Справа № 540/1164/20
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1164/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попова В.Ф.,

секретар Нікітенко А.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Мокіна І.С.,

представниці відповідача Тарасенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служба України з безпеки на транспорті, про визнання незаконним та скасування наказу від 06.04.2020 року №4-д "Про застосування дисциплінарного стягнення", поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 07.05.2020 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Державної служба України з безпеки на транспорті про визнання незаконним та скасування наказу від 06.04.2020 року №4-д "Про застосування дисциплінарного стягнення", поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 30.04.2016 працював на посаді начальника Чорноморського міжрегіонального управління Державної служби України з безпеки на транспорті. Наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 06.04.2020 №4-д «Про застосування дисциплінарного стягнення» притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення з посади державної служби з 06.04.2020. Звільнення є протиправним, оскільки не проводилось службове розслідування, наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності виносився за відсутності письмових пояснень при цьому не відмовився їх надавати. Про закінчення дисциплінарного провадження, для можливості ознайомлення з матеріалами, надання зауважень, пропозицій та додаткових пояснень не повідомлялось, копія наказу (розпорядження) про накладення дисциплінарного стягнення не вручалась. Жодних дій які б свідчили про порушення присяги державного службовця не вчиняв.

Будучи відстороненим від виконання посадових обов`язків прогули не вчиняв, щоденно виходив на роботу, здійснював контроль за роботою вагових комплексів на місцях, перебував на робочому місці. Присягу державного службовця по новому Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-УІІІ не приймав.

Крім того, 06.04.2020 року, в день звільнення перебував на лікарняному і не міг бути звільненим в силу ч.4 ст.74 ЗУ «Про державну службу».

Представниця відповідача позовні вимоги не визнала та пояснила, що ОСОБА_1 недотримувався службової дисципліни та вчиняв дії, які свідчать про порушення присяги державного службовця. Під час відсторонення від виконання посадових обов`язків державний службовець зобов`язаний перебувати на робочому місці відповідно до правил внутрішнього службового розпорядку та сприяти здійсненню дисциплінарного провадження. ОСОБА_1 не виходив на роботу. Відповідно до ухвали Херсонського міського суду від 05.12.2019 вбачається, що відносно ОСОБА_1 проводиться досудове слідство щодо злочину, відповідальність за який передбачено частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України. У зв`язку з чим, у приміщенні Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було проведено обшук, вилучено речові докази по справі. Зазначена подія набула суспільного резонансу серед громадських організацій не тільки Херсонської області, а зокрема, у Чорноморському міжрегіональному управлінні, про що свідчать численні звернення до Голови Укртрансбезпеки від громадськості та обговорення в соціальних мережах. Це підриває довіру до державного службовця ОСОБА_1 , як керівника територіального органу Укртрансбезпеки, що призводить до підриву авторитету центрального органу державної влади та держави.

Посилаючись на частини 2 статті 65 Закону відповідач зазначає, що позивач вчинив дисциплінарні проступки: порушення Присяги державного службовця, дії, що шкодять авторитету державної служби, неналежне виконання посадових обов`язків, прогули. Оскільки в діях Позивача вбачаються порушення вимог Присяги державного службовця, «... поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки», у Відповідача були усі належні підстави для застосування до Позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби.

Судом встановлені такі обставини по справі.

Відповідно до наказу Укртрансбезпеки від 29.04.2016 № 804-К ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки та присвоєно 7 ранг державного службовця.

Наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 12.08.2019 року № 35-д "Про відкриття дисциплінарного провадження" відповідно до статей 68, 69, 73 Закону України «Про державну службу», Порядку обліку та роботи з дисциплінарними справами, затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби від 03.03.2016 № 49, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.03.2016 за № 456/28586, у зв`язку із надходженням листа Херсонської обласної державної адміністрації від 24.07.2019 № 26636/0/7-19 та з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, відкрито дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1 , начальника Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки. (т.2, а.с. 13)

Наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 14.08.2019 року № 1452-к на час здійснення дисциплінарного провадження ОСОБА_1 відсторонено від виконання посадових обов`язків начальника Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки. (т.2, а.с. 15)

За результатами службової перевірки складено акт від 06.12.2019 року відповідно до висновків якого в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки дисциплінарного проступку у вигляді "невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади наказів (розпоряджень та доручень керівників, прийнятих в межах їхніх повноважень" передбаченого п.5 ч.2 ст. 65 ЗУ «Про державну службу». Акт службової перевірки скеровано до Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ. (т.2, а.с. 85-100)

Наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 27.12.2019 р. № 534 "Про проведення службової перевірки" утворено комісію з проведення службової перевірки інформації викладеної у скаргах Херсонської міської організації полятичної партії "Громадський рух "Народний контроль" якій доручено провести службову перевірку. (т.2, а.с. 74)

За результатами службової перевірки складено акт від 06.12.2019 року відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 систематично не виходив на роботу під час відсторонення від виконання посадових обов`язків чим порушено пункти 3.2, 3.3 Правил внутрішнього службового розпорядку для державних службовців Державної служби України з безпеки на транспорті затверджених наказом Укртрансбезпеки від 01.07.2016 № 356, пункт 1 розділу І Загальних правил етичної поведінки державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування, затверджених наказом Національного агентств України з питань державної служби від 05.08.2016 № 158, а також пункти 1, частини першої статті 8 та частини п`ятої статті 72 Закону України «Про державну службу». Акт службової перевірки скеровано до Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ. (т.2 а.с.170-178)

25.03.2020 року Комісією з розгляду дисциплінарних справ Державної служби України з безпеки на транспорті розглянуто дисциплінарну справу Начальника Чорноморського міжрегіонального управління Укратрансбезпеки Пастуха І.О., сформовану за результатами дисциплінарного провадження згідно з наказом від 12.08.2019 року № 35-д та внесено подання про його звільнення.

Відповідно результатів розгляду комісія дійшла до висновку про наявність в діях позивача дисциплінарного проступку передбаченого п.1 ч.2 ст.65 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-УІІІ та підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 66 цього Закону, а саме: звільнення з посади державної служби.

Наказом Державної служби України з безпеки на транспорті від 06.04.2020 № 4-д «Про застосування дисциплінарного стягнення» ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення з посади державної служби 06.04.2020 відповідно до пункту 4 частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» у зв`язку з порушенням присяги державного службовця.

Заслухавши сторони, допитавши в судовому засіданні свідків, дослідивши письмові докази по справі, враховуючи приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Правові відносини у сфері проходження державної служби врегульовано Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-УІІІ (далі Закон № 889-УІІІ), який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо:

1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів;

2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів;

3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг;

4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства;

5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням;

6) управління персоналом державних органів;

7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Згідно з частиною другою статті 1 Закону № 889-VIII державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Відповідно до частини першої статті 64 Закону N 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення (частина перша статті 65 Закону N 889-VIII).

Перелік дисциплінарних проступків визначений частиною 2 статті 65 Закону серед яких є порушення Присяги державного службовця, дії, що шкодять авторитету державної служби, прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин та інші.

Тобто, чинним Законом порушення Присяги визначено не як окрему підставу для припинення державної служби, а як дисциплінарний проступок, за вчинення якого державного службовця можна звільнити з посади державної служби. Передумовою застосування дисциплінарного стягнення (в тому числі за порушення Присяги) може бути службове розслідування.

Системний аналіз вищезазначених статей дає підстави суду прийти до висновку, що порушення Присяги державного службовця може бути як окремий дисциплінарний проступок, так і порушення Присяги може бути визначено в разі вчинення державним службовцем декількох дисциплінарних проступків, сукупність яких дає підстави для звільнення за порушення Присяги.

Виходячи з матеріалів справи, актів службового розслідування, пояснень сторін, саме декілька дисциплінарних проступків ОСОБА_1 стали підставою для звільнення позивача.

Відповідно до частини першої статті 66 Закону N 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби.

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9-11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону (частина п`ята статті 66 Закону N 889-VIII).

Статтею 72 ЗаконуN 889-VIII передбачено, що під час відсторонення від виконання посадових обов`язків державний службовець зобов`язаний перебувати на робочому місці відповідно до правил внутрішнього службового розпорядку та сприяти здійсненню дисциплінарного провадження.

Відповідачем надано суду дисциплінарну справу відносно ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали цієї справи, а також наведені вище накази про відкриття дисциплінарного провадження, висновки Комісії з розгляду дисциплінарних справ Державної служби України з безпеки на транспорті суд зазначає, що відповідачем дотримано вимоги Закону N 889-VIII передбачені ст.ст. 68-78 в частині порушення дисциплінарно провадження, його здійснення, дотримання гарантій державного службовця, відібрання пояснень, ознайомлення з матеріалами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не тільки був ознайомлений з відкриттям дисциплінарного провадження, а і приймав в ньому активну участь, шляхом надання письмових пояснень, обґрунтувань, заперечень та спростувань. Всі його заяви з цього приводу знаходяться в матеріалах дисциплінарного провадження. (т.2)

Зазначене спростовує доводи позивача про порушення його прав та процедури проведення дисциплінарного провадження.

Основним питанням, що підлягає встановленню та оцінці у цій справі є питання порушення присяги державного службовця позивачем.

Проаналізувавши матеріали дисциплінарного провадження, пояснення сторін, письмові докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 порушено присягу державного службовця, а при визначенні стягнення у вигляді звільнення враховано характер проступку, ступінь вини та тяжкість дисциплінарного проступку.

ОСОБА_1 займав посаду керівника міжрегіонального управління, що дає суду підстави стверджувати, що вимоги до нього у зв`язку з цим щодо поведінки, підтримання авторитету державної служби, дотримання правил внутрішнього службового розпорядку, належного виконання посадових обов`язків є вищими ніж до державного службовця, що не займає керівну посаду.

Зміст Присяги державного службовця Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-УІІІ є наступним: «Усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки».

Суд зазначає, що сама Присяга не може визначати об`єктивну сторону дисциплінарного проступку, а є узагальненою вимогою та зобов`язанням державного службовця здійснювати свою діяльність відповідно принципів у ній визначених.

На думку суду, вчинення одного чи декількох дисциплінарних проступків дає право уповноваженому органу визначати про наявність чи відсутність порушення Присяги державним службовцем.

Тому, обґрунтування позивача, щодо відсутності у наказі про звільнення конкретних фактів та обставин порушення присяги суд відхиляє, оскільки такі факти викладені в актах службового розслідування від 06.12.2019 року та 13.01.2020 року.

На думку суду, дисциплінарна комісія в обох випадках провела розслідування досить ретельно та об`єктивно, оскільки в більшості випадків при перевірці обставин викладених у скаргах та зверненнях, що стосуються ОСОБА_1 та очолюваного ним органу, комісія прийшла до висновку про їх необґрунтованість, в тому числі і щодо конфлікту інтересів ОСОБА_1 , щодо конкурсної комісії та проведення конкурсів серед автоперевізників, щодо оцінки відкритого кримінального провадження, щодо розглянутих судом справ по оскарженню рішень Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

В той же час, суд погоджується з висновками комісії, щодо наявності в діях неналежного виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади та доручень керівників, вчинення прогулів. (ст.14-16 акту від 06.12.2019).

Так, ОСОБА_1 було відсторонено від виконання посадових обов`язків, але як зазначає сам позивач, він продовжував здійснювати управлінську діяльність, інспектував контрольно-вагові комплекси, контролював роботу інспекторів, що на думку суду прямо суперечило наказу про його відсторонення від виконання посадових обо`язків. ОСОБА_1 пояснив, що жодних розпоряджень від в.о. керівника установи з цього приводу він не отримував, а діяв за власним розсудом.

В судовому засіданні позивач надав такі пояснення заперечуючи проти фактів щодо вчинення ним прогулів 2,3,4,9,10,11,22 грудня 2019 року, а також 13-17,20-24,27-31 січня 2020 року.

Суд критично відноситься до показів позивача як щодо вчинення ним інспектування так і щодо присутності на роботі у зазначені дні.

Допитані в судовому засіданніза клопотанням позивача свідки підтвердили лише факт, що інколи ОСОБА_1 після відсторонення відвідував контрольно-вагові комплекси, але жодний зі свідків не міг зазначити дати такого відвідування та зазначили, що це було короткочасне прибуття позивача на пост на власному транспорті. Жоден зі свідків не підтвердив особистої участі позивача в роботі комплексу протягом робочого дня.

Суд не виключає того факту, що позивач відвідував пости контролю, але це не означає, що він діяв відповідно до розпорядження чи за дорученням особи, що виконувала обов`яки начальника управління Укратрансбезпеки, оскільки діяв на власний розсуд, всупереч ч.5 ст. 72 Закону № 889-УІІІ і це не є доказом спростування фактів вчинення ним прогулів.

В той же час допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтвердили факти відсутності у зазначені дні ОСОБА_1 на робочому місці та про складання відповідних актів.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що після відсторонення ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків здійснював керівництво управлінням. Жодних розпоряджень ОСОБА_1 щодо виїзду на пости та проведення інспектувань не надавав. Підтвердив його відсутність та прогнули у дні, що відображені в акті службового розслідування та після їх складання у січні 2020 року. Щодо хвороби ОСОБА_1 та наявності лікарняного листка зазначив, що про таке ОСОБА_1 не повідомляв, листок непрацездатності не надавав.

Суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 прогулів знайшов своє підтвердження повністю.

Посилання позивача на те, що в матеріалах службового розслідування зазначено про факти кримінального провадження, суд не вважає визначальним, оскільки в даному випадку цей факт жодним чином не впливає на перевірку обґрунтованості підстав для службового розслідування та його висновків.

Суд вважає, що комісія вправі отримувати і давати оцінку будь яким доказам та фактам, які встановлені як ними так і наявні в матеріалах кримінального провадження. Жодних заборон, щодо можливості використання документів, ухвал суду, матеріалів кримінального провадження, публікацій в засобах масової інформації чи мережі інтернетресурсу не має. Підставою для службового розслідування саме і стали факти проведення обшуку та наявності кримінального провадження, звернення Голови Херсонської ОДА, громадських організацій та скарги перевізників, публікації в ЗМІ.

Суд приходить до висновку, що виявлені під час службового розслідування обставини неналежного виконання посадових обов`язків, вчинення значної кількості прогулів, ігнорування вимог законодавства державним службовцем при відстороненні від виконання посадових обов`язків є підтвердженням порушення ОСОБА_1 присяги державного службовця.

Суд відхиляє також обґрунтування позивача про протиправність його звільнення з посиланням на те, що до нього застосовано дисциплінарне стягнення під час тимчасової непрацездатності.

Як вже було зазначено ОСОБА_1 звільнено 06.04.2020 року. Позивач звернувшись до суду 07.05.2020 року не зазначав у позові про перебування на лікарняному і лише 18.06.2020 року під час проведення підготовчого судового засідання подав заяву про зміну підстав (доповнення) позову, надав копію листка непрацездатності та опис вкладення до цінного листа щодо його направлення 29.04.2020 року позивачу, хоча про ці обставини йому було відомо як на день звільнення так і на момент звернення до суду. (т.3 а.с.45)

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що про перебування на лікарняному керівництво не повідомляв, а лише 29.04.2020 року направив лікарняний листок до Державної служби Укртрансбезпеки.

Допитаний в судовому засіданні виконуючий обов`язки начальника Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Шубер І. (в.о. на той період) також пояснив, що від ОСОБА_1 не надходило жодних повідомлень про перебування на лікарняному з 06.04.2020 року і про ці обставини йому стало відомо тільки під час розгляду справи судом.

Представник відповідача пояснила, що Державна служба Укртрансбезпеки не отримувала від позивача ні повідомлення про тимчасову непрацездатність, ні лікарняного листка, а про його наявність стало відомо під час слухання справи.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону № 889-УІІІ дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

На думку суду, така заборона стосується тих випадків коли власнику чи уповноваженому на застосування дисциплінарного стягнення органу відомо про зазначені обставини. Мета такої заборони не допустити порушення соціальних прав працівника та забезпечити йому повну виплату страхових коштів на період тимчасової непрацездатності, забезпечення дотримання процедури звільнення з метою недопущення порушення трудових прав.

Єдиним джерелом інформації для керівництва про непрацездатність працівника може бути тільки повідомлення безпосередньо самого працівника чи його близьких, або якщо це стало загальновідомим фактом.

ОСОБА_1 не повідомляв керівництво про свою тимчасову непрацездатність в день звернення до лікувального закладу, хоча зобов`язаний був це зробити.

Відповідно до пункту 4.1. Правил внутрішнього службового розпорядку для державних службовців Державної служби України з безпеки на транспорті, затверджених наказом Укртрансбезпеки від 01.07.2016 № 356, державний службовець Укртрансбезпеки повідомляє свого безпосереднього керівника про свою відсутність на роботі у письмовій формі, засобами електронного чи телефонного зв`язку або іншими доступними способами.

Суд зазначає, що позивач будучи відстороненим від виконання обов`язків зобов`язаний був повідомити про тимчасово непрацездатність начальника Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Шубера І. в підпорядкуванні якого він знаходився.

Направлення 29.04.2020 року, тобто після звільнення, лікарняного листка поштою суд розглядає як неповідомлення відповідача про свою непрацездатність на момент її виникнення.

Виходячи із зазначених обставин судом було відхилено клопотання позивача та його представника про витребовування інформації з Укрпошти щодо вручення чи невручення цінного листа з лікарняним листком відповідачу, оскільки отримання його після звільнення не змінює суть виявлених порушень та не є підставою для скасування наказу, оскільки його вже виконано в повному обсязі. Але це не виключає права звернення позивача з позовом про виплату страхових внесків по тимчасовій втраті працездатності за період хвороби.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідач діяв відповідно до закону та у спосіб ним передбачений.

Суд погоджується з позицією відповідача, що при прийнятті рішення про застосування такого виду дисциплінарно стягнення як звільнення ним були враховані всі обставини справи, тяжкість вчиненого проступку, дані про особу державного службовця.

Керуючись ст. 242-248 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити повністю ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до про визнання незаконним та скасування наказу Державної служби України з безпеки на транспорті від 06.04.2020 року № 4-д "Про застосування дисциплінарного стягнення" та поновлення на посаді.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 19 листопада 2020 р.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 106030000