Справа № 215/2830/20
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 листопада 2020 року Справа № 215/2830/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Озерянської С.І., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до директора департаменту соціальної політики Виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання бездіяльності протиправною, -

ВСТАНОВИВ:

13.08.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до директора департаменту соціальної політики Виконавчого комітету Криворізької міської ради, у якій позивач просить визнати протиправною бездіяльність директора департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради, яка виявилась у не попереджені виникнення негативних суспільних наслідків пов`язаних з не підкоренням основному закону України на соціальний захист гарантованого ст.ст. 1, 3, 21, 33, 46, 48, 92 Конституції України та постановлення окремої ухвали згідно ст. 249 КАС України; визнати протиправною бездіяльність директора департаменту соціальної політики Виконавчого комітету Криворізької міської ради, яка виявилась у невинесенні за результатами розгляду звернення від 20.03.2020 рішення, постанови, тобто правового акту; визнати протиправною бездіяльність директора департаменту соціальної політики Виконавчого комітету Криворізької міської ради, яка виявилась у порушенні права бути присутнім при розгляді заяви (запиту) від 20.03.2020; визнати протиправною бездіяльність директора департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради, яка виявилась у невстановленні порядку забезпечення позивача у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності правом на загальнообов`язкове державне соціальне страхування згідно заяви від 20.03.2020.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 року позовну заяву залишено без руху, та встановлено позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків.

Позивачем було отримано копію зазначеної ухвали, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Також суд зазначає, що ухвала про залишення позовної заяви без руху була направлена до Єдиного державного реєстру судових рішень, де позивач мав можливість ознайомитись з її змістом.

Таким чином, судом здійснено всі можливі заходи для повідомлення позивача про залишення його позову без руху.

27.10.2020 року на адресу суду надійшла заява позивача на усунення недоліків позову в якій він просить суд звільнити його від сплати судового збору у зв`язку з доходами, які нижчі від 5% розміру річного доходу за попередній календарний рік. На підтвердження річного доходу отриманого за попередній календарний рік позивачем надано довідку Тернівського УПСЗН м. Кривий Ріг № 6110 від 15.10.2020 року про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку і отримує компенсаційну виплату працездатній особі, що не працює і здійснює догляд за інвалідом І групи ОСОБА_2 з жовтня 2018 року по вересень 2020 року, у сумі що не перевищує 34, 75 грн. щомісячних виплат.

Розглянувши заяву позивача про звільнення його від сплати судового збору, а також дослідивши письмові докази, подані до заяви, суд дійшов висновку про відсутність підстав щодо її задоволення, з огляду на наступне.

Питання зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат врегульовано статтею 133 Кодексу адміністративного судочинства України, яка кореспондується з приписами частин 1, 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Так, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат або звільнити від їх сплати повністю або частково, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення позивача сплати судового збору за подання вищевказаного адміністративного позову, суд з урахуванням правових позицій, викладених у постанові Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 23.01.2015 року №2 Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011року №3674-УІ "Про судовий збір", а також у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 року №2 виходить із того, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Так, позивачем на підтвердження скрутного майнового стану та неможливість сплати судового збору на момент подання даного адміністративного позову надано, зокрема, довідку Тернівського управління праці та соціального захисту населення м. Кривий Ріг про отримання позивачем щомісячної компенсаційної виплати по догляду за особою з інвалідністю І групи.

Разом з тим, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що компенсаційна виплата по догляду за особою з інвалідністю І групи є єдиним джерелом доходу позивача, в тому числі, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Також, судом враховується і те, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Отже, як вбачається з матеріалів справи позивачем не усунуті недоліки зазначені в ухвалі від 18.08.2020 року у строк встановлений судом.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до директора департаменту соціальної політики Виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання бездіяльності протиправною - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що згідно частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом із адміністративним позовом та доданими матеріалами надіслати позивачу за зазначеною в адміністративному позові адресою.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя С.І. Озерянська