперечив.

Суд постановив прийняти рішення у строки, передбачені для справ, розгляд яких здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

13 квітня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖ-ПРОФІЛЬ» (постачальник (продавець)) склало та 24 квітня 2020 року направило до Державної податкової служби України для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 13 квітня 2020 року, яка виписана для Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАЛЬ СИСТЕМ» (отримувач (покупець)) на суму 294029,50 грн., у тому числі податок на додану вартість на суму 49004,92 грн. (а.с.20-21).

Відповідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24 квітня 2020 року № (а.с.22) податкова накладна прийнята, реєстрація зупинена. Підставою для зупинення реєстрації податкової накладної зазначено: «Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 7216, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій».

Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою подальшої реєстрації податкової накладної № 3 від 13 квітня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних позивач до контролюючого органу направив: пояснення № 05/05/1 від 05 травня 2020 року (щодо податкової накладної № 3 від 13 квітня 2020 року) (а.с.28); договір поставки від 05 березня 2020 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖ-ПРОФІЛЬ» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАЛЬ СИСТЕМ» (Покупець), предметом якого є поставка будівельних та оздоблювальних матеріалів та (або) інструментів та комплектуючих (пункт 1.1 цього Договору) (а.с.41-43); договір постачання № 43-20-П від 02 березня 2020 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧА ГРУПА» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖ-ПРОФІЛЬ» (Покупець), предметом якого є поставка металопрокату в асортименті (пункт 1.1 цього Договору) (а.с.44-45); договір переробки від 23 березня 2020 року, укладений між Приватним підприємством «ДІВЕС-ПЛЮС» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖ-ПРОФІЛЬ» (Замовник), предметом якого є надання виробничих послуг з обробки та/або переробки рулонної сталі згідно заявок (пункт 1.1 цього Договору) (а.с.52-54); видаткову накладну № 243 від 17 квітня 2020 року на суму 297507,23 грн., ПДВ на суму 59501,45 грн.; акт надання послуг з переробки № 4 від 17 квітня 2020 року (а.с.57); товарно-транспортну накладну № 4 від 17 квітня 2020 року (а.с.58); товарно-транспортну накладну № Р243 від 17 квітня 2020 року (а.с.47-48); виписку по рахунку від 13 квітня 2020 року (а.с.39); документ про передачу готової продукції № 8 від 17 квітня 2020 року (а.с.56); оборотно-сальдові відомості за квітень 2020 року; товарно-транспортну накладну № Р12 від 24 квітня 2020 року (а.с.65-66); видаткову накладну (у переробку) № 4 від 17 квітня 2020 року (а.с.55); документ про передачу готової продукції № 9 від 17 квітня 2020 року (а.с.59); калькуляцію собівартості готової продукції від 24 квітня 2020 року за період квітня 2020 року (а.с.62); товарно-транспортну накладну № Р244 від 17 квітня 2020 року (а.с.50-51); товарно-транспортну накладну № 5 від 17 квітня 2020 року (а.с.61); рахунок на оплату № 16 від 06 квітня 2020 року (а.с.40); видаткову накладну № 12 від 24 квітня 2020 року (а.с.64); акт надання послуг з переробки № 5 від 17 квітня 2020 року (а.с.60); видаткову накладну № 244 від 17 квітня 2020 року (а.с.49).

08 травня 2020 року Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення № 1557242/43423044 про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким позивачу відмовлено у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 3 від 13 квітня 2020 року з підстав ненадання платником податку копій документів: «розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків (а.с.30-31).

13 травня 2020 року позивач подав до Державної податкової служби України скаргу щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1557242/43423044 від 08 травня 2020 року з вимогою його скасувати (а.с.32-36).

Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС України від 10 червня 2020 року № 23452/43423044/2 скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1557242/43423044 від 08 травня 2020 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 13 квітня 2020 року без змін, з підстав ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи) у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків (а.с.38).

Уважаючи рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1557242/43423044 від 08 травня 2020 року про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 3 від 13 квітня 2020 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка: правомірності рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1557242/43423044 від 08 травня 2020 року про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 3 від 13 квітня 2020 року; наявності підстав для зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну № 3 та від 13 квітня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У силу вимог підпунктів «а» та «б» підпункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є, зокрема, операції платників податків з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно із абзацами першим-третім пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно із абзацом першим пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Як установлено пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацом першим пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно із абзацом першим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

За змістом абзацу десятого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відповідно до абзацу 22 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Необхідно зазначити, що згідно із підпунктом 14.1.160 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі Порядок № 1246).

За змістом абзацу першого пункту 2 Порядку № 1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.

Згідно із пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктами 13-14 Порядку № 1246 передбачено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Згідно із пунктом 17 Порядку № 1246 у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 затверджений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок).

Згідно з пунктом 5 Порядку платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до абзацу 1 пункту 6 Порядку у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку).

Перелік критеріїв ризиковості здійснення операцій наведений в Додатку 3 до Порядку.

Пунктом 1 зазначеного Додатку передбачено такий критерій ризиковості здійснення операцій як: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Відповідно до пунктів 10, 11 Порядку у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Як встановив суд вище, підставою для зупинення реєстрації податкової накладної № 3 від 13 квітня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних у квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено наступне: «Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 7216, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій».

З цього приводу суд звертає увагу на те, що пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відносить операцію до ризикових, зокрема, у разі відсутності товару/послуги, зазначених у податковій накладній, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначених у податковій накладній, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою).

Проте, на підтвердження обставин щодо відсутності у таблиці даних платника податку на додану вартість кодів УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 7216, як товарів/послугів, що на постійній основі постачаються (виготовляються) та перевищення або рівності обсягу постачання величини залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання доказів відповідачами суду не надано, як і не наведено будь-яких мотивів, які б дозволяли дійти таких висновків.

Якою саме була величина залишку обсягу придбання товару та в який спосіб і на підставі яких документів вона була визначена, відповідачі не довели та належними і допустимими доказами під час розгляду справи не підтвердили. А відповідно до вимог підпункту 2 пункту 11 Порядку, на контролюючий орган покладений обов`язок не лише зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування критерію (критеріїв) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, а й розрахованого показника за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Крім того, у квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних запропоновано платнику податків надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, у вказаній квитанції контролюючий орган не конкретизував, які саме документи необхідно надати платнику податків, та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, щоб реєстрація податкової накладної стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам, які встановлені пунктом 11 Порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що контролюючий орган безпідставно зупинив реєстрацію вищезазначеної податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520 (далі - Порядок № 520) прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі (пункт 4 Порядку № 520).

За змістом пункту Порядку № 520, перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Суд зауважує, що вжите у цій нормі словосполучення «може включати» переконує, що у кожному окремому випадку перелік таких документів є індивідуальним.

Саме тому форма рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбачена у додатку до Порядку № 520 чітко встановлює, що «документи, які не надано» необхідно підкреслити. А отже контролюючий орган повинен визначити конкретно ті документи, яких не надано платником податків.

Відповідно до абзацу першого пункту 6, пункту 7 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з вимогами пунктів 9, 10 та 11 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Під час розгляду справи суд встановив, що з метою подальшої реєстрації податкової накладної № 3 від 13 квітня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних позивач до контролюючого органу направив: пояснення № 05/05/1 від 05 травня 2020 року (щодо податкової накладної № 3 від 13 квітня 2020 року); договір поставки від 05 березня 2020 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖ-ПРОФІЛЬ» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАЛЬ СИСТЕМ» (Покупець), предметом якого є поставка будівельних та оздоблювальних матеріалів та (або) інструментів та комплектуючих (пункт 1.1 цього Договору); договір постачання № 43-20-П від 02 березня 2020 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВИРОБНИЧА ГРУПА» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖ-ПРОФІЛЬ» (Покупець), предметом якого є поставка металопрокату в асортименті (пункт 1.1 цього Договору); договір переробки від 23 березня 2020 року, укладений між Приватним підприємством «ДІВЕС-ПЛЮС» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖ-ПРОФІЛЬ» (Замовник), предметом якого є надання виробничих послуг з обробки та/або переробки рулонної сталі згідно заявок (пункт 1.1 цього Договору); видаткову накладну № 243 від 17 квітня 2020 року на суму 297507,23 грн., ПДВ на суму 59501,45 грн.; акт надання послуг з переробки № 4 від 17 квітня 2020 року; товарно-транспортну накладну № 4 від 17 квітня 2020 року; товарно-транспортну накладну № Р243 від 17 квітня 2020 року; виписку по рахунку від 13 квітня 2020 року; документ про передачу готової продукції № 8 від 17 квітня 2020 року; оборотно-сальдові відомості за квітень 2020 року; товарно-транспортну накладну № Р12 від 24 квітня 2020 року; видаткову накладну (у переробку) № 4 від 17 квітня 2020 року; документ про передачу готової продукції № 9 від 17 квітня 2020 року; калькуляцію собівартості готової продукції від 24 квітня 2020 року за період квітня 2020 року; товарно-транспортну накладну № Р244 від 17 квітня 2020 року; товарно-транспортну накладну № 5 від 17 квітня 2020 року; рахунок на оплату № 16 від 06 квітня 2020 року; видаткову накладну № 12 від 24 квітня 2020 року; акт надання послуг з переробки № 5 від 17 квітня 2020 року; видаткову накладну № 244 від 17 квітня 2020 року.

Проте, надані платником податків документи контролюючий орган не взяв до уваги та оскаржуваним рішенням № 1557242/43423044 від 08 травня 2020 року відмовив позивачу в реєстрації податкової накладної № 3 від 13 квітня 2020 року у Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, як свідчить зміст указаного вище рішення підставою для його прийняття слугувало ненадання платником податку копій документів, а саме:

- розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню відповідача про відмову у реєстрації податкової накладної суд зазначає про те, що контролюючий орган визначив лише загальні підстави прийняття такого рішення, не зазначивши конкретної інформації щодо причин та підстав його прийняття. Адже контролюючий орган не сформував конкретних вимог щодо необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, не вказав яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Крім того, контролюючий орган жодним чином не вказав, чому саме надані позивачем пояснення та первинні документи не враховані ним при прийнятті оскаржуваного рішення.

Суд відзначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Враховуючи те, що оскаржуване рішення контролюючого органу є правовим актом індивідуальної дії, суд констатує невідповідність такого рішення критеріям чіткості та зрозумілості, що породжує його неоднозначні трактування, які, у свою чергу, перешкоджають платнику податків своєчасно і повністю виконати власні обов`язки та скористатися своїми правами, передбаченими податковим законодавством, що регулює порядок реєстрації податкових накладних.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача-1, обґрунтовуючи правомірність оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 3 від 13 квітня 2020 року посилається лише на те, що 05 травня 2020 року позивач подав до контролюючого органу повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої зупинено і як слідує з цього повідомлення до нього було додано 24 додатки, проте позивач не долучив до матеріалів справи документи довільного формату, з яких можливо було б ідентифікувати, що це саме ті документи, які направлялися на розгляд комісії податкового органу.

Суд вважає такі доводи представника відповідача-1 безпідставними, оскільки з долученого ним же до матеріалів справи скриншоту вікна Аналітичної системи Державної фіскальної служби України видається за можливе чітко встановити конкретний перелік документів, які були надані позивачем до контролюючого органу з метою подальшої реєстрації зупиненої податкової накладної.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача та не навели обґрунтованих мотивів прийняття оскаржуваного рішення, яким відмовлено позивачу у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі.

В той же час, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а також беручи до уваги те, що такі документи були надані контролюючому органу разом з поясненням щодо податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено, суд доходить висновку, що останній не мав правових підстав для відмови позивачу у її реєстрації в Єдиному реєстрі.

За таких обставин оскаржуване рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1557242/43423044 від 08 травня 2020 року, яким позивачу відмовлено у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 3 від 13 квітня 2020 року не відповідає критеріям, які визначені у частині 2 статті 2 КАС України та в контексті яких суд має надавати оцінку оскаржуваним рішенням, діям чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а тому його належить визнати протиправним та скасувати.

Тому позовна вимога у цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 13 квітня 2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖ-ПРОФІЛЬ», суд зазначає таке.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України обов`язок реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних покладений на платника податків.

В той же час, суд зауважує, що наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних є іншим.

За приписами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням Державної податкової служби України.

У справі, яка розглядається, обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної № 3 від 13 квітня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд не встановив.

За змістом частини 1 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно із пунктом 2 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також з метою дотримання судом гарантій про те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 3 від 13 квітня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до правил частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення № 139 від 31 серпня 2020 року при зверненні з цим позовом до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 4204,00 грн.

Враховуючи наведене, за рахунок бюджетних асигнувань кожного з суб`єктів владних повноважень, які виступають відповідачами у справі Головного управління ДПС у Львівській області та Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖ-ПРОФІЛЬ» належить стягнути по 2102,00 грн. сплаченого судового збору відповідно до платіжного доручення № 139 від 31 серпня 2020 року.

Також суд зазначає, що 27 жовтня 2020 року від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява від 26 жовтня 2020 року про включення до складу судових витрат, витрати на професійну правничу допомогу, у якій представник позивача просить суд:

- прийняти заяву до розгляду;

- ухвалити рішення у адміністративній справі № 380/7191/20 про включення до складу судових витрат, витрати на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. та про стягнення цієї суми витрат з відповідачів у цій адміністративній справі.

З цього приводу необхідно врахувати таке.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт перший частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини другої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами частини третьої цієї статті, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилами частини четвертої цієї статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На виконання вимог вказаної норми позивач подав суду:

- ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1040066 від 05 жовтня 2020 року, виданий адвокатом Кецко Володимиром Ярославовичем;

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії № 014 від 31 жовтня 2013 року;

- копію договору про надання правової допомоги № 205/20 від 18 серпня 2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖ-ПРОФІЛЬ» (Клієнт) та адвокатом Кецко Володимиром Ярославовичем (Адвокат) (далі Договір).

Відповідно до пунктів 1.1, 1.3 Договору адвокат приймає на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу у правовідносинах з контролюючими органами, органами поліції, органами прокуратури, органами державної виконавчої служби, з іншими органами державної влади, місцевого самоврядування, а також у судах різних інстанцій, а Клієнт зобов`язується прийняти надані послуги та виконати зобов`язання, передбачені цим Договором. При необхідності перелік та обсяги додаткових послуг, порядок та термін їх надання, Сторони регулюють в додатках, які є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно із пунктами 3.1, 3.2 Договору вартість послуг Адвоката є договірною та визначається сторонами цього договору згідно додатків до Договору. Грошові кошти, в якості оплати наданих послуг сплачуються Клієнтом з моменту підписання акту надання послуг.

- копію додатку № 1 до договору про надання правової допомоги № 20г/20 від 18 серпня 2020 року відповідно до пунктів 1 - 3 якого сторони Договору узгодили вартість надання послуг, що включає в себе ознайомлення та опрацювання документів Товариства, надання їм юридичного аналізу, надання послуг консультаційного характеру персоналу Товариства, підготовку необхідних документів та здійснення супроводу під час розгляду справи в суді першої інстанції 7000,00 грн. Сторони узгодили, що вартість послуг передбачених п. 1 цього Договору виплачується авансом в день підписання договору. Сторони узгодили вартість наступних послуг: вартість судового засідання 700,00 грн. за 1 годину; консультаційні заходи та збір документів 500,00 грн. за 1 годину роботи; виконання роботи по написанню, формуванню та подачі позову та інших процесуальних документів в рамках справи (в т. ч. відзиву, відповіді на відзив, різного роду заяв, клопотань) 500 грн. за 1 годину роботи.

- детальний опис робіт (наданих послуг) за надану правничу допомогу у справі № 380/7191/20, згідно якого адвокатом Кецком Володимиром Ярославовичем відповідно до договору про надання правничих послуг, надана ТОВ «МОНТАЖ-ПРОФІЛЬ» правнича допомога наступного характеру:

1. Проведення консультативних заходів та збір необхідних документів для формування позову (20 серпня 2020 року) 1 година;

1. Складання та подання адміністративного позову (03 вересня 2020 року) 7 годин;

2. Участь у судовому засіданні (06 жовтня 2020 року) 30 хвилин;

3. Складання та подання відповіді на відзив (16 жовтня 2020 року) 2 години;

4. Складання та подання заяви про уточнення змісту позовних вимог (16 жовтня 2020 року) 30 хвилин;

5. Участь у судовому засіданні (22 жовтня 2020 року) 30 хвилин;

4. Складання заяви про ухвалення рішення про судові витрати (26 жовтня 2020 року) 1 година;

5. Складання Детального опису наданих послуг (26 жовтня 2020 року) 35 хвилин.

Станом на 26 жовтня 2020 року у справі № 380/7191/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖ-ПРОФІЛЬ» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії тривалість надання правничих послуг складає 13,05 годин, що становить вартість послуг із розрахунку згідно умов договору у розмірі 7000,00 грн.

- копії акту № 1/20г/20 приймання виконаних послуг від 26 жовтня 2020 року;

- платіжне доручення № 126 від 18 серпня 2020 року відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖ-ПРОФІЛЬ» (платник) сплатив на рахунок адвоката Кецка Володимира Ярославовича (отримувач) 7000,00 грн., призначення платежу: оплата за надання правової допомоги згідно рах. № 01/08/20 від 18 серпня 2020 року.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України.

Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, з аналізу статті 134 КАС України, випливає, що крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу в тому числі неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в частині п`ятій цієї статті. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Відповідно до частин дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З огляду на викладене, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, виходить зі складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), надання до суду доказів, які стосуються спірних правовідносин.

Щодо складності справи суд зазначає, що ця адміністративна справа відповідно до положень статей 12, 262 КАС України є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів, яка розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна значна кількість судових рішень судів різних інстанцій, в тому числі й Верховного Суду, постановлених у справах, предмет спору та обставини в яких, аналогічні предмету спору та обставинам, які розглядаються у цій справі, що значно полегшувало роботу адвоката під час підготовки позовної заяви.

Також суд враховує, що визначені у детальному описі робіт (наданих послуг) за надану правничу допомогу у справі № 380/7191/20 такі види послуг, наданих адвокатом, як проведення консультативних заходів та збір необхідних документів для формування позову 1 година та складання і подання адміністративного позову 7 годин охоплюються фактично однією послугою адвоката складання адміністративного позову.

Загальний час, витрачений адвокатом на складання позовної заяви у цій справі згідно детального опису робіт (наданих послуг) за надану правничу допомогу у справі № 380/7191/20 становить 8 годин.

З урахуванням того, що ця адміністративна справа є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів, розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження, а також за наявності в Єдиному державному реєстрі судових рішень значної кількості судових рішень судів різних інстанцій, в тому числі й Верховного Суду, постановлених у справах, предмет спору та обставини в яких, аналогічні предмету спору та обставинам, які розглядаються у цій справі, суд вважає, що визначений у детальному описі робіт (наданих послуг) за надану правничу допомогу у справі № 380/7191/20 загальний час, витрачений адвокатом на підготовку позовної заяви тривалістю 8 годин, є завищеним.

Також суд критично оцінює включення позивачем до складу витрат на правничу допомогу вартість послуги за складання та подання заяви про уточнення змісту позовних вимог, оскільки таке уточнення зумовлене фактично допущеною при написанні позовної заяви помилкою в даті прийняття оскаржуваного рішення.

Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. суд дійшов висновку, що такі витрати не є співмірними по відношенню до складності справи та не відповідають обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а розмір заявлених витрат не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

За таких обставин, на думку суду, на користь позивача належить присудити судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3500,00 грн.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень, п.3 Розділу VI Прикінцевих положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖ-ПРОФІЛЬ» (вул. Наукова, 44/59, м. Львів, 79060) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79035), Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийняте Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1557242/43423044 від 08 травня 2020 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 3 від 13 квітня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖ-ПРОФІЛЬ» (вул. Наукова, 44/59, м. Львів, 79060, ) 2102,00 грн. сплаченого судового збору відповідно до платіжного доручення № 139 від 31 серпня 2020 року та 1750,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, м. Київ, 04053, 8) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖ-ПРОФІЛЬ» (вул. Наукова, 44/59, м. Львів, 79060, ) 2102,00 грн. сплаченого судового збору відповідно до платіжного доручення № 139 від 31 серпня 2020 року та 1750,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МОНТАЖ-ПРОФІЛЬ» про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» цього Кодексу.

Повне рішення складено 16 листопада 2020 року.

Суддя Клименко О.М.