Справа № 560/3741/20
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3741/20
РІШЕННЯ
іменем України

19 листопада 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача суму невідшкодованої шкоди на суму 3 115,11 грн на користь військової частини НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 №133 від 01.07.2017 року ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за контрактом, зарахований до списків особового складу, призначений на посаду курсанта та забезпечувався майном особистого користування. В подальшому відповідача було звільнено з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю. Вказує, що відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем в сумі 6 890,02 грн.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з метою стягнення вищевказаної суми в примусовому порядку.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.07.2020 позовну заяву залишено без руху. Позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21.09.2020 поновлено строк звернення до адміністративного суду, відкрито провадження в даній справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У відзиві відповідач зазначив, що відповідно до норм п. 46 Розділу V "Організація, ведення обліку та документальне оформлення руху військового майна й військовій частині" наказу Міністерства оборони України №440 від 17.08.2017 "Про затвердження Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України: "відпускання (видавання) військового майна, крім боєприпасів на практичні (бойові) стрільби, зі складу військової частини підрозділам і окремим військовослужбовцям проводиться за накладними на видавання (здавання) (за накладними (форма № 3-3)) або за роздавальними (здавальними) відомостями, які виписуються у відповідних службах забезпечення військової частини".

Позивачем не надано накладних або роздавальних відомостей з підписами ОСОБА_1 про отримання майна.

У відповіді на відзив позивач вказав, що згідно довідки нарахування вартості за речове майно, строки яких не закінчилися №60 від 13.09.2017 мол. сержант ОСОБА_1 отримав речове майно. Отже, відповідач, отримав речове майно, проте був достроково звільнений за порушення військової дисципліни, строк носіння обмундирування не закінчився, чим заподіяв матеріальну шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_1 на суму 3 115,11 грн..

Однак, у відповідності до довідки військової частини НОМЕР_3 вих. №6409 від 11.12.2019 у штабі військової частини НОМЕР_3 відбулася пожежа під час якої знищено технічну документацію речової служби а саме:

- картки обліку військового майна особистого користування;

- атестати військовослужбовців прибувши та вибувши з військової частини.

Представник позивача та відповідач у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін на підставі наявних доказів в порядку письмового провадження, так як явка сторін не визнавалася судом обов`язковою.

Суд, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що наказом командира військової частини пп НОМЕР_4 (по стройовій частині) №159 від 30.06.2017 мол. сержант ОСОБА_1 30.06.2017 вибув до нового місця служби військової частини НОМЕР_1 .

Мол. сержант військової служби за контрактом ОСОБА_1 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 133 від 01.07.2017 прийнятий на військову службу за контрактом, зарахований до списків особового складу та призначений на посаду курсанта.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-ХП, - військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

ОСОБА_1 на період проходження військової служби був забезпечений державою всіма видами матеріального забезпечення, в тому числі речовим майном.

Згідно довідки нарахування вартості за речове майно, строки яких не закінчилися №60 від 13.09.2017 мол. сержант ОСОБА_1 отримав речове майно, а саме: кепі бойове (кашкет польовий) - 1 шт., шапка-флеска - 1 шт., шапка зимова -І шт., костюм літній польовий - 1 шт., костюм вітро-вологозахисний - 1 шт., куртка ВВЗЗ - 1 шт., штани ВВЗЗ - 1 шт., рукавички трикотажні - 1 шт., білизна натільна - 1 шт., білизна для холодної погоди - 1 шт., черевики з в/б демісезонні - 1 шт., ремінь для штанів - 1.

Дане майно видається військовослужбовцю в особисте користування. Майно особистого користування - це предмети військової форми одягу, взуття та спорядження, які видаються у власне користування військовослужбовців.

Відповідача за відсутність на військовій службі більше 3- х годин 05.09.2017 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме наказам командира військової частини НОМЕР_1 № 592-ОД від 15.09.2017 ОСОБА_1 було звільнено з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю на підставі пп. е п. 6 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та п. 4 даного наказу притягнуто до матеріальної відповідальності у сумі 3638 грн. 81 коп. згідно п.13 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року N 243/95-ВР.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №208 від 20.09.2017 Відповідач за систематичне порушення військової дисципліни був звільнений у запас за пунктом "е" (через службову невідповідність), 20 вересня 2017 року справи та посаду здав та вибув до Летичівського РВК Хмельницької області для зарахування на військовий облік. Пунктом даного наказу визначено провести відрахування вартості обмундирування в сумі 3638 (три тисячі шістсот тридцять вісім) грн.81 коп. обчислену пропорційно часу що залишився до кінця строку носіння.

Як стверджує позивач, що відповідач, отримав речове майно, однак був достроково звільнений за порушення військової дисципліни, строк носіння обмундирування не закінчився, чим заподіяв матеріальну шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_1 на суму 3638, 81 грн.

На теперішній сума заборгованості становить 3115 гривень 11 коп.

В той самий час, як свідчить аналіз документів, зазначених в якості додатків до позовної заяви від 10.07.2020 №1962/1, стороною позивача не надано належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу отримання відповідачем речового майна - відсутні відповідні накладні або роздавальні відомості з власноручним підписом про отримання ОСОБА_1 речового майна.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей врегульовані Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі - Закон № 2011).

Згідно пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 2011 дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Абзацами 1-2 частини першої статті 9-1 Закону № 2011 передбачено, що продовольче забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України; речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства оборони України №232 від 29 квітня 2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 року за № 768/28898, затверджено Інструкцію про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період (надалі Інструкція № 232).

Згідно абзацу 7 пункту 4 розділу ІІІ Інструкції № 232 у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 листопада 1995 року №880 затверджено Перелік військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості.

Слід зауважити, що за правилами абзацу 2 пункту 9 Інструкції № 232 передбачено, що строки носіння або експлуатації предметів речового майна особистого користування, що видається офіцерам, прапорщикам, мічманам та військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, обчислюються з дня виникнення в них права на його отримання. Речове майно особистого користування, видане зазначеним особам, обліковується за місяцем виникнення права на отримання цього майна.

Однак, відповідно до норм п. 46 Розділу V "Організація, ведення обліку та документальне оформлення руху військового майна у військовій частині" наказу Міністерства оборони України №440 від 17.08.2017 року "Про затвердження Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України": відпускання (видавання) військового майна, крім боєприпасів на практичні (бойові) стрільби, зі складу військової частини підрозділам і окремим військовослужбовцям проводиться за накладними на видавання (здавання) (за накладними (форма N З-3)) або за роздавальними (здавальними) відомостями, які виписуються у відповідних службах забезпечення військової частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Таким чином, позивачем не доведено правомірність позовних вимог, адже підтверджуючі документи, які б вказували на те, що відповідачем отримано речове майно відсутні.

Відповідно до положень статті 139 КАС України, судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 19 листопада 2020 року

Позивач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 )
Відповідач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 )

Головуючий суддя П.М. Майстер