Справа № 153/1694/20
Суддя: Гаврилюк Т. В.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

"17" листопада 2020 р. Справа153/1694/20

Провадження2-а/153/30/20-а

Суддя Ямпільського районного суду Вінницької області, який діє як адміністративний суд, ОСОБА_1 розглянувши адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти №3 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області капітана поліції Ковальчук Юрія Володимировича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

13 листопада 2020 року за вхід.№6992 до Ямпільського районного суду Вінницької області, який діє як адміністративний суд, надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти №3 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області капітана поліції Ковальчук Юрія Володимировича про скасування постанови.

16 листопада 2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано на розгляд головуючому судді Гаврилюк Т.В.

Згідно з п.3 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.161 КАС України до позовної заяви подається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.8 ст.160 КАС України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі №543/775/17, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» №3674-VІ.

За статтями 1, 2 Закону №3674-VІ судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частина друга статті 3 Закону №3674-VІ містить перелік об`єктів, за які не справляється судовий збір, а стаття 5 цього Закону - перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг тощо, а також підстави звільнення від сплати судового збору осіб, які звертаються із заявами про захист не власних прав, а охоронюваних законом прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до статті 4 цього ж Закону за подання, зокрема, до адміністративного суду позовних заяв розміри ставок судового збору диференційовано за характером спору (майновий/немайновий), а також за правовим статусом платника судового збору (фізична особа/фізична особа - підприємець/юридична особа/суб`єкт владних повноважень).

За Декретом Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року №7-93 «Про державне мито» (у редакцій, чинній до набрання чинності Законом № 3674-VI) державне мито справлялося, зокрема, з позовних заяв, заяв (скарг) у справах окремого провадження, з апеляційних скарг на рішення судів і скарг на рішення, що набрали законної сили. Цей нормативний акт не містив положень про сплату державного мита як особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, так і органом (посадовою) особою, яка прийняла таку постанову.

Частиною четвертою статті 288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Аналіз, установленого статтею 288 КУпАП права на оскарження постанови державного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення показує, що коло осіб, які мають право оскаржити таке рішення, порядок їх оскарження визначені і діють у редакції Закону України від 24 вересня 2008 року № 586-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

З 11 листопада 2011 року набрав чинності Закон №3674-VI. Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується інший платіж - судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначено Законом №3674-VI .

Прийняття Закону №3674-VI не обмежує можливість дії чи прийняття у майбутньому законодавчих актів, які визначають пільги щодо сплати судового збору, отже, питання справляння судового збору, крім Закону №3674-VІ, може регулюватися іншим законодавством (наприклад, частиною другою статті 239-1 КАС України в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року № 192-VIІI «Про забезпечення права на справедливий суд», згідно з якою за подання і розгляд заяви з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів, судовий збір не сплачується, тоді як у Законі №3674-VI такої підстави для звільнення від сплати судового збору немає).

Визначальним у такому випадку є наявність норми, припису про те, що у разі звернення до суду особа не обтяжується обов`язком сплачувати платіж, який належить сплачувати на загальних підставах при поданні до суду заяви чи скарги.

Відповідно до положень статей 3, 5 Закону №3674-VI серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

Інших видів платежів (зокрема, у вигляді державного мита) у випадку звернення особи до суду Закон №3674-VI не передбачає.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі №543/775/17, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, позивачу необхідно надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору за вимогу про скасування постанови про адміністративне правопорушення в сумі 420,40 грн. або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору.

Окрім того, у порушення вимог п.2 ч.5 ст.160 КАС України позивачем у позовній заяві не вказано місцезнаходження відповідача, поштовий індекс, відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Також, у порушення вимог п.11 ч.5 ст.160 КАС України позивачем не додано власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин поданий адміністративний позов слід залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169, 241, 247 КАС України, Законом України «Про судовий збір», Постановою Великої Палати Верховного Суду №543/775/17 від 18.03.2020, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора роти №3 Управління патрульної поліції в Хмельницькій області капітана поліції Ковальчук Юрія Володимировича про скасування постанови залишити без руху.

Надати ОСОБА_2 строк для усунення недоліків адміністративного позову п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення адміністративного позову без руху, а саме - надати суду документи, що підтверджують сплату судового збору за вимогу про скасування постанови про адміністративне правопорушення в сумі 420,40 грн. або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору, вказати відомості передбачені п.2 та п.11 ч.5 ст.160 КАС України.

Копію ухвали направити ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .

Роз`яснити ОСОБА_2 , що у разі не усунення зазначених недоліків, його адміністративний позов буде вважатися не поданим і повернутий йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.256 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т. В. Гаврилюк