Справа № 200/5061/20-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року справа №200/5061/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В., Компанієць І.Д., секретаря судового засідання Тішевського В.В., за участю представника позивача Макіян Г.М., представник відповідача Помалюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 р. у справі № 200/5061/20-а (головуючий І інстанції Буряк І.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-ЛТД» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СК-ЛТД» (далі позивач, ТОВ «СК-ЛТД») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі відповідач-1, ГУ ДПС), в якому просило: визнати протиправними дії ГУ ДПС у Донецькій області та зобов`язання поновити реєстрацію ТОВ СК-ЛТД, як платника єдиного податку 4 групи на 2020 рік та підтвердити вказане шляхом видачі довідки щодо підтвердження такого статусу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року позовні вимоги задоволені, а саме суд: визнав протиправними дії Головного управління ДПС у Донецькій області щодо анулювання реєстрації платника єдиного податку; зобов`язав Головне управління ДПС у Донецькій області поновити реєстрацію ТОВ СК-ЛТД як платника єдиного податку 4 групи на 2020 рік та підтвердити вказане шляхом видачі довідки про підтвердження такого статусу; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь ТОВ «СК-ЛТД» судові витрати у розмірі 2102 грн. 00 коп.

Додатковим рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року задоволено частково клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю СК-ЛТД- адвоката Макіяна Григорія Миколайовича про стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката у справі №200/5061/20-а, а саме суд: стягнув на користь ТОВ «СК-ЛТД» суму витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області. В іншій частині клопотання представника позивача відмовив.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. В апеляційній скарзі зазначено, що позивачем в порушення статті 298 ПК України, не було надано до 20 лютого поточного року загальну податкову декларацію з єдиного податку 4 групи на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та / або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку. Позивач у 2020 році не може застосовувати спрощену систему оподатковування, обліку та звітності, та є платником на загальній системі оподатковування. Позивач не маючи підстав для уточнень, самостійно надав уточнюючу загальну податкову декларацію з єдиного податку четвертої групи за 2020 рік. Відповідачем на виконання п. 46.1 ст. 36 ПК України та наказу ДФС України від 04.08.2017 № 515 податковим деклараціям з єдиного податку четвертої групи за 2020 рік з додатками було присвоєно статус «не визнана як податкова звітність». Апелянт зазначає, що на теперішній час, форма рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку 4 групи, не затверджена жодним нормативним актом, це рішення платнику спрямовано у вигляді листа.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, представника сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ТОВ СК-ЛТД зареєстроване у якості юридичної особи, види діяльності: Код КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний).

Довідкою ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Київі про набуття (підтвердження) статусу платника спрощеної системи оподаткування 4 групи від 28.03.2018 № 1237/10/26-56-12-02 підтверджено, що платник податків ТОВ СК-ЛТД знаходиться на обліку у податкових органах, як платник спрощеної системи оподаткування 4 групи у 2018 році на підставі поданої декларації та додатків до неї.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.09.2019 у справі № 200/9334/19-а, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020, визнано протиправними дії ГУ ДФС у м. Києві щодо анулювання реєстрації ТОВ СК-ЛТД платником єдиного податку 4 групи. Зобов`язано ГУ ДФС у м. Києві поновити реєстрацію ТОВ СК-ЛТД, як платника єдиного податку 4 групи на 2019 рік та підтвердити вказане шляхом видачі довідки про підтвердження такого статусу.

Позивачем протягом 2020 року до податкового органу надано податкові декларації платника єдиного податку 4 групи:

звітну податкову декларацію єдиного податку 4 групи за 2020 рік (1) від 14.02.2020 з річною сумою податку 282956,04 грн., яка прийнята 19.02.2020 відповідно квитанції № 2, реєстраційний номер ;

звітну податкову декларацію єдиного податку 4 групи за 2020 рік (2) від 15.02.2020 з річною сумою податку 9394,52 грн., яка прийнята 19.02.2020 відповідно квитанції № 2, реєстраційний номер ;

звітну податкову декларацію єдиного податку 4 групи за 2020 рік (3) від 13.02.2020 з річною сумою податку 3969,71грн., яка прийнята 19.02.2020 відповідно квитанції № 2, реєстраційний номер ;

звітну податкову декларацію єдиного податку 4 групи за 2020 рік (4) від 13.02.2020 з річною сумою податку 6907,73 грн., яка прийнята 19.02.2020 відповідно квитанції № 2, реєстраційний номер ;

звітну податкову декларацію єдиного податку 4 групи за 2020 рік (5) від 15.02.2020 з річною сумою податку 346831,97 грн., яка прийнята 19.02.2020 відповідно квитанції № 2, реєстраційний номер .

15.02.2020 ТОВ СК-ЛТД складено додаток № 1 до податкової декларації платника єдиного податку 4 групи за 2020 рік Відомості про наявність земельних ділянок), який прийнято 19.02.2020 відповідно до квитанції № 2, реєстраційний номер ;

19.02.2020 ТОВ СК-ЛТД складено звітний розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва за 2019 рік, який прийнято 19.02.2020 відповідно квитанції № 2, реєстраційний номер .

20.02.2020 ТОВ СК-ЛТД направлено на адресу ГУ ДПС у Донецькій області лист № 23, у якому висловлено прохання прийняти як загальну звітну податкову декларацію платника єдиного податку 4 групи за 2020 помилково надіслану, як звітну реєстраційний номер від 19.02.2020.

25.02.2020 позивачем складено уточнюючу загальну, уточнюючу звітну податкову декларацію платника єдиного податку 4 групи за 2020 рік, яка прийнята податковою 25.02.2020, реєстраційний номер , про що також свідчить відповідна відмітка на декларації.

25.02.2020 позивачем складено відомість про наявність земельних ділянок до уточнюючої загальної, уточнюючої звітної декларації, яку прийнято податковою 25.02.2020 відповідно квитанції № 2, реєстраційний номер .

ГУ ДПС у Донецькій області листом від 25.02.2020 № 16005/10/05-99-55-04 повідомлено, що у зв`язку із неподанням до 20 лютого поточного року загальної податкової декларації з єдиного податку 4 групи, товариство у 2020 році не може застосовувати спрощену систему оподаткування, обліку та звітності та є платником на загальній системі оподаткування.

Як вбачається з службового листа ГУ ДПС у Донецькій області (Слов`янсько-Лиманське управління) від 24.02.2020 № 361/05-99-55-04, присвоєно на виконання вимог п. 46.1 ст. 46 ПК України статус не визнана як податкова звітність звітну податкову декларацію платника єдиного податку 4 групи за 2020 рік реєстраційний номер від 19.02.2020 по ТОВ СК-ЛТД. Лист підприємства від 20.02.2020 № 25783/10.

Службовим листом ГУ ДПС у Донецькій області (Слов`янсько-Лиманське управління) від 27.02.2020 № 414/05-99-55-04 визначено про присвоєння на виконання вимог п. 46.1 ст. 46 ПК України та у відповідності до вимог наказу ДФС України від 04.08.2017 № 515 статусу не визнана як податкова звітність звітні, уточнюючі загальні уточнюючі звітні податкові декларації платника єдиного податку 4 групи за 2020 рік з додатками по ТОВ СК-ЛТД від 19.02.2020 № , від 25.02.2020 № ;

Службовим листом ГУ ДПС у Донецькій області (Слов`янсько-Лиманське управління) від 27.02.2020 № 415/05-99-55-04 визначено про присвоєння на виконання вимог п. 46.1 ст. 46 ПК України та у відповідності до вимог наказу ДФС України від 04.08.2017 № 515 статусу не визнана як податкова звітність звітну податкову декларацію платника єдиного податку 4 групи за 2020 рік з додатками по ТОВ СК-ЛТД від 19.02.2020 № .

Відповідно до листа ГУ ДПС у Донецькій області від 15.05.2020 № 41044/10/05-99-04-04, повідомлено про відсутність наявних даних у базах інформаційно-телекомунікаційних систем щодо проведення ГУ ДПС у Донецькій області планових та позапланових документальних перевірок ТОВ СК-ЛТД за період 2017-2020 років.

Спірним питанням у даній справі є правомірність прийняття податковим органом рішення про припинення застосовування позивачу спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності та переведення його платником на загальну систему оподаткування.

Приписами підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

За положенням пункту 46.1, 46.4 статті 46 Податкового кодексу України, Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку

Якщо платник податків вважає, що форма податкової декларації, визначена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, збільшує або зменшує його податкові зобов`язання, всупереч нормам цього Кодексу з такого податку чи збору, він має право зазначити цей факт у спеціально відведеному місці в податковій декларації.

У разі необхідності платник податків може подати разом з такою податковою декларацією доповнення до такої декларації, які складені за довільною формою, що вважатиметься невід`ємною частиною податкової декларації. Таке доповнення подається з поясненням мотивів його подання. Платник податків, який подає звітність в електронній формі, подає таке доповнення в електронній формі.

Пунктами 48.1 - 48.2. ст. 48 Податкового кодексу України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання.

Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

Обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Відповідно до пунктів 48.3-48.4 ст. 48 Податкового кодексу України, податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

У окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов`язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період; дата та номер рішення про включення неприбуткової організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій; ознака неприбутковості організації; повне найменування нерезидента; місцезнаходження нерезидента; назва та код держави резиденції нерезидента; код нерезидента, що присвоєно державою, резидентом якої він є.

Відповідно до п.48.7 ст. 48 Податкового кодексу України, податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу.

Згідно із приписами п. 49.1, 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Платники податку на прибуток підприємств, які оподатковуються за ставкою нуль відсотків відповідно до пункту 44 підрозділу 4 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу, подають контролюючим органам декларації (розрахунки) з податку на прибуток підприємств за спрощеною формою у порядку, встановленому цим Кодексом.

За положенням п. 49.3 статті 49 Податкового кодексу України, Податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Єдиною підставою для неприйняття податкової декларації засобами електронного зв`язку в електронній формі є недійсність кваліфікованого електронного підпису чи печатки такого платника податків, у тому числі у зв`язку із закінченням строку дії відповідного сертифіката відкритого ключа, за умови що така податкова декларація відповідає всім вимогам електронного документа, містить достовірні обов`язкові реквізити та надана у форматі, доступному для її технічної обробки.

Підпунктом 49.4. статті 49 Податкового кодексу України платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації контролюючому органу в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

За положенням п. 49.5 статті 49 Податкового кодексу України, у разі надсилання податкової декларації поштою, платник податку зобов`язаний здійснити таке відправлення на адресу відповідного контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення граничного строку подання податкової декларації, визначеного цією статтею, а при поданні податкової звітності в електронній формі, - не пізніше закінчення останньої години дня, в якому спливає такий граничний строк.

Відповідно до підпункту 49.8 та 49.9 цієї статті, прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою:

за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про прийняття податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв`язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою;

у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк (пп. 49.9.1 - 49.9.2 п. 49.9 ст. 49 ПК України).

Згідно з п.49.10, п.49.11 ст.49 ПК України, відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо) забороняється.

У відповідності до пункту 49.11 статті 49 Податкового кодексу України, у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48, а також недотримання вимог абзаців 1 3 пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв`язку, - протягом п`яти робочих днів з дня її отримання (49.11.1)

За положенням пункту 49.15 статті 49 Податкового кодексу України, Податкова декларація вважається неподаною за умови порушення норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48, абзаців 1 3 пункту 49.4 статті 49 цього Кодексу та надання або надсилання контролюючим органом платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації, зокрема засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" для податкових декларацій, поданих у такий спосіб

За положенням пунктів 291.2, 291.3, 291.4 пункту 291.3 статті 295 Податкового кодексу України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема: 4) четверта група - сільськогосподарські товаровиробники: а) юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків;

Згідно підпункту 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку четвертої групи: самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

За змістом пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України, порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування платниками єдиного податку четвертої групи здійснюється відповідно до підпунктів 298.8.1-298.8.8 цієї статті.

За підпунктом 298.8.1 зазначеної статті, сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року:

загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Пункт 299.1, 299.2 статті 299 Податкового кодексу України визначає, що реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

За пунктом 300.1 статті 300 Податкового кодексу України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

За вимогами пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків; 5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

Отже, саме за рішенням контролюючого органу платника може бути анульована реєстрація платником єдиного податку, зокрема, у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу, або якщо платник єдиного податку четвертої групи не подав податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

При цьому, податковим законодавством не передбачено пропуск встановленого підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України строку подання пакету документів для підтвердження статусу платника єдиного податку у якості підстави для непідтвердження такого статусу у відповідному періоді та виключення з реєстру платників.

Отже, способом реалізації владних управлінських функцій за наявності встановлення обставин, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку, що прямо передбачено нормативним приписом п. 299.10. ст. 299 ПК України.

Аналогічне викладено Верховним Судом у постановах від 06.02.2018 справа № 816/543/17, від 29.03.2018 справа № 804/2321/17, від 24.01.2019 року справа № 814/1394/15.

Суд зазначає, що норми ПКУ не передбачають встановлення певної форми рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку. Проте, таке рішення повинно надаватися платнику податків у письмовій формі з обов`язковим зазначенням підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Матеріали справи не містять рішення відповідача з посилання на норми та підстави анулювання реєстрації платника єдиного податку. Матеріали справи містять лише лист, у якому не зазначено, що свідоцтво позивача анулюється, що є порушенням вимог ПК України.

Неможливість застосування позивачем у 2020 році спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, мотивоване відповідачем тим, що позивачем не подано до 20 лютого поточного року загальну податкову декларацію з єдиного податку 4 групи. Проте. З листа-повідомлення вбачається, що підставою неможливості застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності є неподання податкової звітності, що передбачена пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано звітну податкову декларацію з єдиного податку 4 групи за 2020 рік (5) від 15.02.2020 з річною сумою податку 346831,97 грн., яка прийнята податковою 19.02.2020 відповідно квитанції № 2, реєстраційний номер .

20.02.2020 позивачем направлено на адресу ГУ ДПС у Донецькій області лист № 23, у якому висловлено прохання прийняти як загальну звітну податкову декларацію платника єдиного податку 4 групи за 2020 помилково надіслану, як звітну реєстраційний номер від 19.02.2020.

Відповідачем звітній податковій декларації платника єдиного податку 4 групи за 2020 рік реєстраційний номер від 19.02.2020 по ТОВ СК-ЛТД присвоєно статус «не визнана як податкова звітність». Зазначене викладене в службовому листі.

Також, позивачем було подано до контролюючого органу звітні податкові декларації платника єдиного податку 4 групи протягом 2020 року, яким відповідачем, відповідно до службових записок, присвоєно статус не визнана як податкова звітність.

Доказів повідомлення позивача про зазначені обставини матеріали справи не містять, що є порушенням ст. 48 49 ПК України.

Суд зазначає, що станом на момент спірного у справі рішення (25.02.2020), податковим органом не було надіслано повідомлень про невизнання у якості податкової звітності заявлених у справі податкових декларацій, окрім звітної податкової декларації платника єдиного податку 4 групи за 2020 рік від 19.02.2020 реєстраційний номер за власною заявою підприємства, про що вказано у службовому листі від 24.02.2020 № 361/05-99-55-04.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання дій ГУ ДПС у Донецькій області протиправними, зобов`язання ГУ ДПС у Донецькій області поновити реєстрацію ТОВ СК-ЛТД як платника єдиного податку 4 групи на 2020 рік та підтвердити вказане шляхом видачі довідки про підтвердження такого статусу.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 р. у справі № 200/5061/20-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 р. у справі № 200/5061/20-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 17 листопада 2020 року.

Суддя-доповідач : Е.Г. Казначеєв

Судді: А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць