Справа № 200/1133/20-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2020 року справа №200/1133/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Компанієць І.Д., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представника відповідача Вадовського М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року (повне судове рішення складено 08 липня 2020 року в м. Слов`янську) в справі № 200/1133/20-а (суддя в І інстанції Грищенко Є.І.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльність щодо не виплати грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2017 року по 2018 рік в кількості 28 днів у зв`язку зі звільненням з військової служби у запас;

- зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 року по 2018 рік в кількості 28 днів, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- визнання протиправною бездіяльність щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 11 січня 2017 року по 29 серпня 2018 року;

- зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 11 січня 2017 року по 29 серпня 2018 року;

- визнання протиправною бездіяльність щодо не проведення повного розрахунку на час звільнення з лав Збройних Сил України;

- стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнення за період з 29 серпня 2018 року по дату повного розрахунку, або на час ухвалення рішення суду щодо суту спору.

В обґрунтування позову зазначено, що у період з 11 липня 2017 року по 29 серпня 2018 року позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 . Однак, під час звільнення йому не було виплачено грошову компенсацію за дні додаткової відпустки учасникам бойових дій та індексацію грошового забезпечення. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, тому звернувся до суду із даним позовом. Позивач також просив суд стягнути з відповідача середній заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року (а.с.120-124), з урахуванням ухвали цього ж суду від 08 липня 2020 року про виправлення описки (а.с.128), позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не виплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпуски, як учаснику бойових дій за період з 2017 року по 2018 рік.

Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпуски, як учаснику бойових дій за період з 2017 року по 2018 рік у кількості 28 днів, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 11 січня 2017 року по 31 березня 2018 року.

Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 11 січня 2017 року по 31 березня 2018 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у межах наявного фінансового ресурсу не було можливості виплатити індексацію грошового забезпечення військовослужбовцям за період вересень 2014 року - вересень 2017 року. Крім того, стосовно індексації за березень представник відповідача зазначив, що відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» було підвищено розмірі посадових окладів усіх рівнів військовослужбовців. Таким чином, обчислення споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення необхідно здійснювати лише з квітня 2018 року за умови перевищення встановленого порогу індексації в 103 відсотка.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Позивач до апеляційного суду не прибув.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 . Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 від 31 липня 2017 року.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу від 07.11.2016 р. № 306 солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_5 від 20 жовтня 2016 року № 286 на посаду розвідника-номера обслуги 2 відділення 3 розвідувального взводу розвідувальної роти, який прибув із військової частини - польова пошта НОМЕР_6 м. Краматорськ, зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення з 07 листопада 2016 року. Вирішено вважати таким, що справи та посаду прийняв 07 листопада 2016 року.

Відповідно до наказу Командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2018 р. № 248 солдата ОСОБА_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29 серпня 2018 року №57-РС з військової служби у запас за п. 2 пп. «й», вирішено вважати таким, що справи та посаду здав і направлено для зарахування на військовий облік до Краматорського МВК Донецької області. З 29 серпня 2018 року вирішено виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. У витягу з наказу також зазначено: щорічна основна відпустка за 2018 рік передбачена у кількості 18 діб, використана протягом 30 діб. Грошова допомога на оздоровлення згідно наказу Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 р. у розмірі місячного грошового забезпечення за 2018 рік виплачена у сумі 10 759,40 грн. Відповідно до абз. 4 п. 14 ст. 10 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» провести відрахування коштів із грошового забезпечення за 12 діб відпустки, що була використана в рахунок тієї частини календарного року, за який він використав щорічну основну відпустку. Матеріальна допомога за 2018 рік для вирішення соціально-побутових питань, відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 р. № 260, не виплачена. Виплатити щомісячну премію в розмірі 182 %, надбавку за особливості проходження служби в розмірі 13,5 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років 01 серпня по 29 серпня 2018 року. Виплатити винагороду за безпосередню участь в Операції Об`єднаних сил за період років з 01 серпня по 29 серпня 2019 року. На підставі постанови КМУ від 16.03.2016 р. № 178 та довідки про вартість речового майна від 29 серпня 2018 року №59, що належить до видачі, виплатити грошову компенсацію вартості за не отримане речове майно у сумі 5747,50 грн.

Спірним питанням у даній справі була правомірність бездіяльності відповідача щодо не виплати позивачу компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки учаснику бойових дій, не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 11.01.2017 по 29.08.2018, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Судом першої інстанції позов задоволений частково.

Рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем, причому відповідно до змісту апеляційної скарги, - лише в частині, що стосується проведення індексації. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення сторонами в іншій частині, крім проведення індексації, не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволена частка позовних вимог щодо індексації. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам в межах апеляційного перегляду, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5 статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 11 січня 2017 року по 29 серпня 2018 року, суд зазначає наступне.

Судом встановлено та підтверджується відповідачем, що індексація грошового забезпечення позивача не здійснювалась у період з 01 січня 2017 року по 29 серпня 2018 року.

Відповідно до статей 1-2 Закону № 2011 військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законам.

Частиною першою та другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно абзацу другого частини третьої статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст.ст. 2, 4 Закону України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282-ХІІ) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Приписами частини другої статті 5 Закону № 1282-ХІІ передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок № 1078), згідно пункту 1-1 якого підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотків. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2013 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищував поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що індексація доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін є державною гарантією надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян, у тому числі військовослужбовцям. Оскільки індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним зі способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань, шляхом не виділення на дані цілі бюджетних асигнувань, без внесення відповідних змін до чинного законодавства щодо зміни соціальних стандартів і нормативів.

Положеннями Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Разом з тим, виплата індексації не ставиться вищевказаними нормативно-правовими актами у залежність від надходження коштів до власника підприємства, установи, організації.

За таких обставин доводи відповідача стосовно відсутності видатків на виплату індексації грошового забезпечення військовослужбовців з 11 січня 2017 року по 31 березня 2018 року, судом не приймається.

Постановою Кабінету Міністрів України №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року, в редакції від 24.02.2018 року, яка набрала чинності з 01 березня 2018 року змінено систему виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та розміри тарифних ставок. Відповідно до пункту 4 Постанови №704 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Тим самим визначено зовсім інший порядок встановлення та розміру посадового окладу.

Згідно п.5 Порядку № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 , до квітня 2018 року посадовий оклад позивача складав 565 грн., а вже з 01 квітня 2018 року - 2730 грн., а відтак згідно п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, індекс споживчих цін у квітні 2018 року рівний 1 та індексації грошового забезпечення не нараховується.

При цьому відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%, а відтак підстави для індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 квітня 2018 року по 29 серпня 2018 року відсутні, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Посилання апелянта про те, що в 2017 році позивачеві не слід було проводити індексацію, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Пунктом 10-2 Порядку № 1078 передбачено, що для новоприйнятих працівників обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник (Порядок доповнено пунктом 10-2 згідно з Постановою КМУ № 526 від 13.06.2012; в редакції Постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 та застосовується з 1 грудня 2015 року).

Відповідно до пункту 14 Порядку роз`яснення щодо застосування цього Порядку надає Мінсоцполітики.

Мінсоцполітики в листі від 28.04.2016 р. № 201/10/1.37-16 надало роз`яснення щодо індексації заробітної плати, яке полягає в наступному.

Пунктом 10-2 Порядку № 1078 визначено, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Отже, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Враховуючи викладене та наведені у листі дані, для працівника, який працює з лютого 2014 року, обчислення індексу споживчих цін має здійснюватись з місяця підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулося у квітні 2012 року, то для визначення суми індексації такому працівнику з грудня 2015 року має застосовуватись індекс споживчих цін. обчислений наростаючим підсумком з травня 2012 року.

Отже, базовим місяцем для обчислення індексації за посадою, яку обіймав позивач з січня 2017 року (згідно позовних вимог) є січень 2008 року відповідно до постанови КМУ від 7 листопада 2007 року №1294, якою було востаннє підвищено оклади.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2020 року в справі № 200/1133/20-а залишити без змін.

Повне судове рішення 18 листопада 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

І. Д. Компанієць