Справа № 128/2703/20
Суддя: Васильєва Т. Ю.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/2703/20
РІШЕННЯ

Іменем України

18 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Кострюкова Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця в порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 1 лейтенанта поліції УПП у Вінницькій області Кріта Артура Петровича, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій вказує, що 26.09.2020 інспектор патрульної поліції виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 3194624, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до винесеної постанови, ОСОБА_1 порушив вимогу дорожнього знаку 2.2, здійснив проїзд без зупинки та під час перевірки документів не пред`явив посвідчення водія, чим порушив п. 2.1 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова відносно нього винесена з порушенням норм права. Зазначає, що він жодних вимог ПДР України не порушував і зупинився на вимогу працівника патрульної поліції, який повідомив йому про те, що він не зупинився на знак 2.2. Позивач вказує, що пояснив інспектору те, що він зупинився перед/біля знаку так як не було розмітки «стоп лінія» та просив його надати докази правопорушення, про яке він повідомив. Однак, не продемонструвавши відеозапис із зазначеними порушеннями, інспектор почав вимагати посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль. Таким чином, оскільки жодних доказів вказаного інспектором правопорушення позивачу не було надано, на думку позивача, інспектор не мав права складати відносно нього відповідну постанову.

Тому позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3194624 від 26.09.2020 як незаконну, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі закрити (а.с. 1 - 2).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 12.10.2020 при відкритті провадження залучено до участі у справі в якості другого відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (а.с. 7).

Представник відповідача надіслав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого в задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі. Також вказала, що встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст. ст. 33, 36, 284 КУпАП інспектором поліції Кротом А.П. дійсно було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн за те, що водій не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 та здійснив проїзд без зупинки та під час перевірки документів водій не пред`явив на законну вимогу інспектора посвідчення водія відповідної категорії, у зв`язку з чим він порушив п. 2.4 а) ПДР України. Вказала, що інспектор як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Вважає оскаржувану постанову правомірною, обґрунтованою та законною (а.с. 17 - 22).

Позивач до судового засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, а справу розглянути у його відсутність.

Відповідачі, їх представники до судового засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в тому числі відповідно до вимог ст. 268 КАС України, що згідно ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

26.09.2020 інспектор роти № 2 батальйону № 1 лейтенанта поліції УПП у Вінницькій області Кріт Артур Петрович виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 3194624, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн за порушення водієм Правил дорожнього руху України, а саме за те, що 26.09.2020 о 08:11 год в м. Вінниця по вул. М. Шимка, 11, водій, керуючи транспортним засобом Fiat Scudo, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 та здійснив проїзд без зупинки, та під час перевірки документів водій не пред`явив посвідчення водія, чим порушив п. 2.1. ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») (а.с. 5).

Також судом було досліджено наданий представником відповідача відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачаються обставини складання постанови про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 (а.с. 24).

Враховуючи правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 по справі № 724/716/16-а, згідно з яким при розгляді справ про адміністративні правопорушення державні інспектори відповідного органу діють не як самостійні суб`єкти владних повноважень, а від імені відповідного центрального органу виконавчої влади, належним відповідачем в справі є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати відповідні справи про адміністративні правопорушення, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення, тобто в даній справі належним відповідачем є саме залучений орган в особі Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

В позовній заяві позивач зазначає про відсутність підстав для винесення постанови відповідачем, оскільки вимоги Правил дорожнього руху він не порушував.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція),у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, крім інших, статтею 126 КУпАП.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, відповідно до статті 258 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, здійснюється саме безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу.

Аналогічного висновку дійшов Касаційний адміністративний суд в Постанові від 06.02.2019 по справі № 489/2363/16-а.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч. 2 ст. 222 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Правила дорожнього руху (далі ПДР), відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України (п. 1.1 Правил дорожнього руху).

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Згідно пп. «а» п. 2.1. ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух», відповідно до якої водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у виді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи

Такого ж висновку дійшов Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 25.09.2019 по справі №127/19283/17.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, доводи позивача стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП, спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_1 дійсно не пред`явив посвідчення водія для перевірки на вимогу працівника поліції, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП. При цьому, ОСОБА_1 відмовлявся представитись, висловлювався до інспектора поліції нецензурною лайкою та на вимогу поліцейського надати посвідчення водія відмовився в категоричній формі, докази наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") чи пред`явлення їх на вимогу працівника поліції відсутні.

Доводи позивача стосовно відсутності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності стосуються виключно того, що до зупинки його автомобіля працівниками поліції він не порушував Правил дорожного руху, однак до адміністративної відповідальності його притягнуто саме за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та вказані позивачем обставини не стосуються обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки відповідні документи.

Будь-яких доказів щодо незаконності дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП не встановлено, оскільки в оскаржуваній постанові зазначено підставу, за якої було зупинено транспортний засіб позивача, а саме невиконання водієм вимог дорожнього знаку 2.2, що вказує на наявність законних підстав вимагати у водія відповідні документи, при цьому для встановлення в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, не передбачено встановлення в діях водія будь-якого іншого адміністартивного правопорушення, а надані відповідачем докази підтверджують наявність достатніх підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона складена в електронній формі у вигляді стрічки і роздрукована за допомогою спеціального технічного пристрою, та містить відомості, наведені у додатку 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395, при винесенні постанови було зазначено технічний пристрій, що здійснив фіксацію правопорушення, та за умови, що водієм не було пред`явлено посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, притягнуто особу до адміністративної відповідальності в межах санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 був обґрунтовано та на законних підставах притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, заявлений адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 241 244, 246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти № 3 батальйону № 1 лейтенанта поліції УПП у Вінницькій області Кріта Артура Петровича, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи:

1)позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

2)відповідач інспектор роти № 3 батальйону № 1 лейтенанта поліції УПП у Вінницькій області Кріт А.П., місцезнаходження: вул. Ботанічна, 23, м. Вінниця, 21001.

3)відповідач Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження: вул. Ботанічна, 23, м. Вінниця, 21001.

Суддя: