Справа № 523/7564/20
Суддя: Сувертак І. В.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/7564/20
Провадження №2-а/523/78/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2020 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді - Сувертак І.В.

при секретарі - Кругліков О. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі,

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Шляхта Олександра Сергійовича (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5), третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

Встановив:

ОСОБА_1 в травні 2020 року звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати постанову серії ЕАМ №2509393 від 09 травня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що 09 травня 2020 року ОСОБА_1 , рухаючись на своєму транспортному засобі ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 по дорозі П.Д.М.-05 СП Дачне 450 км, був зупинений інспектором 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Шляхта О.С., який склав відносно позивача Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2509393 від 09.05.2020 року.

Як зазначено в постанові серії ЕАМ №2509393 від 09.05.2020 року, водія ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Згідно пункту 6 цієї Постанови, інспектор зазначив, що 09.05.2020 року о 22 год. 30 хв. водій керував транспортним засобом в якого були відсутні передбачені конструкцією бризговики, чим порушив п.п.31.4.7 «е» ПДР України та п.2.3. «а» ПДР України - порушення забезпечення технічної справності, стану і комплектності транспортного засобу та вантажу.

Як зазначив позивач у своєму позові, на транспортному засобі ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 були в наявності бризговики, які встановлювались ним особисто, проте на думку інспектора вони недостатньо виконували свої функції із захисту транспортних засобів, які рухаються позаду від бруду з під коліс, оскільки не є заводськими.

Окрім того в будь якому разі, навіть за відсутності бризговиків на автомобілі позивача відповідач не міг притягнути водія транспортного засобу ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 до відповідальності у зв`язку з тим, що за змістом пункту 31.4., підпункту «е» пункту 31.4.7. ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Згідно офіційного тексту «Керівництва по експлуатації автомобілів, технічному обслуговуванню та ремонту автомобілів ВАЗ 2101, 2102, 21023» обов`язкове використання бризговиків не передбачено конструкцією, функції вказаних бризговиків в даних автомобілях виконують встановлені арки та крила.

Відповідно до вказаного Керівництва по експлуатації, кузов ВАЗ 2101 віз заводу за конструкцією обладнаний кронштейнами для кріплення фартуків на арках задніх коліс, однак бризговики не є передбаченими конструкцією елементом кузова ВАЗ 2101.

Оскільки позивач з зазначеною постановою не погоджується та вважає, що правил дорожнього руху ним порушено не було, оскільки на його автомобілі конструкцією взагалі не передбачені бризговики, тому він звернувся з зазначеним позовом до суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02 червня 2020 року було відкрито провадження по зазначеній адміністративній справі та призначено судове засідання в порядку ст. 286 КАС України. Надано відповідачу та третій особі строк для надання відзиву та пояснень. (а.с. 18,19).

Позивач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином та причин неявки суду не сповістив. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень статті 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (представником Єфіменко С. С.) надало пояснення в котрому зазначило, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, оскільки позивач не надав доказів, які б спростували б факт вчинення ним адміністративного правопорушення передбачено ст. 121 ч.1 КУпАП. Просив залишити позовні вимоги ОСОБА_1 без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, виходячи з наступного.

У відповідності ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень..

Згідно частини 5 ст. 5 КАС України, ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 ч.1 ст. 20 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. Позивач (особа, до якої було застосовано адміністративне стягнення посадовою особою ДАІ (поліції), ОВС, в компетенції яких було вирішення питання щодо накладення адмінстягнення) має можливість звернутися з адміністративним позовом до цієї особи про визнання неправомірним притягнення до адміністративної відповідальності, який повинен розглядатися за нормами КАС України.

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Вказаний строк для оскарження позивачем був дотриманий.

Згідно ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які матеріали і фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У відповідності до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 09 травня 2020 року ОСОБА_1 , рухаючись на своєму транспортному засобі ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 по дорозі П.Д.М.-05 СП Дачне 450 км, був зупинений інспектором 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Шляхта О.С., який склав відносно позивача Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2509393 від 09.05.2020 року.

Як зазначено в постанові серії ЕАМ №2509393 від 09.05.2020 року, водія ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с. 9).

Згідно пункту 6 цієї Постанови, інспектор зазначив, що 09.05.2020 року о 22 год. 30 хв. водій керував транспортним засобом в якого були відсутні передбачені конструкцією бризговики, чим порушив п.п.31.4.7 «е» ПДР України та п.2.3. «а» ПДР України - порушення забезпечення технічної справності, стану і комплектності транспортного засобу та вантажу.

Відповідно до ч.1 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 31.4.7(е) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, серед іншого, відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, судом з оскаржуваної постанови не встановлено, які саме бризковики (передні чи задні) були відсутні у позивача. Окрім того, інспектор у своїй постанові зазначає, що позивач керував з відсутніми передбаченими конструкцією даного транспортного засобу бризковиками. При цьому, інспектор не зазначає, чим саме дані бризковики повинні бути передбачені і як саме він встановив, що конструкцією даного транспортного засобу передбачаються бризковики (посилання на ДСТУ тощо), а також які бризковики були відсутні (передні чи задні).

Крім того, згідно наданого позивачем офіційного тексту «Керівництва по експлуатації автомобілів, технічному обслуговуванню та ремонту автомобілів ВАЗ 2101, 2102, 21023» обов`язкове використання бризговиків не передбачено конструкцією, функції вказаних бризговиків в даних автомобілях виконують встановлені арки та крила.

Відповідно до вказаного Керівництва по експлуатації, кузов ВАЗ 2101 віз заводу за конструкцією обладнаний кронштейнами для кріплення фартуків на арках задніх коліс, однак бризговики не є передбаченими конструкцією елементом кузова ВАЗ 2101. (а.с. 5-8).

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2509393 від 09 травня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2,5, 6, 8-11, 13-14, 19-21, 293, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Шляхта Олександра Сергійовича (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5), третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАМ № 2509393 від 09.05.2020 року, винесену інспектором патрульної поліції роти № 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Одеській Шляхта Олександром Сергійовичем, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 121 Кодексу України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд міста Одеси.

Повний текст рішення складено 05 листопада 2020 року.

Суддя