Справа № 148/1434/20
Суддя: Саламаха О. В.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/1434/20
Провадження №2-а/148/22/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 листопада 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Немирівської Ю.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області та поліцейського батальйону № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції у Рівненській області капрала поліції Крилова Вадима Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тульчинського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Рівненській області та поліцейського батальйону № 1 роти № 3 Управління патрульної поліції у Рівненській області капрала поліції Крилова Вадима Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов мотивований тим, що постановою від 29.08.2020 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за керування вантажним транспортним засобом із напівпричіпом, в якого на одну вісь встановлені шини з різним малюнком протектора, чим порушено вимоги пп. "г" п. 31.4.5 ПДР України.

Позивач не згоден з даною постановою та з притягненням його до адміністративної відповідальності, з наступних підстав.

Відповідач безпідставно зупинив транспортний засіб позивача не повідомивши про причину зупинки, чим порушив ч. 3 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію". Щодо ніби то скоєного правопорушення, то позивач повідомив поліцейського, що за декілька кілометрів до зупинки пробив колесо, у зв`язку з чим встановив запасне та рухався до найближчого місця ремонту із ввімкненою аварійною сигналізацією.

Відповідно до п. 31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у п. 31.4 ПДР, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил. Тобто, позивач діяв у відповідності до ПДР і не вчиняв жодного правопорушення.

Крім того, інспектор не надав доказів вчинення позивачем правопорушення, зокрема того, що у нього встановлені шини з різним малюнком протектора і в такому випадку має місце застосування призумпції невинуватості.

Приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП передбачено імперативний обов`язок поліцейського щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності посилань у оскаржуваній постанові на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адмінправопорушення.

Поліцейський під час складання постанови, не вніс як додатки будь-які докази до постанови, не зазначив жодних відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Отже, факт вчинення правопорушення є недоведеним.

Поліцейським, всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, не було з`ясовано, чи вчинено позивачем адміністративне правопорушення, не було роз`яснено під час розгляду справи права та обров`язки, не надано мажливість залучити захисника, а також порушено процесуальний порядок розгляду справи, оскільки самого розгляду справи не було, а поліцейський обмежився лише формальни складанням постанови.

Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Просить скасувати вищевказану постанову серії ЕАМ № 3053159 від 29.08.2020.

Відповідно до надісланого на адресу суду відзиву на позовну заяву (а.с.36-39, 50-56) відповідач Управління патрульної поліції у Рівненській області позов не визнає, постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення вважає законною та винесеною у відповідності до норм чинного законодавства, при цьому, наводить ряд законодавчих актів на підтвердження своєї позиції. Вважає, що позивачем не надано доказів на обгрунтування позовних вимог. На підставі п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію", ч. 1 ст. 251 КУпАП стверджує, що надані відеозаписи та фото є доказами у справі про адміністративне правопорушення. Також, інспектор намагався ознайомити позивача на місці з доказами та показати йому, що шини з різними протекторами, однак позивач відмовився виходити з автомобіля, що зафіксовано на відеозаписі. Позивач пояснеь щодо того, що у нього за декілька кілометрів пробилось колесо і на його місце було встановлено запасне, не надавав, що також зафіксовано на відеозаписі. Позивача було повідомлено, що ведеться відеофіксація і у бланку постанови зазначено технічний засіб ВК - 00101.

Позивач, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою поліцейського Крилова В.С. серії ЕАМ № 3053159 від 29.08.2020 (а.с. 8) на позивача накладено адміністративне стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 340 грн. Відповідно до вказаної постанови, 29.08.2020 на автодорозі Київ-Чоп водій ОСОБА_1 керував вантажним транспортним засобом з напівпричепом KRONE, у якого на одну вісь встановлені шини з різним малюнком протектора, чим порушив п. 31 4.5 ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

В силу ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 121 КУпАП встановлено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п. г п. 31.4.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, забороняється експлуатація колес і шин, якщо на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На підставі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 357/10134/17 звертає увагу судів на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Звертає увагу, що відповідно до вимог статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото -, відеозапис (якщо такий здійснювався).

Судом встановлено, що у оскаржуваній постанові про накладення на позивача адміністративного стягнення (а.с. 8) зазначено відомості про технічний засіб, яким здійснено фото -, відеозапис, а саме ВК-00101.

Відповідач Управління патрульної поліції у Рівненській області на заперечення позиції позивача та як доказ вчинення останнім адміністративного правопорушення надав диск з відеозаписом та фото протектора шин.

Разом з тим, відеозапис, що міститься на диску (а.с. 61) не містить підтвердження порушення позивачем п.п. г п. 31.4.5. Правил дорожнього руху, а саме: встановлення для вантажних автомобілів на одну вісь шин з різним типом малюнку протектора.

Також, на диску з відеозаписом наявне одне фото протектора шин, яке не є належним доказом вчиненого правопорушення.

В свою чергу, роздруківки двох фото з різними типами малюнків протектора шин, надані відповідачем (а.с. 59-60), також, не є належними доказами вчинення адміністративного правопорушення, оскільки дані фото не підтверджують, що фотозйомку протектора шин здійснено саме на автомобілі позивача.

З огляду на викладене, дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано суду достатніх доказів, а отже належним чином не доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про недоведеність вини позивача, постанова інспектора підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 280 КУпАП, ст. 72-77, 241-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАМ № 3053159 від 29.08.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п. 3 Розділу VI Прикінцеві положення КАС України.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: