Справа № 540/774/20
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/774/20

Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В. Дата і місце ухвалення: 15.09.2020р., м. Херсон
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

при секретарі Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року по справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Полімер-Трейд» до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2020 року приватне підприємство «Полімер-Трейд» звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28 лютого 2020 року № щодо визначення сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 130226 грн. та нарахування штрафних санкцій у сумі 32556,50 грн., а також № щодо визначення сум грошових зобов`язань з податку на прибуток у сумі 40058 грн. та нарахування штрафних санкцій у сумі 10264,50 грн.

Позов обґрунтовувало тим, що при проведенні перевірки податковий орган дійшов необґрунтованого висновку про безпідставність віднесення підприємством до витрат на збут операцій з придбання послуг просування товарів у ТОВ «Епіцентр-К», з посиланням на те, що переданий товар вже не є власністю ПП «Полімер-Трейд», у зв`язку з чим витрати спрямовані на просування товару, який належить ТОВ «Епіцентр-К». Послуги, що замовлялися ПП «Полімер-Трейд» у ТОВ «Епіцентр-К», фактично були спрямовані на забезпечення ефективного збуту товарів підприємства у торгівельній мережі названого контрагента шляхом популяризації продукції серед споживачів та стимулювання споживчого попиту. ПП «Полімер-Трейд» не має власних торгівельних площадок, гіпермаркетів, торгової мережі, не має укладених дилерських договорів на реалізацію продукції, тоді як мережа гіпермаркетів ТОВ «Епіцентр-К» спеціалізується виключно на торгівлі, а не на виробництві будівельних виробів та є найбільшою торговою мережею з значним досвідом продажу товарів. Просування певного товару має переважне економічне значення саме для його постачальника (виробника); чинне податкове законодавство України не пов`язує можливість обліку витрат з метою оподаткування прибутку з наявністю або відсутністю права власності на товар, щодо якого здійснюються відповідні дії.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 28.02.2020р.:

- № в частині збільшення податкових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 41053,12 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 10263,28 грн.;

- № в частині збільшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 126705,43 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 31676,36 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 15.09.2020р., з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ПП «Полімер-Трейд».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що в укладених ПП «Полімер-Трейд» з ТОВ «Епіцентр-К» договорах про надання послуг по організації просування товарів зазначено, що предметом договору є подальше просування та збільшення обсягів продажу товарів за асортиментом «Вироби з дерева», в той час як позивач не здійснював придбання деревини або виробів з дерева та не здійснював виробництва відповідних товарів.

Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що в наданих ПП «Полімер-Трейд» до перевірки актах приймання-передачі послуг, складених ТОВ «Епіцентр-К», щодо надання послуг по організації просування товарів, відсутня інформація щодо номенклатури товару, його виду та кількості. Розділ акту приймання-передачі послуг, в якому викладено суть господарської операції, має за змістом відповідати умовам договору про надання послуг по організації просування товарів (торгової марки). За твердженнями апелянта, вказане свідчить про те, що в даному випадку отримання маркетингових послуг є операцією, яка не підтверджена належним чином оформленими первинними документами.

Посилається апелянт і на те, що ПП «Полімер-Трейд» не доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між маркетинговими послугами та обсягами реалізації продукції. Збільшення обсягів реалізації продукції не відбулося та не могло відбутися, адже «вироби із дерева», організацію просування яких позивач замовив у ТОВ «Епіцентр-К», взагалі не виготовлялися платником податків та не придбавались ним для подальшого перепродажу.

На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, тобто в частині вимог ПП «Полімер-Трейд», які задоволено оскаржуваним судовим рішенням.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є правомірність прийнятих Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі податкових повідомлень-рішень від 28.02.2020р.:

- № в частині збільшення ПП «Полімер-Трейд» суми податкового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 41053,12 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 10263,28 грн.;

- № в частині збільшення позивачу суми податкового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 126705,43 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 31676,36 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення прийнято відповідачем на підставі акту від 19.12.2019р. №52/21-22-05-01/34907120 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ПП «Полімер-Трейд», код 34907120», у висновках якого зафіксовано порушення позивачем:

- п.44.1 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.п.139.1.1 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, ст.ст. 1, 2, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-ХIV, п. 5,6,7,18 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. №318, наказу Міністерства фінансів України від 20.10.2015р. №897 (із змінами та доповненнями) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1415/2/27860 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємств» в результаті чого ПП «Полімер-Трейд» занижено податок на прибуток підприємств на загальну суму 80020 грн. (в т.ч. по періодам: за 2017 рік на суму 10143 грн.; за 2018 рік на суму 63588 грн.; за III квартали 2019 року на суму 6289 грн.);

- ст.187, п.п. «г» п.198.5, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість на загальну 130226 грн. (в т.ч. по періодам: за травень 2018 року на суму 31659 грн.; за грудень 2018 року на суму 52437 грн.; за березень 2019 року на суму 46130 грн.) та завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації), за вересень 2019 року на суму 10215 грн.

Зокрема, в акті перевірки податковий орган, серед іншого, зазначив про неправомірне включення ПП «Полімер-Трейд» до складу витрат витрати з надання ТОВ «Епіцентр-К» послуг з просування товарів, які вже є власністю покупця ТОВ «Епіцентр-К». За висновками перевіряючих, ПП «Полімер-Трейд» безпідставно не склало, не зареєструвало та не включило до податкових зобов`язань підприємства суми ПДВ за згаданими послугами, як за операціями, які не є господарськими операціями платника податків.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов ПП «Полімер-Трейд», визнав необґрунтованими такі висновки Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, зазначивши, що згідно наявних в матеріалах справи документів, зокрема, звітів про надання ПП «Полімер-Трейд» послуг по організації просування товарів (торгової марки), контрагент позивача - ТОВ «Епіцентр К» є юридичною особою, яка може здійснювати надання послуг з просування товарів на торгових майданчиках 41 гіпермаркету, розташованих в Україні. З викладеного, за висновками суду, вбачається безумовна господарська цінність маркетингових послуг ТОВ «Епіцентр К» для виробника продукції, яким, в даному випадку є позивач по справі, та юридична можливість наведеного контрагента надавати такого роду послуги.

Суд першої не прийняв до уваги посилання відповідача на те, що ПП «Полімер-Трейд» сплачувало за послуги вже реалізованого ТОВ «Епіцентр К» товару, зазначивши, що постачання товару одного виду здійснювалось позивачем безперервно протягом 2016-2019 років, що об`єктивно зумовлює потребу позивача, як виробника, в його просуванні (рекламуванні).

Також, суд першої інстанції відхилив посилання Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на окремі недоліки в оформленні наданих до перевірки актах приймання-передачі послуг (відсутність інформації щодо номенклатури товару, його виду та кількості), складених контрагентом позивача ТОВ «Епіцентр К», зазначивши, що акт перевірки від 19.12.2019р. №52/21-22-05-01/34907120 не містить жодного доводу стосовно недоліків форми або змісту в первинних документах, які надані позивачем для підтвердження господарських відносин між ним та ТОВ «Епіцентр К».

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

За визначенням підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 ПК України витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, яких відбувається формах, здійснених для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталі (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником.

Згідно з пунктом 14.1.108 пункту 14.1 статті 14 ПК України маркетингові послуги (маркетинг) - послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчання ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управлінні руху продукції (робіт, послуг) до споживача та післяпродажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків. До маркетингових послуг належать, у тому числі: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та розповсюдження інформації про продукцію (роботи, послуги).

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно п.п. 134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Також, згідно п.п. 16, 19 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. №318, витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг) є витратами на збут, які, в свою чергу, не включаються до собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг).

Виходячи зі змісту ст.ст. 138, 139, 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум витрат до складу валових, а сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом обов`язкові реквізити.

Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків.

Маркетингові послуги, як і послуги з консультування, мерчандайзинга (просування товарів), інформаційні послуги належать до безтоварних операцій і за своєю суттю є витратами на збут. Для формування витрат та податкового кредиту за операціями з отримання таких послуг необхідною умовою, яка надає таке право суб`єкту господарювання є доведення безпосереднього зв`язку таких операцій з господарською діяльністю платника податків та підтвердження їх (операцій) належними первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, які б засвідчували факт здійснення господарської операції.

При цьому, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентами на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту. Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

В акті перевірки від 19.12.2019р. №52/21-22-05-01/34907120 зазначено, що 30.06.2015р. між ПП «Полімер-Трейд», як Постачальником, та ТОВ «Епіцентр К», як Покупцем, укладено договір поставки №90170, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставляти Покупцеві Товар у встановлені строки, а Покупець зобов`язується приймати такий Товар і сплачувати за нього на умовах даного Договору.

Окрім того, між ПП «Полімер-Трейд», як Замовником, та ТОВ «Епіцентр К», як Виконавцем, укладено договори про надання послуг по організації просування товарів (торгової марки), а саме: №67480 від 18.04.2016р. та №90270 від 30.06.2015р.

За умовами вказаних договорів з метою подальшого просування та збільшення обсягів продажу товарів за асортиментом напрямку Виконавця «Вироби з дерева», що поставляються Замовником за договорами поставки між Замовником та Виконавцем, Виконавець надає замовнику інформаційні, маркетингові та інші послуги. (п.1.1) Послуги щодо просування товару (торгової марки) передбачають надання наступної консультаційної інформації: розміщення товару на окремих стелажах та площадках виконавця; формування виконавцем споживчого кошику покупцю поденно; проведення інформаційного обслуговування товарів, які постачаються замовником та цільового опитування клієнтів, як фактичних так і потенційних; інформування щодо залишку товарів на стелажах гіпермаркету; надання інформації замовнику стосовно періодів проведення рекламних заходів всередині гіпермаркетів Виконавця та інформування про зміну попиту на товари, що постачаються Замовником; проведення аналізу рекламно-інформаційної продукції за аналогічними видами продукції; проведення аналізу результатів маркетингових досліджень, формування висновків та рекомендацій. (п.1.3) Вся консультативна інформація надається Виконавцем Замовнику в усній формі, або в іншій формі, погодженій сторонами. (п.1.4) Надання послуг за цим договором підтверджується актом прийому-передачі послуг та звітом, які оформлюються виконавцем та підписуються сторонами протягом 5 робочих днів від дати оформлення (п.1.6).

Порядок оплати згідно договорів та додатків до них від 25.08.2015р., від 04.12.2015р., від 02.06.2016р., від 04.10.2017р. становив відсоткове значення від суми реалізованої ТОВ «Епіцентр К» продукції позивача

В підтвердження отримання послуг від ТОВ «Епіцентр К» за договорами про надання послуг по організації просування товарів (торгової марки) №67480 від 18.04.2016р. та №90270 від 30.06.2015р. ПП «Полімер-Трейд» надало до перевірки податкові накладні, акти наданих послуг на загальну суму 618 691,77 грн., а також звіти до договорів про надання послуг по організації просування товарів, перелік яких зазначено на арк.10-12 акту перевірки від 19.12.2019р. №52/21-22-05-01/34907120.

Варто зазначити, що в акті перевірки відсутні зауваження Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі щодо достатності та правильності оформлення наданих ПП «Полімер-Трейд» первинних документів, складених на виконання договорів про надання послуг по організації просування товарів (торгової марки) №67480 від 18.04.2016р. та №90270 від 30.06.2015р., укладених з ТОВ «Епіцентр К».

Висновок Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі щодо завищення ПП «Полімер-Трейд» витрат з надання послуг по організації просування товарів на загальну суму 618693,00 грн. (в т.ч. по періодах: 4 квартал 2016 року - 135440 грн.; 2017 рік - 255175 грн.; 2018 рік - 193134 грн.; три квартали 2019 року - 34944 грн.) базується на тому, що згідно наданих звітів ТОВ «Епіцентр К» здійснює послуги по організації просування товару, який вже не належить ПП «Полімер-Трейд» відповідно до договору поставки №90170 від 30.06.2015р., а є власністю ТОВ «Епіцентр К».

Колегія суддів вважає необґрунтованими такі висновки податкового органу, оскільки пунктом 2.5 Договору поставки №90170 від 30.06.2015р. передбачено, що з метою просування товарів Постачальника Покупець може надавати Постачальнику рекламні, інформаційні, маркетингові послуги та інші послуги згідно з умовами, визначеними в додаткових угодах, договорах, додатках.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, продаж послуг по організації просування товару не призводить до передачі права власності на Товар, а призводить до майбутнього збільшення продаж, або надає інформацію Замовнику, яким чином збільшити продаж товару.

Відповідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до видів діяльності ТОВ «Епіцентр К», серед іншого, належать: 73.11 Рекламні агентства; 73.12 Посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; 63.91 Діяльність інформаційних агентств; 63.99 Надання інших інформаційних послуг.

Згідно наявних в матеріалах справи звітів про надання ПП «Полімер-Трейд» послуг по організації просування товарів (торгової марки), контрагент позивача ТОВ «Епіцентр К» є юридичною особою, яка може здійснювати надання послуг з просування товарів на торгових майданчиках 41 гіпермаркету, розташованих в Україні.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи позивача, що послуги від ТОВ «Епіцентр К», що замовлялися ПП «Полімер-Трейд», фактично були спрямовані на забезпечення ефективного збуту товарів підприємства у торгівельних мережах контрагента шляхом популяризації продукції серед споживачів та стимулювання споживчого попиту, що обумовлює господарських характер цих послуг.

Поняття економічного ефекту не розкрито в ПК України. Однак із загального розуміння характеру економічної діяльності можна дійти висновку, що економічний ефект це приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Водночас, підпунктом 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Колегія суддів зазначає, що не є обов`язковим аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому. Також, не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі. Зокрема, операція може виявитися збитковою, і це є одним із варіантів нормального перебігу подій при здійсненні господарської діяльності. Поряд з цим, обов`язково повинен бути намір платника податків отримати відповідний економічний ефект, тобто господарська операція принаймні теоретично (за умови досягнення поставлених завдань) має передбачати можливість приросту або збереження активів чи їх вартості.

Таким чином, витрати визначаються такими, що понесені у рамках господарської діяльності платника, якщо вони спрямовані на отримання платником позитивного економічного ефекту, є необхідними для забезпечення економічної діяльності платника з отримання прибутку.

Власне ж ефективність використання платником капіталу шляхом оцінювання витрат платника у світлі їх доцільності не належить до повноважень податкового органу. Економічна ефективність витрат відображає лише ступінь умілості ведення господарської діяльності та є якісним показником. Для цілей оподаткування витрати визначаються такими, що понесені у рамках господарської діяльності платника, якщо вони спрямовані на отримання платником позитивного економічного ефекту, зумовлені виробничою необхідністю, є необхідними для забезпечення економічної діяльності платника з отримання прибутку.

Крім того, господарська діяльність, направлена на отримання доходу, не завжди може мати позитивний економічний ефект у вигляді прибутку, а відсутність прибутку чи збитковість господарської операції не свідчить про те, що така операція не пов`язана з господарською діяльністю платника податків, оскільки при здійсненні господарської діяльності існує звичайний комерційний ризик не отримати економічної вигоди.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 26.06.2018р. у справі №826/20817/13-а.

Податковий орган не наділений повноваженнями втручатися у підприємницьку діяльність юридичних осіб, які її проводять, а тому не може вирішувати, яка діяльність по просуванню продажу продукції, та збільшення об`єму продаж, повинна бути проведена, а яка ні.

Як вже зазначалося колегією суддів, в акті перевірки від 19.12.2019р. №52/21-22-05-01/34907120 Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі не вказувало на будь-які недоліки в оформленні актів надання послуг, складених за наслідками виконання договорів про надання послуг по організації просування товарів (торгової марки), №67480 від 18.04.2016р. та №90270 від 30.06.2015р., укладених з ТОВ «Епіцентр К».

Заперечуючи проти позову та в обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач вже зазначає, що в наданих актах відсутня інформація щодо номенклатури товару, його виду та кількості. Відповідач стверджує, що оскільки акти мають знеособлений характер та не містять конкретної інформації про проведення виконавцем дії, а звіти по суті являють собою довідникові та статистичні матеріали та не підтверджують спрямованість цих послуг на досягнення конкретних цілей товариства, тому не можуть бути належним доказом факту здійснення відповідних господарських операцій.

Колегія суддів критично ставиться до таких посилань апелянта, оскільки законодавством не визначений ні ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі, ні вичерпний перелік документів, які можуть вважатися первинними, тобто такими, що підтверджують проведення господарської операції і на підставі яких формується звітність. Відсутність деяких реквізитів в одному з первинних документів не робить автоматично господарську операцію такою, що не відбулася.

Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені. Власне не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, а також відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Крім того, якщо послуги дійсно придбані платником податку, то дефекти в первинних документах, у разі якщо зазначена в них інформація дозволяє можливість ідентифікувати суб`єктів господарювання та господарські операції, не можуть розглядатися як підстава для позбавлення платника податку права на податковий кредит.

Необґрунтованими колегія суддів вважає і посилання Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі на відсутність у ПП «Полімер-Трейд» торгової марки, оскільки предметом договорів про надання послуг по організації просування товарів (торгової марки) №67480 від 18.04.2016р. та №90270 від 30.06.2015р. було просування не тільки торгової марки, а й товару.

До того ж, колегія суддів враховує, що метою вказаних договорів визначено подальше просування та збільшення обсягів продажу саме товарів.

Апелянт стверджує, що в укладених договорах №67480 від 18.04.2016р. та №90270 від 30.06.2015р. зазначено, що їх предметом є подальше просування та збільшення обсягу продажів товарів за асортиментом напрямку «Вироби з дерева», що поставляються Замовником за договорами поставки між Замовником та Виконавцем. Однак, перевіркою встановлено, що ПП «Полімер-Трейд» не здійснювало придбання деревини або виробів із дерева, а також не здійснювало їх виробництва.

Колегія суддів не приймає до уваги такі висновки контролюючого органу, оскільки в листі за вих. №258/12 від 12.03.2020р. ТОВ «Епіцентр К» зазначило, що ПП «Полімер-Трейд» постачає ТОВ «Епіцентр К», серед іншого, такі товари як кут внутрішній, панель з термопереносом, підвіконня ламіноване тощо, що підпорядковується департаменту «Погонаж, ПВХ, Декор», який входить в структуру направлення «Вироби з дерева».

З вказаного слідує, що Виконавець ТОВ «Епіцентр К» в напрямку «Вироби з дерева» обліковує також продукцію, вироблену із замінника деревини-полівінілхлоридної (ПВХ) смоли. При цьому, Замовник не може нав`язувати свою облікову політику щодо назв груп товарів Виконавцю.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про правомірність віднесення ПП «Полімер-Трейд» до складу витрат на збут понесених підприємством витрат по придбанню у ТОВ «Епіцентр К» послуг по організації просування товарів (торгової марки) за договорами №67480 від 18.04.2016р. та №90270 від 30.06.2015р.

А відтак, суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 28.02.2020 року № в частині збільшення податкових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 41053,12 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 10263,28 грн., а також № в частині збільшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 126705,43 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 31676,36 грн.

Доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються наведеними висновками суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі залишити без задоволення, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 17 листопада 2020 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук