Справа № 140/6548/20
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 140/6548/20 пров. № А/857/10094/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Гінди О. М., Пліша М. А.,

з участю секретаря судового засідання - Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року у справі № 140/6548/20 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання незаконним та скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції - Андрусенко О. О.,

час ухвалення рішення - 07.07.2020 року,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення - не зазначена,

в с т а н о в и в:

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача - Головного управління ДПС у Волинській області, в якому просила визнати незаконним рішення про застосування фінансових санкцій від 02 квітня 2019 року №000232-32.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що в порушення приписів ст.80.2 ПК України, перевірка відповідачем була здійснена без передбачених законом підстав. Крім того, зазначає, що зміст наказу №462 від 01 жовтня 2019 року не відповідає вимогам передбаченим абзацу 2 пункту 81.1. статті 81 ПK України, оскільки у ньому не зазначено періоду господарської діяльності позивача, який буде перевірятися. Зазначене порушення безпосередньо впливає на обсяг повноважень перевіряючих осіб, a його відсутність породжує умови для неконтрольованих свавільних дій перевіряючих, чим вoни і користувалися при проведенні перевірки. Апелянт вважає твердження відповідача про здійснення позивачем господарської діяльності з роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без ліцензії помилковим, a накладення за це фінансових санкцій незаконним, оскільки до початку дії нової ліцензії (з 05 липня 2019 року) діяла попередня ліцензія (пункт 44 Тимчасового положення). Щодо встановлення мінімальної роздрібної ціни на пляшку віскі, то в акті перевірки розрахунок не наведений, що позбавляє можливості надати об`єктивну оцінку розрахунку, зокрема його вихідним даним та на підставі чого такі вихідні дані встановлювалися. Також апелянт вказує, що перевіркою не встановлено, чи дійсно у пляшці, яка була продана позивачем, і яка, буцім- тo, містила віскі, дійсно продавався алкогольний напій віскі. Тобто, результати зазначені у акті перевірки №03/32-01 (бланк № 005352) були здобуті на підставі припущень перевіряючих осіб, a не на підставі об`єктивних даних. Просить скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження судом першої інстанції.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що підприємцем ОСОБА_1 було придбано ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями терміном дії з 03 липня 2018 до 03 липня 2019 року та на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами з 03 липня 2018 до 03 липня 2019 року. Hacтyпнi (дiючi) ліцензії придбані ФОП ОСОБА_1 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами терміном дії з 05 липня 2019 до 05 липня 2020 року. Таким чином, 04 липня 2019 року в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в смт. Іваничі були відсутні ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами. Зазначає, що підприємцем не було надано накладні на отримання вказаних у додатку №1 до акту перевірки алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а тому фінансова санкція за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії до ФОП ОСОБА_1 правомірно визначена відповідачем у розмірі 17 000,00 грн., оскільки 200 відсотків вартості отриманої партії встановити неможливо, у зв`язку із відсутністю накладних на алкогольні напої. Також вказує, що контрольно-розрахунковою операцією 03 жовтня 2019 року в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в смт. Іваничі, де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 було придбано 1 пляшку віскі SCOTTISH DEEK об`ємом 0,5 л, вміст спирту 40% об. за ціною 170,00 грн., щo є нижчoю за мінімально встановлені роздрібні ціни на такі напої, оскільки відповідно до Постанови KMУ №957 від 30 жовтня 2018 року мiнiмaльнa роздрібна цiнa з 02 жовтня 2018 року нa вicкi ємністю 0,5 л, вміст спирту 40% об. - становить 179,00 грн. Таким чином, вважає, що суд першої інстанції повністю дослідив обставини справи та дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Позивач (апелянт) - ОСОБА_1 та представник апелянта - Москвичов С. І. в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважають висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просять скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Представники відповідача- Арендарчук О. Ю. та Щербатюк Я. Б. в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечили доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважають висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими. Просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що працівниками ГУ ДПС у Волинській області було проведено фактичну перевірку магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », шо знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює торгівельну діяльність ФОП ОСОБА_1 . Перевірка здійснена на підставі наказу ГУ ДПC у Волинській області від 01 жовтня 2019 року №462 та нaпpaвлeнь на фaктичнy пepeвipкy від 01 жовтня 2019 року №59, №60, №61 з питань дотримання вимог ПК України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, Законів України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», постанови Кабінету Міністрів України від 24 квітня 2019 року «Про порядок електронного адміністрування реалізації пального» та інших нормативно-правових актів, які регулюють ліцензування, виробництво або зберігання спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального. Перевірку вказано провести протягом 10 діб, починаючи з 01 жовтня 2019 року.

За результатами перевірки складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним від 04 жовтня 2019 року №03/20/32-01/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення позивачем вимог статті 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та вимоги постанови Кабінету Міністрів України №957 від 30 жовтня 2008 року «Про встановлення розмірів мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».

На підставі цього акту перевірки 02 квітня 2020 року ГУ ДПС у Волинській області винесено рішення №000232-32 про застосування фінансових санкцій до підприємця ОСОБА_1 , яким застосовано штраф у загальному розмірі 44000,00, з яких: 17000,00 грн. - за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії; 17000,00 грн. - за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії; 10000,00 грн. - за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої.

Вважаючи вказане рішення про застосування штрафних санкцій протиправним, позивач звернулася в суд з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів того, що 04 липня 2019 року у неї були наявні ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами. При цьому, суд вважав, що у податкового органу були законні підстави для проведення перевірки, ним дотримано вимоги статтей 75, 80, 81 ПК України щодо процедури проведення фактичної перевірки та пред`явлено всі документи для її проведення. Крім того, зазначив, що підприємцем не було надано накладні на отримання вказаних у додатку №1 до акту перевірки алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а тому фінансова санкція за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії до ФОП ОСОБА_1 правомірно визначена відповідачем у розмірі 17 000,00 грн., оскільки 200 відсотків вартості отриманої партії встановити неможливо, у зв`язку із відсутністю накладних на алкогольні напої. Також вказав, що контрольно-розрахунковою операцією 03 жовтня 2019 року в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в смт. Іваничі, де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 , було придбано 1 пляшку віскі SCOTTISH DEEK об`ємом 0,5 л, вміст спирту 40% об. за ціною 170,00 грн., щo є нижчoю за мінімально встановлені роздрібні ціни на такі напої, оскільки відповідно до Постанови KMУ №957 вiд 30 жовтня 2018 року мiнiмaльнa роздрібна цiнa з 02 жовтня 2018 року нa вicкi ємністю 0,5 л, вмicт спирту 40% об. - становить 179,00 грн.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР.

Згідно з дефініцією наведеною у статті 1 цього Закону ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку. Тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

Частина двадцята статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» передбачає, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до частини двадцять восьмої статті 15 цього Закону ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Частина перша статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» передбачає, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з абзацом 6 частини другої статті 17 згаданого вище Закону до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до абз.1 п.5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №790 від 02 червня 2003 року (далі - Порядок №790), підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, в якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.

Водночас постановою Кабінету Міністрів України №1658 від 08 листопада 2000 року затверджено Порядок формування, ведення і користування відомостями ліцензійного реєстру та подання їх до Єдиного ліцензійного реєстру (чинного на час проведення перевірки та винесення спірного рішення), згідно п.1 якого ліцензійний реєстр (далі - реєстр) - це список суб`єктів господарювання - ліцензіатів, який формується і ведеться органом ліцензування відповідно до отриманої ліцензіатами ліцензії як автоматизована система збирання, накопичення, захисту та обліку відомостей про цих суб`єктів.

Пунктом 71 цього Порядку передбачено, що інформація, яка міститься в Єдиному ліцензійному реєстрі та реєстрах, є відкритою. На офіційних веб-сайтах органів ліцензування та Держпідприємництва розміщується інформація, що міститься в Єдиному ліцензійному реєстрі та реєстрах, а саме : відомості про орган ліцензування (найменування, адреса); відомості про суб`єкта господарювання (найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця); відомості про ліцензію (номер ліцензії, строк дії, вид господарської діяльності).

Як встановлено судом першої інстанції, для перевірки позивачем було представлено ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами терміном дії з 03 липня 2018 по 03 липня 2019 року (АС №013868 реєстр. №80303-64-73028 та АС №013588 реєстр. №80303-66-73029). Наступні ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами (АС №020292 реєстр №1901483 та АС №020502 реєстр №1901198) на вказане місце торгівлі були придбані терміном дії з 05 липня 2019 по 05 липня 2020 року.

Проведеною фактичною перевіркою встановлено, що 03 липня 2019 року та 04 липня 2019 року ФОП ОСОБА_1 здійснювала реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », без відповідної ліцензії. Крім того, у додатку №1 до акта перевірки від 03 жовтня 2019 року № бланка 005352 міститься перелік алкогольних напоїв та тютюнових виробів, продаж яких було здійснено 03 липня 2019 - 04 липня 2019 року.

При цьому, як правильно зазначено судом першої інстанції, видані позивачу на виконання вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, передбачає саме «термін дії ліцензії», який, визначається календарною датою, яка має неминуче настати.

Таким чином, строк дії дозвільного документу, протягом якого суб`єкт може провадити відповідну господарську діяльність, спливає у відповідний місяць та число останнього року строку, який визначений у спеціальному дозволі, тобто о 23:59 годині останнього дня визначеного строку, а саме: 03 липня 2019 року.

Отже, з урахуванням наведеного позначення в ліцензіях кінцевої дати терміну дії «до 03 липня 2019 року», суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем не допущено порушень вимог Закону №481/95-ВР під час здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами в останній день чинності ліцензії - 03 липня 2019 року.

Таким чином, у зв`язку з наведеним вище, факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без ліцензії мав місце лише 04 липня 2019 року.

Крім того, сам факт здійснення реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів у вказаний період позивач не заперечує.

Також суд першої інстанції правильно вважав безпідставними покликання представника позивача на пункт 44 Тимчасового порядку видачі ліцензій на право імпорту, експорту спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №493 від 13 травня 1996 року, оскільки відповідно до цього пункту у разі реорганізації або зміни назви юридичної особи, зміни паспортних даних фізичної особи зазначені особи повинні у 15-денний термін подати до відповідного органу заяву про переоформлення ліцензії. Переоформлення ліцензії проводиться в порядку, встановленому для її придбання, без справляння плати. До переоформлення ліцензії діє раніше видана.

Відмова органів, уповноважених на видачу ліцензій, у їх переоформленні не допускається. Тобто у вказаному пункті врегульовано питання переоформлення ліцензії у випадку реорганізації або зміни назви юридичної особи, зміни паспортних даних фізичної особи, тоді як у випадку з позивачем мало місце оформлення нової ліцензії у зв`язку з закінченням терміну дії попередньої.

Крім того, як правильно зазначено судом першої інстанції, позивачем не було надано накладні на отримання вказаних у додатку №1 до акту перевірки алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а тому фінансова санкція за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії до ФОП ОСОБА_1 правомірно визначена відповідачем у розмірі 17 000,00 грн., оскільки 200 відсотків вартості отриманої партії встановити неможливо, у зв`язку із відсутністю накладних на алкогольні напої. У свою чергу, фінансова санкція за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензії до ФОП ОСОБА_1 також буде становити 17000 грн., оскільки 200 відсотків вартості отриманої партії встановити неможливо, у зв`язку із відсутністю накладних на тютюнові вироби. Таким чином, відповідач правомірно застосував штрафні санкцій за реалізацію алкогольних та тютюнових виробів без наявності ліцензій в розмірі по 17000,00 грн. за кожне порушення, оскільки такі порушення не є тотожними, а містять окремий склад правопорушення.

Щодо доводів апелянта про відсутність передбачених законом підстав для проведення перевірки, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 80.5 статті 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Як передбачено пунктом 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відповідно до пункту 81.1. статті 81 ПК України при пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Як встановлено судом, 03 жовтня 2019 року посадові особи ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу та направлень на перевірку здійснили фактичну перевірку торгового об`єкту магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 . При цьому, ФОП ОСОБА_1 під час перевірки на торговому об`єкті за вказаною адресою була присутня особисто та допустила працівників ГУ ДПС у Волинській області до проведення фактичної перевірки.

Наказ на проведення фактичної перевірки від 01 жовтня 2019 року №462 та направлення №59, №60, №61 від 01 жовтня 2019 року були вручені та особисто отримані ФОП ОСОБА_1 , з якими вона ознайомилася під розписку та отримала копію наказу на проведення фактичної перевірки, про що свідчить підпис позивача на направленнях на перевірку, вчинений 03 жовтня 2019 року.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що наказ на проведення фактичної перевірки позивачем не оскаржувався.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи та наведені вище правові норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах у податкового органу були законні підстави для проведення перевірки, ним дотримано вимоги статтей 75, 80, 81 ПК України щодо процедури проведення фактичної перевірки та пред`явлено всі документи для її проведення.

Щодо порушення вимог про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних та роздрібних цін на алкогольні напої, то як правильно встановлено судом першої інстанції, в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_1 , де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 , було придбано 1 пляшку віскі SCOTTISH, об`ємом 0,5 л., вміст спирту 40% об. за ціною 170,00 грн.

При цьому, враховуючи правила, викладені у примітках 1, 4 додатку до Постанови № 957, мінімальна роздрібна ціна повинна була бути встановлена позивачем при роздрібній торгівлі на віскі SCOTTISH, об`ємом 0,5 л., вміст спирту 40% об. не менше, ніж 179,00 грн., яка обчислюється таким чином: 895,00 грн. (мінімальна роздрібна ціна за 1 літр 100-відсоткового спирту) х 40 (міцність за об`ємом у відсотках) х 0,5 (місткість тари у літрах) : 100% = 179,00 грн. Отже, посилання апелянта на відсутність розрахунку, колегія суддів до уваги не приймає.

Щодо доводів апелянта про те, що перевіркою не встановлено чи дійсно продана пляшка містила віскі, то такі колегія суддів вважає безпідставними, оскільки фіскальним чеком від 03 жовтня 2019 року № підтверджується факт продажу позивачем саме віскі, а не будь-якого іншого напою. Крім того, ФОП ОСОБА_1 у поясненнях до акту перевірки від 03 жовтня 2019 року підтвердила факт продажу саме віскі за ціною 170,00 грн. та пояснила різницю у ціні на 9,00 грн. невчасним перекодуванням.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про застосування штрафних санкцій щодо позивача.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки апеляційний суд залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року у справі № 140/6548/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді О. М. Гінда
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 18 листопада 2020 року.