Справа № 164/167/20
Суддя: Невар О. В.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 164/167/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Невара О.В.,

при секретарі Шлеян А.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Монастириського ВП ГУНП в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Монастириського ВП ГУНП в Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу. Свої вимоги обґрунтував тим, що постановою серії БАА № 521179 від 26 січня 2020 року його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді 425 гривень штрафу. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 26 січня 2020 року, о 16 год. 29 хвилин, на 48 км автомобільної дороги Тернопіль - Івано-Франківськ (Н 18), керуючи автомобілем „ЗАЗ 110270-40, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в світлу пору доби поза населеним пунктом не увімкнув ближнє світло фар чи денні ходові вогні, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР. З вказаною постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу позивач не погоджується, оскільки вважає, що вона не відповідає фактичним обставинам справи та діючому законодавству, а тому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського Монастириського ВП ГУНП в Тернопільській області Заяць Т.М. серії БАА № 521179 від 26 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 425 гривень штрафу.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просив визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського Монастириського ВП ГУНП в Тернопільській області Заяць Т.М. серії БАА № 521179 від 26 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 425 гривень штрафу, а також закрити провадження у справі. Стверджує, що інкримінованого йому правопорушення він не вчиняв, в його діях відсутній склад вказаного правопорушення. Доводи про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення не підтверджені будь-якими доказами. ОСОБА_1 не було представлено ні відеозапису вчинення ним правопорушення, ні свідків вчинення ним правопорушення. Таких доказів не подано і суду в ході розгляду даної справи. Враховуючи вищевикладене, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Монастириського ВП ГУНП в Тернопільській області в судове засідання не з?явився, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовні вимоги ОСОБА_1 до суду не подавав.

Заслухавши думку позивача, який не заперечував щодо розгляду справи у відсутності вказаного учасника судового процесу, проаналізувавши матеріали справи, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності представника відповідача - Монастириського ВП ГУНП в Тернопільській області.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 26 січня 2020 року відносно позивача було винесено постанову серії БАА № 521179 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 425 гривень штрафу. З вищезазначеної постанови вбачається, що 26 січня 2020 року, о 16 год. 29 хвилин, на 48 км автомобільної дороги Тернопіль - Івано-Франківськ (Н 18), ОСОБА_1 , керуючи автомобілем „ЗАЗ 110270-40, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в світлу пору доби поза населеним пунктом не увімкнув ближнє світло фар чи денні ходові вогні, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 24 постанови ПВС України від 23 грудня 2005 року № 14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів позовної заяви, пояснень позивача в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 після зупинки його автомобіля працівниками поліції заперечував, що ним 26 січня 2020 року було вчинено правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, вказуючи на те, що він інкримінованих йому вимог ПДР не порушував, а тому в його діях відсутній склад вказаного правопорушення. Незважаючи на заперечення позивачем порушення ним вимог п. 9.8 ПДР, поліцейським Монастириського ВП ГУНП в Тернопільській області Заяць Т.М. йому не було представлено будь-яких доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення - ні відеозапису, фотофіксації вчинення правопорушення, ні свідків вчинення ним даного правопорушення. Доводи позивача про непричетність до вчинення інкримінованого йому правопорушення поліцейським Монастириського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 були проігноровані, не спростовані будь-якими доказами при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні встановлено, що розгляд справи було проведено поліцейським Монастириського ВП ГУНП в Тернопільській області Заяць Т.М. на місці зупинки транспортного засобу. Постанову серії БАА № 521179 від 26 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 425 гривень штрафу було винесено у присутності позивача та вручено йому під розпис її копію. З моменту зупинки автомобіля позивач вчинення інкримінованого йому правопорушення заперечував. Вказані обставини, які не спростовано в ході розгляду справи відповідачем та представником відповідача, встановлено з пояснень позивача та досліджених в судовому засіданні матеріалів справи.

Будь-яких клопотань про витребування та дослідження інших доказів, крім тих, що досліджувались судом в ході розгляду справи, позивачем, відповідачем та представником відповідача заявлено не було.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його

вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка

притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що

використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем та представником відповідача до суду не подано будь-яких належних та допустимих доказів у підтвердження обставин, вказаних у постанові серії БАА № 521179 від 26 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у виді штрафу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем та представником відповідача у відповідності до ст. 77 КАС України не доведено обставин, вказаних у постанові серії БАА № 521179 від 26 січня 2020 року, хоча в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки порушення ОСОБА_1 вимог п. 9.8 ПДР не доведено відповідачем та представником відповідача.

Відповідачем та представником відповідача в ході розгляду справи не доведено будь-якими належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 26 січня 2020 року, о 16 год. 29 хвилин, на 48 км автомобільної дороги Тернопіль - Івано-Франківськ (Н 18), керуючи автомобілем „ЗАЗ 110270-40, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в світлу пору доби поза населеним пунктом не увімкнув ближнє світло фар чи денні ходові вогні, чим порушив вимоги п. 9.8 ПДР, тобто вчинив інкриміноване йому правопорушення.

Разом з тим, як встановлено судом, пояснення позивача, який заперечував факт вчинення ним правопорушення, та його доводи щодо непричетності до його вчинення поліцейським Монастириського ВП ГУНП в Тернопільській області Заяць Т.М., яким було винесено постанову серії БАА № 521179 від 26 січня 2020 року, взяті до уваги не були, їх не було спростовано в ході розгляду справи, як і не дано їм оцінки при винесенні постанови, тобто не було повно та всебічно з`ясовано обставини вчинення правопорушення, що свідчить про передчасність та необґрунтованість висновку поліцейського Монастириського ВП ГУНП в Тернопільській області Заяць Т.М. про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та його недоведеність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 247 КУпАП обов?язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов?язок суб?єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечував, відповідач був зобов?язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв?язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що в ході судового розгляду було встановлено, що обставини, викладені в постанові серії БАА № 521179 від 26 січня 2020 року, не відповідають фактичним обставинам справи, постанова винесенаполіцейським Монастириського ВП ГУНП в Тернопільській області Заяць Т.М. з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення,вина позивача ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не була доведена, а тому поліцейським Монастириського ВП ГУНП в Тернопільській області Заяць Т.М. було безпідставно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього за вчинення вказаного правопорушення адміністративне стягнення у виді штрафу, що призвело до порушення прав позивача. З цих підстав, постанова серії БАА № 521179 від 26 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 425 гривень штрафу підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій поліцейського Монастириського ВП ГУНП в Тернопільській області Заяць Т.М. до задоволення не підлягають. Вказані позовні вимоги, на думку суду, охоплюються вимогами про скасування постановисерії БАА № 521179 від 26 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, оскільки відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому окремому розгляду не підлягають та не відносяться до повноважень суду згідно ст. 286 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 8-10, 14, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 286, 295-297 КАС України, ст.ст. 7, 33, 122, 254, 258, 268, 276, 280, 287-289, 293 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Постанову серії БАА № 521179 від 26 січня 2020 року поліцейського Монастириського ВП ГУНП в Тернопільській області Заяць Тараса Михайловича про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень штрафу - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Невар