Справа № 580/4451/20
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року справа № 580/4451/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства (м. Київ) про визнання неправомірними дій та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2020р. до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - позивач) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства (м. Київ) (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо винесення постанови про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн від 22.09.2020р. у виконавчому провадженні №62881447 неправомірними;

- скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн від 22.09.2020р. у виконавчому провадженні №62881447.

В обгрунтування позовних вимог, позивачем зазначено, що оскаржувану постанову ухвалено у виконавчому провадженні №62881447 з примусового виконання виконавчого листа №580/840/20 виданого Черкаським окружним адміністративним судом від 20.08.2020р. Представником позивача зауважено, що постанова про накладення штрафу є протиправною з огляду на виконання боржником рішення суду в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, про що позивачем повідомлено державного виконавця листом. Представник позивача повідомив державного виконавця, що перерахунок пенсії стягувачу здійснено, при цьому вказано, що виплату заборгованості з пенсій, що фінансуються з державного бюджету, будуть виплачені після виділення коштів з Державного бюджету, відтак позивачем виконано рішення в межах наданих повноважень. З урахуванням зазначеного, позовні вимоги вважає обгрунтованими а оскаржувану постанову такою, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 09.11.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 17.11.2020р. о 12 год. 15 хв.

У строк встановлений судом, відповідачем до суду відзив на адміністративний позов не подано.

Представники сторін, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання 17.11.2020р. не прибули.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином, з урахуванням наявності у матеріалах справи доказів належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за неявки сторін.

Частиною 9 статті 205 КАС України, встановлено, що у разі якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

На підставі зазначеного, з урахуванням достатності в матеріалах справи належних доказів для вирішення справи та відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

25.08.2020р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62881447 з виконання виконавчого листа №580/840/20, виданого 20.08.2020р. Черкаським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 1 січня 2018 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 79% сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат.

В даній постанові встановлено термін виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

09.09.2020р. Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області Листом вих.№2300-0802-5/44768, повідомило державного виконавця, про те, що на виконання рішення суду здійснено 07.09.2020р. перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2018 року в розмірі 79% сум грошового забезпечення, в зв`язку із чим виконавче провадження №62881447 підлягає закінченню у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення суду.

До листа додано копію протоколу про перерахунок пенсії.

22.09.2020р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В., ухвалено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 5100,00 грн.

Вважаючи ухвалену державним виконавцем постанову про накладення штрафу протиправною, з підстав фактичного виконання позивачем рішення суду за виконавчим листом №580/3135/19, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини 1 статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини 1 статті 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

При цьому, частиною 2 вказаної правової норми встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

При вирішенні даного спору по суті, суд зазначає наступне.

Предметом спору у даній справі є перевірка правомірності постанови державного виконавця про накладення штрафу від 22.09.2020р.

У даному випадку, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити, що пенсійний орган, як орган державної влади, зобов`язаний у повному обсязі та у встановлені строки виконувати судові рішення, що набрали законної сили.

У свою чергу, оскаржуваною постановою державного виконавця про накладення штрафу притягнуто пенсійний орган до відповідальності, як боржника у відкритому виконавчому провадженні, за наслідком встановлення виконавцем факту невиконання пенсійним органом, без поважних причин, судового рішення, що набрало законної сили.

Суд враховує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути прийнята лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Судовим рішенням у справі 580/840/20, яке набрало законної сили - 07.08.2020р. та на підставі якого Черкаським окружним адміністративним судом 20.08.2020р. видано виконавчий лист №580/840/20, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 1 січня 2018 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 79% сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат.

Як вбачається судом із матеріалів справи, а саме розрахунку на доплату пенсії (а.с. 11) доданих до листа ГУ ПФУ у Черкаській області вих.№2300-0802-5/44768 від 09.09.2020р. (а.с. 6) Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі №580/840/20, 07.09.2020р. (через 7 днів із дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження №62881447) здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Відповідно до вказаного розрахунку, сума доплати за період з 01.01.2018р. склала 18901,89 грн.

У свою чергу, пенсійним органом не заперечується, що нарахована ОСОБА_1 сума за період із 01.01.2018р. в розмірі 18901,89 грн. фактично не виплачена.

При цьому, 09.09.2020р. Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом вих.№2300-0802-5/44768, повідомило державного виконавця, про те, що на виконання рішення суду №580/840/20, здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2018 року в розмірі 79% сум грошового забезпечення, в зв`язку із чим виконавче провадження №62881447 підлягає закінченню у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення суду.

Разом з тим, суд зазначає, що рішенням у справі №580/840/20 зобов`язано позивача здійснити з 1 січня 2018 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 79% сум грошового забезпечення, з урахуванням проведених виплат. Однак, суд зазначає, що представником позивача до суду не надано жодних доказів виплати ОСОБА_1 перерахованих сум пенсії у період з 07.09.2020р. до 22.09.2020р. (дати накладення штрафу за невиконання рішення суду).

Також суд зазначає про безпідставність посилань позивача на відсутність бюджетних асигнувань для виплати перерахованої, на виконання судового рішення, пенсії, як на обставину, що звільняє його від відповідальності за невиконання судового рішення, так як такі посилання не підтверджені жодним належним доказом, яким можливо встановити обсяги відповідних фінансувань, плани їх надходження та графік погашення вказаних виплат.

Між тим, відповідно до правової позиції Європейського суду у справі Кечко проти України (рішення від 08 листопада 2005 року), органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

З урахуванням зазначеного, беручи до уваги встановлений вище судом факт неповного виконання пенсійним органом рішення суду після відкриття виконавчого провадження, суд доходить висновку про правомірність застосування до позивача штрафу за невиконання рішення суду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог, в задоволенні яких належить відмовити.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 271, 272, 287, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя М.А. Білоноженко