Справа № 461/7547/19
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/7547/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2020 року м.Львів
Галицький районний суд міста Львова
головуючого судді Юрківа О. Р.
секретаря судового засідання Цибулько О.І.,
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.10.2019 року відкрито провадження у справі.
11.11.2020 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов від Львівської митниці ДФС.
Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про слухання справи у його та представника позивача відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
З даної постанови вбачається, що 18.11.2018 р. ОСОБА_1 , ввіз на територію України в митному режимі «транзит» через митний пост "Краковець" Львівської митниці ДФС транспортний засіб особистого користування марки «NISSAN», модель «PMIMERA», VIN № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який зареєстрований на території Чехії.
Даний факт встановлено 25.08.2019, близько 08 год. 22 хв., шляхом здійснення оперативного запиту до єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) та на підставі аналізу переміщень за даними «Диспетчера зони митного контролю та Пасажирського пункту пропуску» та «Журналу пункту пропуску» АСМО «Інспектор» та спрацювання в АСМО «Інспектор» АСАУР (коди: 401-1, 801-1 «По даній особі наявна інформація про ввезення у попередній періодах інших ТЗ, по яких відсутні відомості щодо подальшого вивезення» в процесі здійснення митних формальностей під час переміщення ОСОБА_1 через митний кордон України, який в якості водія слідував в напрямку «виїзд з України» смугою руху «червоний коридор» транспортним засобом д. н. з. НОМЕР_3 .
Згідно даних програмно-інформаційно комплексу транспортний засіб особистого користування «NISSAN», модель «PMIMERA», VIN № НОМЕР_4 , д. н. з. НОМЕР_2 , з митної території України станом на 25.08.2019 року ОСОБА_1 не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений.
Частиною 1 ст.381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.
При цьому, згідно з гл. 55 р. ХІІ МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).
У відповідності до ст. 95 Митного кодексу України (далі - МК України) для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщенні в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб.
Згідно ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Варто наголосити, що хоч транспортний засіб керований ОСОБА_1 не є транспортним засобом комерційного призначення, на нього поширюється регулювання ч. З ст. 470 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, термін "товар" вживаються в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином поняття транспортний засіб особистого користування " охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.
Статтею 181 Цивільного кодексу України визначено, що рухомими речима є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.
Нормами ст.ст. 90 та 93 МК України визначено що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України.
У відповідності до ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці п`ять діб. Згідно із нормами ч. 2 ст. 95 МК України до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України. Проте, в супереч ст. 192 МК України та розділу VIII Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 року № 657, ОСОБА_1 до найближчого митного органу до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту внаслідок поломки транспортного засобу та його ремонту не звернувся.
Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб у відповідності до вимог ст. 460 МК України, ОСОБА_1 не надав.
Згідно з електронною базою даних «Реєстр порушників митних правил» ЄАІС Дерясмитслужби України, ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався.
Таким чином, ОСОБА_1 не доставив транспортний засіб до органу призначення, а саме: перевищив встановлений митним кодексом України строк доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем до органу ДФС призначення, терміном більше ніж на десять діб.
Відповідно до ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засаді змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені ст. 468-470, 474, 475, 477-481 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів.
За правилами ст. 523 МК України справи про порушення митних правил від імені митниць розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Зі змісту постанови митного органу вбачається, що позивач перевищив встановлений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу марки до митного органу призначення більше, ніж на десять діб.
Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Згідно ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом даної норми закону дії особи повинні бути спрямовані на досягнення мети у вигляді неправомірного перевищення строку доставки транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на десять діб, а отже характеризуватися винною дією чи бездіяльністю.
Позивач зазначає, що постанова є протиправною, оскільки вона винесена поза межами строків, передбачених ст. 525 МК Україна, що у свою чергу виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.
Відповідно до ст. 525 МК України, справа про порушення митних правил розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи.
Згідно ст. 523 МК України, від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Враховуючи наведене, 15-денний строк для розгляду справи про порушення митних правил обчислюється саме з дня отримання керівником чи заступником митниці матеріалів справи, проте, чинним законодавством не передбачено порядку фіксації отримання таких документів посадовою особою органу доходів і зборів, уповноваженого на розгляд справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил, є :
- відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;
- необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду;
- невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;
- винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;
- неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;
- накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.
Порушення строку розгляду справи про порушення митних правил відповідно до ст. 525 МК України, не є підставою для скасування постанови митниці.
Відповідно до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Статтею 93 МК України передбачено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту не можуть використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту, і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 Митного кодексу України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України строки транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб).
До строків перевезень не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у ст. 192 Митного кодексу України.
За змістом п. 10 ст. 4 МК України дозвіл органу доходів і зборів - це надання особі органом доходів і зборів усно, письмово (паперовим або електронним документом) чи шляхом проставляння відбитка особистої номерної печатки на супровідних документах (деклараціях, відомостях) права на вчинення певних дій.
Митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем митного органу призначення. (ст. 102 Митного кодексу України).
Відповідно до ч. 2 ст. 200 МК України доставка товарів та документів на них повинна бути здійснена у строк, визначений ст. 95 Митного кодексу України.
Як вбачається з постанови митного органу та не спростовується позивачем, транспортний засіб марки «NISSAN», модель «PMIMERA», VIN № НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , перебував на території України понад встановлені законом строки.
Обставини, які перешкоджали позивачу виконати вимоги закону та вивезти автомобіль за межі України судом не встановлено, оскільки позивачем не надано належних доказів.
Не з`явившись до суду, таких доказів позивач не надав і суду.
За таких обставин суд приходить до висновку про існування обов`язку позивача на момент винесення постанови вивезти транспортний засіб за межі митної території України в строки, визначені ст. 95 МК України.
Позивач зазначає, що повідомлення про дату, час і місце розгляду справи про порушення митних правил він не отримував.
Таким чином, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.
Однак, на розгляд справи 17 вересня 2019 року ОСОБА_1 не з`явився на розгляд справи, своїми правами не скористався з власної волі, пояснень не надав про причини порушення вимог ст. 95 МК України, як і будь-яких доказів поважності причин неявки на розгляд його справи.
Крім того, чинним законодавством встановлено відповідні строки прийняття суб`єктом владних повноважень рішень за результатами розгляду справи про порушення митних правил.
Відповідно ст. 494 Митного Кодексу України протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.
Суд вважає, що відповідачем не порушено вимог закону щодо розгляду справи у відсутність позивача, оскільки позивачу були створені всі умови для реалізації ним свого права на особисту участь під час розгляду справи про порушення митних правил.
Також позивач зазначає, що 12.09.2019 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо відтермінування застосування штрафних санкцій за порушення порядку ввезення транспортних засобів на митну територію України», а саме 1) У пунктах 9-2 та 9-3 розділу XXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2012 p., NN 44 - 48, ст. 552) цифри "270" замінити цифрами "360"; 2) у пункті 1 розділу 11 "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" (Відомості Верховної Ради України, 2018 p., N 48, ст. 380 із наступними змінами) цифри "270" замінити цифрами "360".
94. Тимчасово, до 31 грудня 2019 року включно, відновлено дію пунктів 92 та 93 цього розділу.
Згідно пункту 9-3 Перехідних положень Митного кодексу України здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.
Позивач вважає, що при розгляді справи про порушення митних правил не було встановлено всіх обставини справи, більше того та відповідачем було винесено протиправну, незаконну постанову, керуючись не чинним законодавством.
Однак доводи позивача про те, що постанова митниці винесена з порушенням законодавства, не знайшли свого ствердження у судовому засіданні, оскільки норми на які посилається ОСОБА_1 у позовній заяві стосуються транспортних засобів, які було поміщено в митний режим імпорт та розмитнено відповідно до законодавства.
Станом на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач ввезений ним транспортний засіб не розмитнив.
Виходячи з цих обставин, суд приходить до висновку про законність дій заступника начальника Львівської митниці ДФС Скоромного Я.І. при винесенні постанови.
Зважаючи на викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 вчинив дії, що свідчать про не доставлення ним транспортного засобу до органу призначення перевищення встановленого Митним кодексом України строку доставки транспортних засобів, що перебувають під митним контролем до органу ДФС призначення, терміном більше ніж на десять діб, чим допустив порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.
Окрім цього, суд вважає, що заяву позивача про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом слід задовольнити з наступних підстав.
Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримав копію постанови 04.10.2019 року. Підтвердження того , що позивачем раніше отримано дану постанову в матеріалах справи немає.
Суд вважає, що обставина пропущення строку позовної давності є поважною, тому строк для звернення до суду з позовною заявою слід поновити.
Керуючись ст.ст. 6, 9, 10, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.247, 251, 284, 288 КУпАП, ст.ст. 4, 90, 93, 95, 102, 200, 458, 494, 522, 523, 525, 531 МК України, суд
Повний текст рішення виготовлено 05.11.2020 року.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Р.Юрків.