Справа № 160/11015/20
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність начальника військової частини НОМЕР_1 щодо не направлення його на проходження військово-лікарської експертизи в ВМКЦ СР (в/ч НОМЕР_2 ) Міністерства оборони України та зобов`язати відповідача звільнити позивача з військової служби та видати відповідний наказ.
Обґрунтовуючи позовні вимоги посилався на протиправну бездіяльність відповідача, який попри наявну інформацію щодо встановлення позивачу ІІ групи інвалідності не направляє його на проходження військово-лікарської експертизи в ВМКЦ СР (в/ч НОМЕР_2 ) Міністерства оборони України на предмет встановлення придатності або обмеженої придатності до військової служби.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Відповідач наданим правом не скористався, будь-яких пояснень з приводу заявлених позовних вимог на адресу суду не надсилав. Ухвала суду направлялася за юридичним адресом відповідача та отримана останнім 12.10.2020 року.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено та із матеріалів справи слідує, що з 07.05.2020 року позивач проходить військову службу у 28-ї окремій механізованій бригаді військової частини в/ч НОМЕР_1 на підставі контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського складу.
02.06.2020 року Дніпровським обласним МСЕК № 4 позивачеві видано форму індивідуальної програми реабілітації інваліда, що видається медико-соціальними експертними комісіями, з якого слідує, що він не може виконувати регулярні види праці в звичайних виробничих умовах.
03.06.2020 року позивач отримав посвідчення, за яким він є інвалідом 2 групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.
Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємця «Павлоградській лікарні інтенсивного лікування» Павлоградської міської рад, позивач знаходиться на стаціонарному лікуванні, діагноз транзиторна ішемічна атака в вертебро-базилярному басейні, наслідки перенесеної контузії головного мозку.
Випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 2793 неврологічного відділення позивачеві поставлено діагноз: церебно-васкулярна хвороба. Стан після транзиторної ішемічної атаки у ВВБ (06.07.2020). Наслідки мінно-вибухової травми, контузії (03.09.2014), ЗЧМТ, струмі головного мозку, акубаротравми у вигляді прогресуючої енцефалопатії складного генезу з розсіяною дрібноосередковою симптоматикою, гіпертонічною хворобою II СТ. Двобічна хронічна сенсоневральна приглухуватість при сприйнятті шепітної мови 4,5 метра правим вухом та 4 метра лівим вухом.
18.08.2020 року позивач звернувся до відповідача із рапортом, в якому серед іншого просив видати направлення на проходження військово-лікарської експертизи на предмет встановлення придатності або обмеженої придатності до військової служби.
Вважаючи, що відповідач навмисно не отримує поданий ним рапорт позивач звернувся до суду із цим позовом.
При вирішені спору суд виходить із того, що правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби врегульовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 19 цього Закону військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.
Згідно п.п. «б» п. 1 ч. 5 статті 26 Закону № 2232-ХІІ (звільнення з військової служби) контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах: за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або обмежену придатність до військової служби, за винятком випадків, визначених положеннями про проходження громадянами України військової служби.
Визначення придатності за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) визначення необхідності і умов застосування медико-соціальної реабілітації' допомоги військовослужбовцям забезпечується військово-лікарською експертизою, основні засади функціонування якої визначено Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 р. № 402.
Відповідно до абз. 2, 3 п. 1.2 глави 1 Розділу І указаного Положення, військово-лікарська експертиза - це визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Згідно п. 2.1 глави 2 Розділу І Положення № 402, Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв колишнього військовослужбовця. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.
Питання проведення медичного огляду військовослужбовцями врегульовано главою 6 Постанови №402, п. 6.1 якого передбачено, що направлення на медичний огляд військовослужбовців (крім військовослужбовців строкові служби) проводиться прямими начальниками від командира окремої частині йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової службі правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.
Згідно п. 6.4. у разі виявлення під час обстеження або лікування у військовому лікувальному закладі у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють у мирний час непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби у мирний час, обмежену придатність у воєнний час, у воєнний час - непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступені придатності до військової служби за рішенням начальника військового лікувального закладу на підставі подання начальника лікувального відділення, у якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис в історії хвороби, який завіряється підписом начальника військового лікувального закладу.
Аналіз наведеним норм свідчить про те, що військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, у тому числі, за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або обмежену придатність до військової служби.
Визначення ж придатності за станом здоров`я до військової служби військовослужбовців забезпечується військово-лікарською експертизою, направлення на яке видається, у тому числі, командирами військової частини.
З огляду на викладене, позивач не може бути обмежений в соціальному захисті та реалізації права на проходження обстеження та військово-лікарської експертизи на предмет встановлення придатності або обмеженої придатності для проходження військової служби.
Відповідач будь-яких пояснень з приводу заявлених позовних вимог на адресу суду не надсилав, що свідчить про те, що ним допущено протиправну бездіяльністю по відношенню до позивача, який попри наявні хвороби не отримує направлення на проходження військово-лікарської експертизи на предмет встановлення придатності або обмеженої придатності для проходження військової служби.
Крім того, суд враховує, що у цій справі повноваження відповідача не є дискреційними. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд. У даному випадку, виходячи із фактичних обставин конкретних правовідносин, є лише один варіант правомірної поведінки - видати позивачу направлення на проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до ВЛК за місцем проживання.
Відповідно, у цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови у видачі позивачеві направлення на проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до ВЛК за місцем проживання з метою визначення придатності або обмеженої придатності до військової служби та зобов`язання відповідача видати таке направлення.
Що ж до позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача звільнити позивача з військової служби та видати відповідний наказ, то наразі вони задоволенню не підлягають, оскільки є вимогами на майбутнє з огляду на те, що військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або обмежену придатність до військової служби.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
Згідно із статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати стягненню не підлягають.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у видачі ОСОБА_1 направлення на проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до ВЛК за місцем проживання з метою визначення придатності або обмеженої придатності до військової служби.
Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 направлення на проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи до ВЛК за місцем проживання з метою визначення придатності або обмеженої придатності до військової служби.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна