Справа № 320/5121/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5121/19 Суддя першої інстанції: Брагіна О.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Закревській І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на прийняте у порядку письмового провадження рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства «Фастівтепломережа» до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, третя особа - Головне управління ДФС у Київській області, про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2019 року Комунальне підприємство «Фастівтепломережа» (далі - Позивач, КП «Фастівтепломережа») звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області (далі - Відповідач, ВПВР УДВС ГТУЮ в Київській області), третя особа - Головне управління ДФС у Київській області (далі - Третя особа, ГУ ДФС у Київській області), про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ в Київській області Лещенко М.М. від 01.04.2015 року про стягнення з КП «Фастівтепломережа» виконавчого збору у розмірі 376 120,30 грн. у виконавчому провадженні №47037576.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції зазначив, що матеріалами справи підтверджується факт ознайомлення Позивача із спірною постановою лише 06.09.2019 року, а відтак звернення до суду із цим позовом 16.09.2019 року відбувалося у межах встановлених КАС України строків. Крім того, суд підкреслив, будь-яких дій із примусового виконання судового рішення Відповідачем не вчинялося, останнє виконано Позивачем добровільно, а відтак підстави для стягнення виконавчого збору були відсутні.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) як правонаступник ВПВР УДВС ГТУЮ в Київській області (далі - Апелянт) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом не було враховано факт вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання виконавчого документа, а відтак при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору не було допущено порушень жодних норм Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, наголошує, що про відкриття виконавчого провадження боржник був обізнаний з 01.04.2015 року, отримавши відповідну постанову, а тому судом безпідставно вказано на дотримання Позивачем строку звернення до суду.

Після усунення визначених в ухвалі від 27.10.2020 року про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.11.2020 року.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Фастівтепломережа» просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що всупереч вимог процесуального закону Відповідачем не було надано жодних доказів на підтвердження вчинення будь-яких дій, спрямованих на примусове виконання рішення. Так само, на переконання Позивача, Апелянтом не надано доказів ознайомлення підприємства із спірною постановою до вересня 2019 року, яка до того ж всупереч чинного на той час законодавства винесена до закінчення строку на добровільне виконання рішення. Наголошує на неприйнятності оцінки доданих до апеляційної скарги документів в якості доказів з огляду на безпідставне їх неподання до суду першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу від ГУ ДФС у Київській області не надійшло.

У судовому засіданні представник Позивача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, постановою Київського окружного адміністративного суду від 10.11.2014 року у справі № 810/5991/14 були задоволені позовні вимоги Васильківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області та стягнуто з КП «Фастівтепломережа» на користь державного бюджету України податкову заборгованість у розмірі 3 761 203,50 грн. На виконання цієї постанови був виданий виконавчий лист (т. 1 а.с. 96).

25.03.2015 року головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Лещенком М.М. було відкрито виконавче провадження №47037576 про примусове виконання виконавчого листа 810/5991/14.

Пунктом 2 зазначеної постанови боржникові запропоновано добровільно виконати в семиденний термін з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження рішення суду та надати документальне підтвердження (т. 1 а.с. 13, 93-94).

Постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Лещенка М.М. від 01.04.2015 року стягнуто з боржника КП «Фастівтепломережа» виконавчий збір у розмірі 376 120,30 грн. (т. 1 а.с. 19).

У свою чергу, 03.04.2015 року та 23.07.2015 року Позивач звернувся до начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області з заявами про зупинення виконавчого провадження на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з віднесенням КП «"Фастівтепломережа» до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» (т. 1 а.с. 88-89, 82-83).

Водночас, не вбачаючи підстав для зупинення виконавчого провадження, Відповідач виніс вимоги від 30.04.2015 року та від 14.05.2015 року про необхідність надання КП «Фастівтепломережа» документального підтвердження виконання рішення суду у повному обсязі; у разі невиконання рішення суду - зобов`язання директора підприємства з`явитися до державного виконавця (т. 1 а.с. 86, 85, 84).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.06.2015 року було розстрочено виконання постанови суду від 01.04.2019 року шляхом часткової сплати КП «Фастівтепломережа» вказаної суми по 104 477,88 грн. щомісячно впродовж тридцяти шести місяців, починаючи з місяця, в якому ухвала набрала законної сили. У зв`язку з чим постановою від 11.08.2015 року головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Охріменко Н.М. виконавче провадження було зупинено (т. 1 а.с. 80-81, 150).

Згодом, постановою заступника начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Перепелиці А.В. від 15.08.2019 року поновлено вчинення виконавчих дій та постановою від 16.08.2019 року накладено арешт на грошові кошти, що належать КП «Фастівтепломережа», які розміщені на банківських рахунках у АТ КБ «ПриватБанк», АТ «Ощадбанк» та у АТ «Укрсоцбанк» (т. 1 а.с. 17, 10).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 року у справі №320/4780/19 визнані протиправними та незаконними дії заступника начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Перепелиці А. В., скасовано постанову про арешт коштів КП «Фастівтепломережа» в рамках виконавчого провадження №47037576 від 16.08.2019 року в частині накладення арешту на кошти КП «Фастівтепломережа», що містяться на рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 в Київському ГРУ АТ КБ «Приватбанк», МФО 321842, та зобов`язано скасувати арешт, накладений на грошові кошти, що містяться на зазначених рахунках (т. 1 а.с. 143-147).

Із змісту листа КП «Фастівтепломережа» № 10-07/272 від 22.08.2019 року та копій платіжних доручень судом першої інстанції встановлено, що на виконання ухвали Київського окружного адміністративного суду від 24.06.2015 року у справі №810/5991/14 боржником частково перераховано до Державного бюджету України податкову заборгованість на загальну суму 3 661 351,90 грн. (т. 1 а.с. 20, 21-31).

Також, 23.01.2020 року на підставі фактичного виконання боржником в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Перепелицею А.В. закінчено примусове виконання виконавчого листа № 810/5991/14, виданого 21.01.2015 року (т. 1 а.с. 121, 124, 148).

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції, дізнавшись 06.09.2019 року про прийняття Відповідачем 01.04.2015 року постанови про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 376 120,30 грн. при ознайомлені з матеріалами виконавчого провадження, Позивач оскаржив її в судовому порядку.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 1, 2, 6, 8, 11, 25, 27, 28, 31, 32 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки за відсутності вчинення державним виконавцем будь-яких примусових дій з виконання виконавчого документа підстави для стягнення виконавчого збору відсутні.

Разом з тим, розглядаючи даний спір по суті у даному суб`єктному складі учасників справи, суд першої інстанції не врахував такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Згідно ч. 4 ст. 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За правилами ч. 1 ст. 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Із змісту пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» систему органів примусового виконання рішень становлять: 1) Міністерство юстиції України; 2) органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно п. 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (далі - Інструкція №512/5), у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до якого входить відділ примусового виконання рішень; управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - управління державної виконавчої служби), до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної виконавчої служби).

Системний аналіз наведених норм Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та Інструкції №512/5 дає підстави для висновку, що відділ примусового виконання рішень не є самостійним органом державної виконавчої служби, а лише структурним підрозділом такого органу, а саме, відповідного управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в області.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 287 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Тобто, у цій категорії справ відповідачами можуть бути лише зазначені у згаданому Законі та Інструкції №512/5 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) органи державної виконавчої служби у зв`язку з тим, що структурні підрозділи органів державної виконавчої служби, зокрема, відділи примусового виконання рішень головних територіальних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - не визначені Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та Інструкцією №512/5 як самостійні органи державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Отже, визначений КП «Фастівтепломережа» у межах даної справи відповідач - Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, не є належним відповідачем у розумінні положень чинного процесуального закону.

У контексті наведеного судова колегія вважає за необхідне звернути увагу, що приписи ч. 7 ст. 48 КАС України передбачають, що заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції. Отже, на стадії апеляційного перегляду заміна відповідача процесуальним законом не передбачена.

Виходячи із зазначених положень закону, а також предмету позовних вимог, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи суд першої інстанції не врахував, що у цій справі Позивач звернувся до неналежного відповідача та не допустив його заміну, чим допустив порушення норм процесуального законодавства. Суд апеляційної інстанції, на стадії апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, як було підкреслено вище, позбавлений можливості виправити наведену помилку, а тому приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову з підстав, що від заявлений до неналежного відповідача.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.06.2020 року у справі № 200/12486/19-а та від 31.08.2020 року у справі № 420/4279/19.

При цьому, судова колегія вважає за необхідне наголосити на тому, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом, проте, вже до належного відповідача.

Аналогічний за змістом правовий висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13.02.2019 року у справі №336/2138/17 (2-а/336/223/2017), від 26.06.2019 року у справі №303/3794/17, від 09.08.2019 року у справі №821/2089/17, від 09.10.2019 року у справі №456/2935/15-а, від 30.09.2019 року у справі №819/940/18 та від 31.10.2019 року у справі №826/17241/16.

Таким чином, зважаючи на встановлені вище обставини звернення КП «Фастівтепломережа» до суду із позовом до неналежного відповідача, що було залишено поза увагою Київського окружного адміністративного суду та мало своїм наслідком розгляд справи по суті без урахування належного суб`єктного складу сторін, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми процесуального права, що стали підставою для невірного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду - скасувати.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 271, 272, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено « 18» листопада 2020 року.