Справа № 580/5054/20
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року справа № 580/5054/20

10 годин 10 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді - Трофімової Л.В., за участі секретаря - Безпалого А.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу № 580/5054/20

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник позивача - не прибув]

до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (пров. Музейний, 2-Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача - не прибув]

про скасування постанови про накладення штрафу у ВП № 63140964, прийняв рішення.

10.11.2020 Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області, звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), просить:

- визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо прийняття постанови про накладення штрафу у сумі 5100 грн від 28.10.2020 у ВП № 63140964 неправомірними;

- скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про накладення штрафу у сумі 5100 грн від 28.10.2020 у ВП № 63140964;

- повернути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, понесені позивачем судові витрати у сумі 2102 грн.

Ухвалою від 11.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, судове засідання призначено на 18.11.2020.

Представник позивача у судове засідання не прибув, 16.11.2020 звернувся з клопотанням про розгляд справи за його відсутності (а.с.51).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, відзив на позовну заяву не подав, 12.11.2020 засобами електронного зв`язку направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.26) та надав сканкопію ВП № 63140964.

Згідно частини 4 статті 129 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі під час розгляду справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області отримало 30.10.2020 постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 30.10.2020 ВП №63140964 про накладення штрафу у сумі 5100,00 грн. Позивач вважає, що постанову прийнято з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», позаяк 18.08.2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Черкаській області на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 № 580/1588/20 проведено перерахунок за період з 01.01.2018 та нараховано 33816,96 грн, що будуть виплачені після виділення коштів з Державного бюджету. Відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404) у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії. Поважними у розумінні наведених норм Закону можуть вважатися об`єктивні причини, що унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником, та які не залежали від його власного волевиявлення. Позивач зазначає, що у зв`язку з відсутністю фінансування неможливо стверджувати про невиконання рішення суду боржником у частині фактичної виплати перерахованої пенсії без поважних причин, що було би правовою підставою для застосування штрафу, передбаченого статтею 75 Закону № 1404.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем аргументи щодо обставин справи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону належать примусовому виконанню. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404 примусовому виконанню належать рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках.

Судом встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 у справі № 580/1588/20 адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 в розмірі 83% від основного розміру грошового забезпечення з 01.01.2018; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 83% від основного розміру грошового забезпечення з 01.01.2018; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн 60 коп.

Рішення набрало законної сили 07.08.2020.

Постановою від 28.09.2020 відкрито виконавче провадження ВП № 63140964 з виконання виконавчого листа від 10.09.2020 у справі № 580/1588/20, боржника повідомлено про необхідність протягом 10 робочих днів виконати рішення суду (а.с.6).

Постановою від 28.10.2020 у ВП № 63140964 до боржника застосовано штраф у сумі 5100 грн, зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення (а.с.9).

Позивач не погоджуючись із оскаржуваною постановою звернувся за захистом порушених прав до суду з огляду на суспільно-соціальну значущість використання коштів.

Оцінюючи відповідність дій відповідача під час прийняття постанови від 28.10.2020 у ВП № 63140964 про накладення штрафу у сумі 5100 грн за критеріями частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає про таке.

Накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою застосування до боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Залежно від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, що створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Відповідно до пункту 16 частини 3 статті 18 Закону № 1404 виконавець під час здійснення виконавчих дій має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом. Частиною 2 статті 63 Закону № 1404 передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець приймає постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що належить негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно статті 75 Закону № 1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії виконавець приймає постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Судом з матеріалів справи встановлено, що позивачем на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 у справі № 580/5054/20 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 18.08.2020 за період з 01.01.2018 та нараховано 33816,96 грн, проте не виплачено кошти, позаяк виплати здійснюватимуться за відповідною бюджетною програмою згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», про що повідомлено відповідача листом від 22.10.2020 №2300-0802-5/53278 (а.с.11).

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (далі - Положення № 28-2) Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління є територіальними органами Пенсійного фонду України. Відповідно до підпункту 8 пункту 4 Положення № 28-2 основним завданням Управління, зокрема є фінансування та виплата пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, що згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Згідно з пунктом 4 Положення управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, крім іншого, планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує своєчасне і повне фінансування та виплату пенсій та інших виплат, що згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Згідно статті 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства. Органи Пенсійного фонду України здійснюють виплату пенсій лише у межах видатків, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету та бюджету Пенсійного Фонду України.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404 можуть вважатися об`єктивні причини, що унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Судом встановлено, що Головним управління Пенсійного фонду України у Черкаській області виконано рішення суду у частині зобов`язання провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 та частково проведено виплату із обчисленої суми пенсії (а.с.16).

У спірному випадку причиною невиконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07.08.2020 у справі № 580/1588/20 у частині виплати грошових коштів став дефіцит фінансування (доходи ПФУ за 9 місяців 2020 року 338,2 млрд грн, а видатки 355,4 млрд грн).

З відкритих джерел встановлено: новацією, яка захистить права стягувачів за соціальними виплатами - найбільш вразливої категорії громадян - буде встановлення черговості виконання рішень суду та збільшення компенсації за тривале невиконання рішення національного суду від присудженої суми https://minjust.gov.ua/news/ministry/nataliya-bernatska-minyust-rozrobiv-dieviy-mehanizm-virishennya-problemi-nevikonannya-rishen-natsionalnih-sudiv.

Відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 № 845 до органів казначейства стягувачами подаються на виконання виконавчі документи у справах про стягнення коштів з боржників - розпорядників та одержувачів бюджетних коштів.

Згідно частини 1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою»).

Постановою КМУ від 24.01.2020 № 22 із змінами від 08.07.2020 № 570 затверджено бюджет Пенсійного фонду України на 2020 рік, де передбачено кошти держбюджету на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду - 200000 (тисяч гривень).

У контексті обставин даної справи не можна дійти висновку, що позивачем не були перераховані означені кошти без поважних причин.

У постанові від 22.11.2016 у справі №21-1907а16 колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України висновувала правову позицію, згідно з якою невиконання судового рішення Управлінням Пенсійного фонду України у частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Накладення штрафу за таких обставин не захищає право особи на отримання коштів за реалізації механізму рівних умов погашення заборгованості з виплати пенсій порівняно з іншими особами.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 21.02.2018 у справі №814/2655/14, від 10.09.2019 у справі №0840/3476/18 (ЄДРСР 84165920).

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України під час вибору і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Згідно з частиною 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, що є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Верховний Суд у постанові від 23.05.2018 у справі №537/3986/16-а (ЄДРСР 74204195) зазначив, що державний виконавець належним чином не перевірив факти, що викладені в повідомленні стягувача про невиконання рішення суду, не перевірив повідомлення боржника про виконання рішення суду, ретельно не дослідив усі обставини справи, тобто належним чином не виконав свої посадові обов`язки та неправомірно виніс постанови про накладення штрафів.

Відповідно до частини 1, пункту 16 частини 3 статті 18 Закону № 1404 виконавець: зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; має право вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

У постанові Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 554/13475/15-ц (ЄДРСР 83482473) зазначено, що державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду. У разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі накладати штраф на боржника за невиконання рішення у визначений у постанові про відкриття виконавчого провадження строк.

Судом встановлено, що постанову про відкриття виконавчого провадження Головне управління Пенсійного фонду отримало 30.09.2020 (а.с.8), а листа про проведення перерахунку направив 22.10.2020 (а.с.11).

Суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи постанову від 28.10.2020 у ВП № 63140964 про накладення штрафу у сумі 5100 грн діяв не на підставі повноважень та не у спосіб, що визначені Законом № 1404, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, недобросовісно та нерозсудливо, позаяк відповідачем не враховано наявності обставин, що свідчать про поважність причин невиконання рішення, а тому позовну вимогу про скасування постанови від 28.10.2020 у ВП № 63140964 про застосування штрафу до боржника у сумі 5100 грн належить задовольнити.

Відповідно до частин 2, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України під час задоволення позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У випадку часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позивачем є суб`єкт владних повноважень, позов задоволено повністю і позивачем не надано доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 73-78, 139, 242-245, 255, 268, 269, 271, 272 287, 293, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо прийняття постанови від 28.10.2020 у ВП № 63140964 про накладення штрафу у сумі 5100 грн.

Cкасувати постанову Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 28.10.2020 у ВП № 63140964 про застосування штрафу у сумі 5100 грн.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255, 272 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 272, 293, частиною 6 статті 287, статтями 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5. пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області [вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ідентифікаційний код юридичної особи в ];

відповідач: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) [пров. Музейний, 2-Д, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код юридичної особи в ].

Повне судове рішення складено 18.11.2020.

Суддя Л.В. Трофімова