Справа № 461/9561/20
Суддя: Мисько Х. М.
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/9561/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю: секретаря судового засідання Волошин Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (79007, м.Львів, вул.Січових Стрільців, 11; ЄДРПОУ: 3783149) до громадянина Туреччини ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про примусове видворення за межі території України,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Туреччини ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України. В обґрунтування позову покликається на те, що 05.10.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , головним спеціалістом відділу міграційного контролю та адміністративного провадження управління з питань імміграції, тимчасового перебування та протидії нелегальній міграції ГУ ДМС України у Львівській області виявлено громадянина Туреччини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за час свого перебування на території України перевищив дозволений строк перебування більше 90 днів протягом 180 днів.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 18.11.2020 року відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні.

Представник позивача до судового засідання подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач скерував на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що з позовом погоджується повністю.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 05.10.2020 року за адресою: м.Львів, вул.Руданського, 3, головним спеціалістом відділу міграційного контролю та адміністративного провадження управління з питань імміграції, тимчасового перебування та протидії нелегальній міграції ГУ ДМС України у Львівській області виявлено громадянина Туреччини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1

05.10.2020 року головним спеціалістом відділу міграційного контролю та адміністративного провадження управління з питань імміграції, тимчасового перебування та протидії нелегальній міграції ГУДМС України у Львівській області встановлено, що дана особа перевищила дозволений строк свого перебування на території України більше 90 днів протягом 180 днів, чим порушила п.2 Порядку продовження строку перебування та проживання або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ №150 від 15.02.2012 року. Вказаний громадянин ухилявся від виїзду з України, відмітки про продовження терміну перебування на території України в паспортному документі іноземці відсутні, законне джерело існування та підстави для подальшого перебування на території України відсутні.

26.03.2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

06.10.2020 року Головним управлінням ДМС України у Львівській області прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі України та зобов`язано його покинути територію держави до 04.11.2020 року.

Відповідач належним чином ознайомлений з даним рішенням, отримав його примірник, про що свідчить його підпис та повідомлений про те, що у випадку невиконання рішення про примусове повернення до нього буде застосовано примусове видворення, відповідно до ст.30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в разі ухилення від виїзду за межі України у визначений термін.

За час свого перебування на території України, відповідач перевищив дозволений строк перебування на території України більше 90 днів протягом 180 днів, визначений пунктом 2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України затвердженого Постановою КМУ №150 від 15.02.2012 року. Після закінчення визначеного для іноземців терміну перебування на території України (90 днів протягом 10 днів) зазначений громадянин ухилявся від виїзду з України, відмітки про продовження терміну перебування на території України в паспортному документі іноземця відсутні, законне джерело існування та підстави для подальшого перебування на території України відсутні.

На даний час громадянин Туреччини ОСОБА_1 не виконав рішення про примусове повернення за межі України.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, відповідач, перебуваючи в нелегальному становищі, порушував міграційне законодавство України, у строк, встановлений в рішенні про його примусове повернення з території України, не виїхав, був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Крім того, встановлено, що відповідач не підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", оскільки належних та допустимих доказів того, що повернення ОСОБА_2 до Туреччини буде загрожувати його життю або свободі; небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки, суду не надано.

Згідно ч.4 ст.46 КАС України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Відповідно до вимог ч.3 ст.29 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Згідно ч.1 ст.30 центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави (ч.1 ст.30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

Відповідно до вимог ч.1 ст.288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Належних та допустимих доказів переслідування ОСОБА_2 за політичними мотивами в Туреччині суду не надано.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободабостатті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Відносно відповідача обставин, які вказані у наведених вище положеннях, які унеможливлюють примусове видворення за межі території України, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову ГУ ДМС України у Львівській області про видворення громадянина Туреччини ОСОБА_2 , оскільки відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення встановлених правил перебування іноземців на території України та проживання без дозволів на право перебування на території держави, не виконав рішення про його примусове повернення, доказів про наявність постійного місця проживання та близьких родичів на території України суду не надано, до органів та підрозділів міграційної служби з заявою і документами необхідними для вирішення питання про продовження строку перебування або про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався та своїми діями порушив вимоги ст.ст. 9, 16, 23, 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Окрім того, суд вважає за необхідне судовий збір віднести за рахунок держави, оскільки відповідно до ч.5 ст.288 КАС України за подання до адміністративного суду позовних заяв та апеляційних скаргу справах,передбачених цією статтею, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст.ст. 9, 16, 23, 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ст.ст. 241-246,288 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Видворити за межі території України громадянина Туреччини ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десять днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 19.11.2020 року

Суддя Х.М. Мисько