Справа № 540/2685/20
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

10 листопада 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/2685/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Ковбій О.В.,

при секретарі: Калівошко В.В.,

за участі: позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - Казиміра М.М.,

розглянувши в підготовчому провадженні клопотання позивача щодо поновлення строків звернення до суду та питання щодо залишення без розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ про звільнення ОСОБА_1 , із займаної посади №39-дс від 26.03.19р. ДФС України та наказ ДФС України №9-дс від 31.01.2019 р. про оголошення ОСОБА_1 догани. Визнати дії відповідачів в частині видання цих наказів незаконними.

- поновити ОСОБА_1 , на посаді першого заступника начальника Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області;

- визнати дії відповідачів в частині необґрунтованої відмови в наданні відпусток, табелів робочого часу, дублікату трудової книжки незаконними;

- надати ОСОБА_1 копії табелів робочого часу з 19.02.2016р. по 14.09.2018р. та дублікат трудової книжки без записів про незаконні звільнення ОСОБА_1 ;

- виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані відпустки з 19.02.2016р. по 14.09.2018р.;

- виплатити середній заробіток за період з 26.03.2019 р. по 11.04.2019р., а саме, за час затримки видачі трудової книжки.

Ухвалою суду від 28.09.2020 року позовну заяву залишено без руху. 26.10.2020 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10.11.2020 року, витребувано від учасників докази та пояснення по справі. Окрім наведеного, в ухвалі зазначено, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду буде вирішено судом в рамках підготовчого провадження у справі за результатом отримання додаткових доказів.

В підготовче засідання призначене на 10.11.2020 року з`явились позивач та представник відповідача.

На обговорення сторін винесено питання щодо поновлення пропущеного позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами: щодо визнання протиправним та скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади №39-дс від 26.03.19р. ДФС України та наказу ДФС України №9-дс від 31.01.2019 р. про оголошення ОСОБА_1 догани, щодо визнати дій відповідачів в частині видання цих наказів незаконними; щодо поновлення ОСОБА_1 , на посаді першого заступника начальника Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області; щодо визнання дій відповідачів в частині необґрунтованої відмови в наданні відпусток, табелів робочого часу, дублікату трудової книжки незаконними; щодо зобов`язання відповідачів надати ОСОБА_1 копії табелів робочого часу з 19.02.2016р. по 14.09.2018р. та дублікату трудової книжки без записів про незаконні звільнення ОСОБА_1 .

Позивач просив пропущений строк поновити з підстав зазначених ним в заяві від 13.10.2020 року.

Відповідач заперечував проти задоволення такої заяви.

Розглядаючи клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, суд виходить з наступного.

Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 N 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, особі гарантується право на звернення до суду.

Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа "Каменівська проти України"), "право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим... Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...".

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язане з реалізацією права на справедливий судовий розгляд. Наявність такої умови дисциплінує учасників правовідносин, запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Приписами частин 1-2, 5 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Так, ОСОБА_1 заявлено вимогу про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді.

Зазначені позовні вимоги пов`язані з проходженням та звільненням з публічної служби, які обмежені місячним строком звернення до суду з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Це, насамперед, викликано специфікою спорів, що розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Дані строки обмежують час, протягом якого вказані правовідносини можуть вважатися спірними.

В позовній заяві ОСОБА_1 самостійно зазначив, що отримав трудову книжку з записом про звільнення 11.04.2019 року.

Отже, ОСОБА_1 було відомо про існування наказу ДФС України про його звільнення із займаної посади №39-дс від 26.03.19р., тобто й про існування порушеного права, щонайменше, з 11.04.2019 року, а з позовом він звернувся до суду 18.09.2020 року - з пропуском встановленого ст.122 КАС України місячного строку.

В заяві про поновлення процесуального строку ОСОБА_1 зазначає, що пропуск строку звернення до суду обумовлений необхідністю заробляти на життя. Так, з метою забезпечення родини через два дні після звільнення ОСОБА_1 погодився на комерційну пропозицію ПП ОСОБА_2 щодо виконання робіт за цивільно-правовим договором №13 від 13.04.2019 року. Однак умовами наведеного договору була передбачена заборона щодо працевлаштування під час його дії до державних структур, що здійснюють контрольно-наглядові функції щодо діяльності суб`єктів господарювання та бізнесу. Саме через наявність обмежень передбачених в договорі, позивач не звернувся до суду в передбачений законом строк.

Суд критично розцінює поважність підстави пропуску звернення до суду з даним позовом, наведеної ОСОБА_1 в силу наступного.

Так, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Позивачем не вказано жодної обставини, яка об`єктивно унеможливила б його звернення до суду за захистом своїх прав протягом строку у півтора року з моменту коли йому стало відомо про існування порушеного права.

Навпаки, позивач зазначає, що був обізнаний про можливість оскарження наказу про звільнення, проте обрав іншу роботу замість реалізації права на звернення до суду.

Окрім зазначеного, суд звертає увагу, що наданий позивачем цивільно-правовий договір від 13.04.2019 року не є трудовим договором, який може породжувати спеціальні зобов`язання перед роботодавцем (зокрема, щодо збереження комерційної таємниці, тощо). Наданий суду договір є звичайним правочином. В свою чергу, імперативними приписами ст. 27 ЦК України передбачено, що правочин, який обмежує можливість фізичної особи мати не заборонені законом цивільні права та обов`язки, є нікчемним.

В силу викладеного, наданий суду договір в частині обмеження права ОСОБА_1 на працевлаштування, є нікчемним, тобто таким, що не створював жодних прав та обов`язків для позивача, отже не може вважатись перепоною для звернення ОСОБА_1 до суду.

Таким чином, суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав.

Тому, з наведених вище обґрунтувань, суд визнає неповажними зазначені позивачем в позовній заяві підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади №39-дс від 26.03.19р. ДФС України та поновлення на посаді першого заступника начальника Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області.

Щодо поновлення строку звернення позивача з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування наказу ДФС України №9-дс від 31.01.2019 про оголошення ОСОБА_1 догани, визнання дій відповідачів в частині необґрунтованої відмови в наданні відпусток протиправними, суд зазначає наступне.

Так, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд вказував на те, що названі позовні вимоги також є вимогами, пов`язаними з проходженням публічної служби, отже строк звернення до суду за ними становить 1 місяць. Також в ухвалі від 26.09.2020 року суд звертав увагу ОСОБА_1 на необхідність поінформувати суд, коли йому стало відомо про існування наказу ДФС України №9-дс від 31.01.2019 р. щодо оголошення йому догани та коли стало відомо про відмову в реалізації права на відпустку. Надати відповідні докази для підтвердження такої інформації (конверти з відмітками служби поштового зв`язку, тощо).

В разі пропуску місячного строку звернення до суду з такими позовними вимогами - надати належним чином обґрунтоване клопотання про поновлення строку.

Однак, в заяві про поновлення строку звернення до суду від 13.10.2020 року позивачем проігноровано наведені вимоги суду. Суд повторно зобов`язав надати таку інформацію в ухвалі про відкриття провадження у справі, однак і в цьому випадку вимоги ухвали суду залишились не виконаними.

В судовому засіданні на питання суду щодо того, коли позивачу стало відомо про існування наказу ДФС України №9-дс від 31.01.2019 р. щодо оголошення йому догани та коли стало відомо про відмову в реалізації права на відпустку, позивач відмовився вказувати конкретну або орієнтовну дату, проте погодився, що це було за межами процесуального строку звернення до суду.

З наданих відповідачем на виконання вимог ухвали суду документів встановлено, що заява позивача про надання відпустки від 13.09.2018 року розглянута одним з адресатів - Новокаховською ОДПІ ГУ ДФС в Херсонській області того ж дня - 13.09.2018 року. Про результати розгляду складено лист від 13.09.2018 року №1875/10/21-02-04-35, який отримано позивачем 14.09.2018 року, що підтверджено його підписом на екземплярі листа. Другим адресатом - ДФС України заява позивача розглянута листом від 01.10.2018 року №15092/К/99-99-04-02-01-14. Доказів отримання наведеного листа позивачем суду не надано, проте надано доказ отримання ОСОБА_1 листа ГУ ДФС від 05.12.2018 року №2105/21-02-04, в якому міститься зазначення про залишення його заяви про надання відпустки для догляду за дитиною без розгляду обома адресатами. Зазначений лист отримано ОСОБА_1 10.01.2019 року, що підтверджено копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з №250.

Повторна заява позивача датована 10.01.2019 роком та адресована, в тому числі, ГУ ДФС у Херсонській області, розглянута ГУ ДФС листом від 16.01.2019 року №116/К/21-22-04-03-13. Лист вручено позивачу 18.01.2019 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №450.

На підставі наведених доказів, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 дізнався про існування порушеного, на його думку, права, за захистом якого він звернувся до суду (в частині вимог про оскарження відмови в наданні відпустки), щонайменше 18.01.2019 року (про обидві відмови), тоді як до суду він звернувся 18.09.2020 року, тобто з пропуском місячного строку.

Наказ ДФС України №9-дс від 31.01.2019 про притягнення до дисциплінарної відповідальності був направлений позивачу супровідним листом від 01.02.2019 року №279/ю/21-22-04-03-13 та отриманий ним 05.02.2019 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №385.

На підставі наведених доказів, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 дізнався про існування порушеного, на його думку, права за захистом якого він звернувся до суду (в частині вимог про визнання протиправним та скасування наказу ДФС України №9-дс від 31.01.2019 р. щодо оголошення догани), щонайменше 05.02.2019 року, тоді як до суду він звернувся 18.09.2020 року, тобто з пропуском місячного строку.

Жодних пояснень з приводу пропуску строку звернення до суду в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу ДФС України №9-дс від 31.01.2019 про оголошення ОСОБА_1 догани, визнання дій відповідачів в частині необґрунтованої відмови в наданні відпусток протиправними позивачем не надано.

Таким чином, суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав у відповідній частині заявлених позовних вимог.

Тому, з наведених вище підстав, суд визнає необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування наказу ДФС України №9-дс від 31.01.2019 про оголошення ОСОБА_1 догани, визнання дій відповідачів в частині необґрунтованої відмови в наданні відпусток протиправними.

Щодо вимог ОСОБА_1 про визнання дій відповідачів в частині необґрунтованої відмови в наданні відпусток, табелів робочого часу, дублікату трудової книжки незаконними, та зобов`язання відповідачів надати ОСОБА_1 копії табелів робочого часу з 19.02.2016р. по 14.09.2018р. та дублікату трудової книжки без записів про незаконні звільнення ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

З аналізу змісту позовної заяви вбачається, що позивач просив надати йому копії табелів робочого часу з 19.02.2016р. по 14.09.2018р. та дублікату трудової книжки без записів про незаконні звільнення в заяві від 14.09.2018 року, адресованій керівнику Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області.

Позивач вважає означену заяву такою, що є зверненням в розумінні Закону України "Про звернення громадян". Отже, строк її розгляду відповідачем має становити не більше одного місяця від дня їх надходження. Після цього строку (в разі ненадання відповіді) має місце протиправна бездіяльність.

Тобто, з 15.10.2018 року починається перебіг шестимісячного строку встановленого ст. 122 КАС України на оскарження такої бездіяльності. Отже, 15.04.2019 року закінчився перебіг строку на оскарження бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді на вказане звернення (в разі якщо відповіді не було надано позивачу взагалі). Натомість позивач звернувся до суду 18.09.2020 року, тобто з пропуском строку.

Суд використовує при обрахунку строку звернення позивача саме випадок бездіяльності відповідача через те, що доказів того, що ОСОБА_1 отримав відмову в задоволенні його заяви ані позивачем, ані відповідачем до суду не надано.

Як і у випадку з позовними вимогами про оскарження наказу щодо оголошення позивачу догану так і в даному випадку, ОСОБА_1 в заяві про поновлення строку звернення до суду не зазначив жодної поважної підстави, яка робила неможливим його своєчасне звернення до суду.

Таким чином, суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав у відповідній частині заявлених позовних вимог.

Тому, з наведених вище підстав, суд визнає необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про визнання дій відповідачів в частині необґрунтованої відмови в наданні відпусток, табелів робочого часу, дублікату трудової книжки незаконними, та зобов`язання відповідачів надати ОСОБА_1 копії табелів робочого часу з 19.02.2016р. по 14.09.2018р. та дублікату трудової книжки без записів про незаконні звільнення ОСОБА_1 .

Тому, з наведених вище обґрунтувань, суд визнає неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду викладені позивачем в заяві від 13 жовтня 2020 року та застосовує наслідки, передбачені ч. 2 ст. 123 КАС України у вигляді повернення позовної заяви позивачу.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

У зв`язку з відсутністю після постановлення даної ухвали позовних вимог, що направлені до Новокаховського управління Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі зазначений суб`єкт підлягає виключенню зі складу відповідачів.

Керуючись ст.ст. 123, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду - відмовити.

Залишити позовну заяву без розгляду в частині позовних вимог:

- щодо визнання протиправним та скасування наказу про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади №39-дс від 26.03.19р. ДФС України та наказу ДФС України №9-дс від 31.01.2019 р. про оголошення ОСОБА_1 догани, щодо визнати дій відповідачів в частині видання цих наказів незаконними;

- щодо поновлення ОСОБА_1 , на посаді першого заступника начальника Новокаховської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області;

- щодо визнання дій відповідачів в частині необгрунтованої відмови в наданні відпусток, табелів робочого часу, дублікату трудової книжки незаконними;

- щодо зобов`язання відповідачів надати ОСОБА_1 копії табелів робочого часу з 19.02.2016р. по 14.09.2018р. та дублікату трудової книжки без записів про незаконні звільнення ОСОБА_1 .

Виключити зі складу відповідачів у справі Новокаховське управління Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Повний текст ухвали складено та підписано 16.11.2020 року.

Суддя О.В. Ковбій