Справа № 360/4404/20
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

16 листопада 2020 року СєвєродонецькСправа № 360/4404/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., перевіривши матеріали за позовною заявою адвоката Пікуліна Романа Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про стягнення нарахованої але невиплаченої пенсії у сумі 255 560,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду звернувся адвокат Пікулін Віктор Миколайович (далі - представник) із позовом в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі відповідач, Білокуракинське ОУПФУ) в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої пенсії в розмірі 255 560,00 грн;

- стягнути з Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену пенсію в розмірі 255 560,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що позивач перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком. За час перебування на обліку позивачеві нарахована, але не виплачена пенсія в розмірі 255 560,00 грн. Зазначені обставини встановлені рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11.02.2020 № 360/386/20, яке набрало законної сили.

Спору відносно розміру нарахованої заборгованості з виплати пенсії між сторонами немає.

З відповіді Білокуракинського ОУПФУ вбачається, що заборгованість не виплачується у зв`язку з відсутністю фінансування.

Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо невиплати нарахованої пенсії протиправною та такою, що порушує його право на пенсійне забезпечення. Вважає, що єдиним та ефективним засобом правового захисту буде стягнення з відповідача суми заборгованості.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суд дійшов такого.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Судом установлено, що 23.01.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, відповідно до якої позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність Білокуракинського ОУПФУ, яка полягає у невиплаті заборгованості по пенсії за період з 01.05.2018 по 31.10.2019 позивачу;

- зобов`язати Білокуракинське ОУПФУ виплатити позивачу виниклу заборгованість по пенсії за період з 01.05.2018 по 31.10.2019.

Луганський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 11.02.2020 у справі № 360/386/20 за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнив:

визнав протиправною бездіяльність Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості по пенсії за віком;

зобов`язав Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області (ідентифікаційний номер 41246789, місцезнаходження: 92200, Луганська обл., Білокуракинський район, смт. Білокуракине, вул. Історична, буд. 81) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) утворену заборгованість внаслідок зупинення виплати раніше призначеної пенсії за віком за період з 01.05.2018 по 31.10.2019.

Зазначеним рішенням серед іншого встановлено, що сума невиплаченої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.05.2018 по 31.10.2019 складає 255 250,00 грн.

Рішення суду від 11.02.2020 у справі № 360/386/20 набрало законної сили 26.08.2020.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Згідно з положеннями статей 14 та 370 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами, їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Спірні правовідносини щодо виплати позивачеві заборгованості з пенсії в сумі 255 560,00 грн виникли між сторонами внаслідок невиконання судового рішення від 11.02.2020 у справі № 360/386/20.

Відповідно до частини першої статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Частиною першою статті 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Разом з цим, розділом IV КАС України врегульовано процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення. Так, відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Згідно з частиною першою статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З аналізу викладеного слідує, що адміністративне процесуальне провадження охоплює всі питання, пов`язані як з розглядом та вирішенням адміністративних спорів, так і з виконанням рішень адміністративного суду. При цьому виконання судових рішень є завершальною та важливою стадією судового процесу.

Таким чином, суд робить висновок, що спір у зазначеній частині спрямований на відновлення порушеного права позивача, контроль за виконанням якого здійснюється судом, який ухвалив вказане рішення, у зв`язку з чим даний спір у частині щодо стягнення заборгованості з пенсії в сумі 255 560,00 грн не належить розглядати в порядку позовного провадження.

Суд також звертає увагу, що згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 16.01.2019 по справі № 686/23317/13-а, при розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Разом з цим, позивач оскаржив дії Білокуракинського ОУПФУ Луганської області щодо виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11.02.2020 у справі № 360/386/20 шляхом подання позовної заяви, а не заяви в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддя враховує правову позицію Верховного Суду щодо можливості оскарження дій суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з виконанням рішення суду, викладену в постанові від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17. У вказаній постанові зазначено, що наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. Якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України) із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Верховний Суд дійшов висновку, що у разі порушення зазначеного порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду - провадження у справі належить закривати з посиланням на те, що спір вирішений судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У відповідності до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Враховуючи, що для захисту порушених позивач має звернутись до суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Керуючись статтями 5, 77, 160, 168, 170, 171, 174, 175, 257, 260, 261 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом адвоката Пікуліна Романа Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про стягнення нарахованої але невиплаченої пенсії у сумі 255 560,00 грн.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяВ.С. Шембелян