Справа № 308/3620/20
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/3620/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Дергачової Н.В., з участю секретаря судового засідання Стегней К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгород адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області, про скасування постанови серії ДПО18 №612317 від 28.03.2020 року, справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Закарпатській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що 28 березня 2020 року інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Закарпатській області ДПП Рішко Ярославом Михайловичем складено відносного нього постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності серії ДПО № 612317. Згідно вказаної постанови 22 годині 25 хвилин, 28 березня, відносно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Відповідно до винесеної Постанови позивач визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП та частиною 1 статті 121 (відсутність поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та несправність зовнішніх світлових приладів (темної пори доби)).

Як зазначає позивач на спростування вищевказаної постанови, він 28 березня 2020 року, знаходячись в транспортному засобі, поблизу місця роботи та місця проживання, з увімкненими світловими покажчиками автомобіля, що увімкнені задля безпеки дорожнього руху та працюючим двигуном, що застосовувався для обігріву салону автомобіля, позивач почув звуковий сигнал автомобіля патрульної поліції. Після цього, автомобіль патрульної поліції зупинився позаду його транспортного засобу, інспектор вийшов з авто з державним номерним знаком НОМЕР_1 та підійшов до його автомобіля. Працівник поліції, звернувшись до нього, попросив надати посвідчення водія, яке було надано на вимогу посадової особи, обґрунтувавши цю вимогу несправністю підсвітки державного номерного знаку. Після цього працівник патрульної поліції просив надати поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, який у нього відсутній через те, що даний автомобіль несправний та ним не використовується.

Відповідно до винесеної Постанови позивач визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП та частиною 1 статті 121 (відсутність поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та несправність зовнішніх світлових приладів (темної пори доби).

ОСОБА_1 поставлено в обов`язок сплатити штраф у розмірі 425 грн. (в Постанові фігурує і сума у розмірі 850 грн., але вважає її помилковою, оскільки дана сума зазначена не в спеціально відведеному місці).

На підставі вищенаведеного просить суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ДП018 №612317 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позивач ОСОБА_1 повідомлявся про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явився повторно.

Від відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшов відзив на позов, з якого вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, просить відмовити в задоволенні позову з наступних підстав.

У відзиві на позов, зокрема вказує, що 28.03.2020 року близько 22:30 год. екіпаж патрульної поліції під час несення служби в м. Ужгороді по вул. Богомольця, помітив автомобіль «Renault Clio» номерний знак НОМЕР_2 , який порушив ПДР України, а саме: порушив пункт 2.9в ПДР України, тобто керував транспортним засобом з номерним знаком, що був неосвітлений в темну пору доби, чим скоїв адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП. Відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» вищевказаний автомобіль було зупинено. Водієм зазначеного автомобіля виявився ОСОБА_1 . Інспектор належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України.

Під час перевірки документів інспектор встановив що водій керував автомобілем та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.п. 2.1г ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Окрім того в ході спілкування у позивача було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та в подальшому складено відповідні матеріали.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 2.9в, та 2.1 г ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо Позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП шляхом поглинання більш легкого правопорушення тяжчим інспектор виніс постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 425 грн., відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис було запропоновано отримати її копію.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом 28 березня 2020 року інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Закарпатській області ДПП Рішко Ярославом Михайловичем складено відносного ОСОБА_1 постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності серії ДПО № 612317. Згідно вказаної постанови 28.03.2020 року близько 22:30 год. екіпаж патрульної поліції під час несення служби в м. Ужгороді по вул. Богомольця, помітив автомобіль «Renault Clio» номерний знак НОМЕР_2 , який порушив ПДР України, а саме: порушив пункт 2.9в ПДР України, тобто керував транспортним засобом з номерним знаком, що був неосвітлений в темну пору доби, чим скоїв адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП. Відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» вищевказаний автомобіль було зупинено. Водієм зазначеного автомобіля виявився ОСОБА_1 . Інспектор належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України.

Під час перевірки документів інспектор встановив що водій керував автомобілем та вимовився пред`явити посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.п. 2.1 А ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 8.5.1 та 2.1 А ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо Позивача.

Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав.

На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП шляхом поглинання більш легкого правопорушення тяжчим інспектор виніс постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 425 грн., відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис було запропоновано отримати її копію.

Оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, тому немає підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови ДПО18 № 612317 від 28.03.2020 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 гривень за порушення вимоги 2.9 ПДР України, тобто керував номерним знаком з номерним знаком, що був неосвітлений в темну пору доби, та порушено п.п. 2.1г ПДР України та керування транспортним засобом без посвідчення водія.

При складанні відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі йому було роз`яснено права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП складом даного правопорушення є керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до п.п. а) п 2.9в Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

З долучених відповідачем матеріалів відеофіксації правопорушення прослідковується наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, та ч. 1 ст. 122 КУпАП, за обставин, викладених у постанові серії ДПО18 № 612317.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення. Таким чином, аналіз ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом того, що особою вчинено певне діяння, яке може бути кваліфіковано як адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративна відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Так,згідно вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 зазначеного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів суд має підстави для висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови доведено, надано докази, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду. Зокрема такими доказами є матеріали фото- та відео фіксації

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 та ч. 6 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є доведеним.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем надано до суду належні та допустимі докази спростування позовних вимог позивача, позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованими, тому в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 122, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області, про скасування постанови серії ДПО18 №612317 від 28.03.2020 року, справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В. Дергачова