Справа № 420/9015/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9015/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 16 вересня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14 липня 2020 року №11/273 з урахуванням розміру основних та додаткових видів грошового забезпечення, про які вказано у довідці та зобов`язання провести перерахунок з 05 березня 2019 року та виплачувати з урахуванням здійснених виплат пенсію за вислугу років з урахуванням 100% підвищення пенсії за вислугу років з урахуванням довідки.

Також в позові позивач зазначив, що просить стягнути судових витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн. та розмір може бути уточнений до моменту винесення судового рішення у даній справі.

Ухвалою від 21 вересня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України в адміністративній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що листом від 27 серпня 2020 року ГУПФУ в Одеській області відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки №11/273 від 14 липня 2020 року Адміністрації Державної прикордонної служби України з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення.

Позивач вважає, таку відмову незаконною та такою, що порушує права позивача, оскільки Законом № 2262-ХІІ передбачена можливість пенсіонера самостійно надати довідку про розмір грошового забезпечення, у разі її отримання, до органу Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії.

Окрім того, позивач зазначив, що пенсія підлягає виплаті позивачу з 05 березня 2019 року у розмірі 100% суми підвищення пенсії.

До суду 08 жовтня 2020 року (вхід. № ЕП/16577/20) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що перерахунок пенсії позивача було проведено 18.04.2018 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 року, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою з урахуванням посадового окладу у розмірі 9020 грн., окладу за військовим спеціальним званням у розмірі 1480 грн. та надбавки за вислугу троків у розмірі 4725грн.

Окрім того, відповідач зазначив, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019 визнано нечинними п.п. 1,2 постанови № 103, проте КМУ рішення про зміну розміру грошового забезпечення та проведення перерахунку не приймалось, таким чином положення Порядку не були дотримані, а довідка, на підставі якої позивач просить провести перерахунок та виплату пенсії видана з порушенням вимог цього Порядку, тому відсутні законні підстави для здійснення перерахунку пенсії за повторно наданими довідками про розмір грошового забезпечення.

Також, відповідач зазначив, що відповідно до п. 2 Постанови КМУ №103 виплату перерахованих пенсій проводить з 01 січня 2018 року у розмірі 50%, з 01 січня 2019 року по 31 грудня 201 року - 75 %, з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року у розмірі 100% суми підвищення пенсій, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Окрім того, відповідач додатково звернув увагу суду на положення постанови КМУ від 14.08.2019 року № 804 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка була прийнята після скасування п.п. 1, 2 постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року, якою передбачено, що виплата пенсії, перерахованих з 01.01.2018 року здійснюється у 2019 році в розмірі 75 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року. З 01.01.2020 року набрала чинності постанова КМУ від 24.12.2019 року № 1088 «Про деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян», якою установлено, що з 01.01.2020 року виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01 березня 2018 року та перерахованих з 01.01.2018 року здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 % суми підвищеної пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.

Таким чином, відповідач вважає, що ГУПФУ в Одеській області має право діяти лише у межах, передбачених чинним законодавством України, а отже виплата 100% суми підвищення пенсії призведе до порушення норм чинного законодавства.

Щодо стягнення судового збору, відповідач зазначив, що задоволення таких вимог призведе до нецільового використання коштів Пенсійного фонду України.

На виконання ухвали суди відповідачем надано належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

До суду 09 жовтня 2020 року (вхід. № ЕС/697/20) від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач наполягав на задоволенні позовних вимог.

У відповіді на відзив представник позивача надав розрахунок вартості наданих послуг на правову допомогу.

Відповідач заперечення на відповідь на відзив до суду не надав.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 .

Позивач отримує пенсію за вислугу років з 25 травня 2013 року, що підтверджено протоколом про призначення пенсії за пенсійною справою та перебуває на обліку ГУ ПФУ в Одеській області.

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що відповідно до перерахунку пенсії станом на 01 січня 2018 року за пенсійною справою № , ОСОБА_1 перераховано пенсії з 01 січня 2018 року, згідно з постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року підвищення складає 5289,82 грн., з них виплачується з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року щомісячно 50%, з 01.01.2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно 75%, з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року у розмірі 100% підвищення (а.с.20).

Проте рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 скасовано.

Не зважаючи на це, позивачу виплачувалась пенсія з визначеним відтермінуванням.

Не погодившись з вказаним перерахунком пенсії, позивач просить визнати такі дії відповідача протиправними та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату перерахованої пенсії.

Також, суд встановив, що 11 липня 2020 року Адміністрацією державної прикордонної служби України видано позивачу довідку про розмір грошового забезпечення про те, що ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб» за посадою «заступника начальника центру - начальник інформаційного відділу Інформаційний центр «Одеса» Управління інформації адміністрації Державної прикордонної служби України становить: посадовий оклад 9020 грн., оклад за військовим спеціальним званням полковник 1480 грн., надбавка за вислугу років (НВР) 45% 4725 грн., надбавка за особливості проходження служби 40% 6090 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% 1853,00 грн., надбавка за кваліфікацію клас 1, 5 % 451 грн., щомісячна доплата працівниками оперативних підрозділів, які постійно співробітничають з особами, залученими до участі в ОРД на конфеденційній основі і мають позитивні результати в цій роботі 20 % 1804 грн., премія 30% 2706 грн., всього 27629,00 грн.

Також, суд встановив, що Адміністрацією державної прикордонної служби України вказана довідка була надіслана на адресу ГУ ПФУ в Одеській області листом № 0 11-7722/0/6-20 Вих від 16.07.2020 року.

11 серпня 2020 року позивач звернувся до ГУПФУ в Одеській області із заявою, в якій просив перерахувати пенсію з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення №11/273 від 14.07.2020 року.

ГУПФУ в Одеській області листом від 27.08.2020 року вих. № 7566-7405/Ф-02/8-1500/20 повідомило позивача про те, що умови та розміри перерахунку пенсій, здійсненого з 01.01.2018 року колишнім військовослужбовцям були передбачені пунктами 1 та 2 Постанови КМУ від 21.02.2018 року №103, пункти 1, 2 якої на даний час визнано протиправними та нечинними, проте інших рішень Уряду про умови та розмірі проведення перерахунку пенсій не приймалося, тому до законодавчого врегулювання вказаного питання підстави для перерахунку пенсій відсутні.

Також, у листі зазначено, що довідка про розмір грошового забезпечення від 14.07.2020 року № 11/273 повернута до Адміністрації Державної прикордонної служби для перевірки законності її видачі.

З такими діями відповідача позивач теж не погоджується, що стало причиною звернення до суду.

Судом досліджена належним чином засвідчена копія пенсійної справи позивача.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років на підставі довідки Адміністрації державної прикордонної служби України від 14 липня 2020 року №11/273 з урахуванням розміру основних та додаткових видів грошового забезпечення, про які вказано у довідці та зобов`язання провести перерахунок з 05 березня 2019 року, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.3 ст. 51 Закону № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно з ч.4 ст. 63 Закону № 2262-XII, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Додаток 2 до Порядку № 45 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до внесення зазначених змін.

При цьому порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, не змінився.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений Постановою Правління ПФУ від 30.01.2007 року N 3-1.

Відповідно до пункту 24 Порядку 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток № 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у пунктах 2, 3 Порядку № 45.

Отже, з набранням чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 (05.03.2019) виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому саме у зв`язку з набранням законної сили вказаним рішенням суду позивач отримав право на перерахунок пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

Верховний Суд в Рішенні від 17.12.2019 у зразковій справі дійшов висновку про те, що дії відповідача щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до ГУ ПФУ оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 є неправомірними, а тому відповідача належить зобов`язати скласти та подати до ГУ ПФУ нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1, станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з врахуванням положень постанови №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру пенсії позивача».

Проте, суд встановив, що відповідачем, не зважаючи на висновок Верховного Суду у зразковій справі, повернуто довідку, видану позивачу без виконання, посилаючись на відсутність порядку та умов проведення перерахунку пенсії на підставі цієї довідки.

Суд зазначає, що Верховний суд у рішенні по зразковій справі № 160/8324/19 від 17.12.2019, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020 з вказаного питання зазначив: Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

При цьому порядок дій, який повинен вчинити відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, не змінився.

Також, суд звертає увагу, що посилання відповідача на недотримання порядку видачі довідки не є обґрунтованими, з огляду на те, що до обов`язку пенсійного органу не входить перевірка та оцінка дотримання порядку видачі довідок виданих компетентними органами.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тому, виплата пенсії є соціальною гарантією держави.

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", при настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з ч. 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Відповідно до ч. 5 цієї статті Закону, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно з ч. 2 ст. 38 цього Закону, зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Тому, порядок перерахунку пенсії регулюється Законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу із урахуванням в тому числі додаткових видів грошового забезпечення на підставі довідки Адміністрації державної прикордонної служби України від 14 липня 2020 року № 11/273, а тому, позовні вимоги в цій частині позову є обґрунтованими та такими, що належать задоволенню.

Враховуючи встановлені сум обставини, суд доходить висновку, що є обґрунтованими позовні вимоги позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії із врахуванням всіх визначених довідкою Адміністрації державної прикордонної служби України від 14 липня 2020 року № 11/273 видів грошового забезпечення, та належать задоволенню шляхом зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії на підставі вказаної довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року, з урахуванням здійсненних виплат.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 4 Порядку № 45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

Згідно із частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Тому позивач має право на перерахунок пенсії саме з 01.04.2019 року, з наступного місяця після дати 05 березня 2019 року - виникнення права на проведення перерахунку пенсії.

У зв`язку з цим, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання провести перерахунок пенсії на підставі довідки з 05 березня 2020 року не належать задоволенню.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій щодо виплати з 05 березня 2019 року 75 % суми підвищення пенсії за вислугу років та зобов`язати провести з 05 березня 2019 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум пенсій виходячи із 100 % суми підвищення пенсії за вислугу років, суд зазначає, що ці позовні вимоги є типовими до зразкової справи № 160/3586/19.

Так, у рішенні Верховного Суду від 06.08.2019 року по справі № 160/3586/19 зазначено, що ознаками типових справ по відношенню до вказаної зразкової справи є:

1) позивачами є особи, звільнені з військової служби, які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб";

2) відповідачами є суб`єкти владних повноважень (територіальні органи Пенсійного фонду України), на пенсійному обліку яких перебувають позивачі;

3) спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку з неперерахунком та невиплатою (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії позивачеві з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року);

4) позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року).

Підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 встановлено, перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

В силу приписів статті 63 Закону України № 2262-XII, пункту 4 Порядку № 45, позивач отримав право на перерахунок пенсії у січні 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103. При цьому КМУ уповноважений визначати порядок проведення такого перерахунку, що й було реалізовано ним у Порядку № 45.

Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 скасовано.

30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103) ця постанова набирає чинності з 01 березня 2018 року.

Постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 в частині внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 та постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 є чинними.

Отже, з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії. Скасування пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18 не впливає на вказані підстави.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

У зв`язку із скасуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.

Отже, з 05 березня 2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.

Такий висновок зроблений Верховним Судом у рішенні від 06.08.2019 року по зразковій справі № 160/3586/19, яке залишено без змін постановою Великої палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року.

Тому, враховуючи вищевикладені висновки Верховного Суду, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправними дії щодо виплати з 05 березня 2019 року 75 % суми підвищення пенсії за вислугу років та зобов`язання провести з 05 березня 2019 року перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум пенсій виходячи із 100 % суми підвищення пенсії за вислугу років є обґрунтованими та належать задоволенню шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо зменшення розміру пенсії позивача за рахунок виплати з 05 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 05 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

Суд вважає, що право позивача має бути відновлено у визначений вище судом спосіб за період з 05.03.2019 року по 31.12.2019 року, адже саме у цій період на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 позивачу виплачувалось 75 % суми підвищення пенсії, з 01.01.2020 року вже виплачувалось 100 % сум підвищення пенсії.

Посилання відповідача на положення постанови КМУ від 14.08.2019 року № 804 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка була прийнята після скасування п.п. 1, 2 постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року, якою передбачено, що виплата пенсії, перерахованих з 01.01.2018 року здійснюється у 2019 році в розмірі 75 % суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року відхиляються судом, оскільки з перерахунку пенсії станом на 01 січня 2018 року вбачається, що позивачу був зроблений перерахунок саме на підставі постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову частково не довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги належать задоволенню частково.

Приписами ч. 1 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення належить негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що позивачем сплачено судовий збір за дві немайнові вимоги, які задоволені судом, сплачений судовий збір належить стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань пропорційно до кількості задоволених позовних вимог у розмірі 1681, 60 грн.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судові втрати на оплату правової допомоги у розмірі 6000 грн.

Розглянувши зазначене клопотання та дослідивши надані позивачем докази на понесення судових витрат, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч.9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Таким чином, суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Проте, в доданих до позовної заяви документах відсутній договір про надання правової допомоги ОСОБА_1 , акт здачі-прийому виконаних робіт (послуг), розрахунок виконаних робіт (послуг), підписаний обома сторонами (адвокатом та клієнтом) та докази оплати за ці роботи (послуги) (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ), а тому у суду відсутня можливість перевірити порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем не надано документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, суд вважає, що клопотання про стягнення витрат на правову допомогу не належить задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДОРПОУ 20987385, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок виплати з 05 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області код ЄДОРПОУ 20987385, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 05 березня 2019 року по 31 грудня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 01.04.2019 року на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 14.07.2020 року № 11/273 станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням зазначених в ній основних та додаткових видів грошового забезпечення, премії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) провести перерахунок та виплату пенсій ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 01.04.2019 року на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України про розмір грошового забезпечення від 14.07.2020 року № 11/273 станом на 05.03.2019 року у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням зазначених в ній основних та додаткових видів грошового забезпечення, премії, з урахуванням вже виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду в частині стягнення пенсії за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1 681, 60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 60 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 Розділу IV Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.