Справа № 522/9906/20
Суддя: Свячена Ю. Б.
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/9906/20
Провадження № 2-а/522/357/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Заступника Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Кривошеєнка В.Є. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернудась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Заступника Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Кривошеєнка В.Є. та просила суд поновити строк ОСОБА_1 на звернення до суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 152-ДК/0088По/08/01/2020 від 05 травня 2020 року; скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за № 152-ДК/0088По/08/01/2020 від 05 травня 2020 року, винесену заступником Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Кривошеєнко В.Є. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за п. б ч. 1 ст. 211 ЗК України та ст. 53-1 КУпАП провадження по справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 в позовній заяві зазначено, що Заступником Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Кривошеєнко В.Є. відносно неї складено постанову про накладення адміністративного стягнення № 152-ДК/0088По/08/01/2020 від 05 травня 2020 року та визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що нею було порушено вимоги п. «б» ст. 211 Земельного кодексу України, а також статті 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: «використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо неї, що свідчить, як про це зазначено у постанові, про самовільне зайняття земельної ділянки, що є порушенням статей 125, 126 Земельного кодексу України відповідальність за яке передбачена пунктом «б» ст. 211 Земельного кодексу України та ст. 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.».

Як зазначає позивач про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення належним чином її сповіщено не було, оскільки нею 04 травня 2020 року засобами поштового зв`язку було отримано повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення від 29 квітня 2020 року за № 27-15-0,46-488/90-20 та протокол про адміністративне правопорушення від 29 квітня 2020 року за № 152-ДК/0092П/07/01.

У вказаному повідомлення була вказана дата та місце розгляду справи, а саме 05 травня 2020 року.

Однак, як зазначає позивач, вона була позбавлена можливості бути присутньою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки її було повідомлено лише за день до розгляду справи, а не за три дні, як це передбачено, ч. 1 ст. 277 КУпАП України, що у свою чергу позбавило її права ознайомитись з матеріалами адміністративного правопорушення та бути присутньою під час її розгляду.

Також позивач зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за № 152-ДК/0092П/07/01-20 від 29 квітня 2020 року складено неуповноваженою особою, оскільки згідно з п. 7-1 ч. 2 ст. 255 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення за ст. 53-1 КУпАП має право складати громадський інспектор сільського господарства, однак у порушення вказаних норм, протокол про адміністративне правопорушення за № 152-ДК/0092П/07/01-20 від 29 квітня 2020 року складено державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України пр охорону земель у Біляївському, Овідіопольському районах та м. Чорноморську Одеської області та головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Біляївському, Овідіопольському районах та м. Чорноморську Одеської області Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Вороновим Д.О., що на думку позивача, не відповідає вимогам п. 7-1 ч. 2 ст. 255 КУпАП. Крім того, позивач зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за № 152-ДК/0092П/07/01-20 від 29 квітня 2020 року складений 29 квітня 2020 року, тобто по спливу майже двох місяців з дати складання Акту перевірки від 05 березня 2020 року, що, на її думку, суперечить вимогам ч.2 ст. 252 КУпАП.

Позивач вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки земельні ділянки за № 6 та № 9 до Державного земельного кадастру внесені не були, ділянки є несформованими, у зв`язку з чим їх правовий статус та межі у передбаченому законом порядку не визначені а тому, відсутній об`єкт адміністративного правопорушення передбаченого ст. 53-1 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, позивач, вважає, що постанова за № 152-ДК/0088По/08/01-20 від 05 травня 2020 року про притягнення її до відповідальності за ст. 53-1 та накладення на неї адміністративного стягнення у розмірі 340 грн., є незаконною, необґрунтованою та складена з порушенням норм процесуального права.

Ухвалою суду від 22 червня 2020 року провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 13 липня 2020 року.

Судове засідання 13 липня 2020 року відкладено на 12 жовтня 2020 року з підстав неявки сторін по справі. Від представника відповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до суду надійшла заява про відкладенням слухання справи у зв`язку з введенням карантину.

06 серпня 2020 року від відповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві представником відповідача зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В межах наданих законодавством повноважень, Головним управлінням на підставі наказу від 25 лютого 2020 року за № 152-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності», проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства під час розпорядження органами місцевого самоврядування землями сільськогосподарського призначення, у тому числі, які передано у комунальну власність об`єднаним територіальним громадам, а саме: Єреміївською сільською радою Роздільнянського району Одеської області. Актом обстеження земельної ділянки від 05 березня 2020 року за №152-ДК/79/АО/10/01 /-20 встановлено що земельні ділянки (згідно викопіювання № 6 та № 9) не огороджені, доступ на їх територію вільний, на момент проведення обстеження засіяні сільськогосподарською культурою. Згідно даних, наданих Відділом у Роздільнянському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, земельні ділянки державної форми власності із цільовим призначенням - землі запасу (земельні ділянки кожної категорії, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення. Рішення щодо передачі земельної ділянки у власність чи користування будь-яким фізичним чи юридичним особам, органами виконавчої влади чи місцевого самоврядування не приймались, правовстановлюючі документи на земельну ділянку відсутні. 24 квітня 2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 29.04.2020 № 152- ДК/0092Г1/07/01 /-20. Щодо посилання позивача про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, то представник відповідача вважає вказане твердження необґрунтоване, виходячи з наступного. Частиною 2 статті 254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. З матеріалів проведеної перевірки, а саме зі змісту акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки від 05 березня 2020 року за № І52-ДК/7І/АП/09/01/-19 вбачається, що державними інспекторами було лише встановлено особу правопорушника. Проте, виявити особу, яка вчинила правопорушення не видалось можливим, тому посилання. У зв`язку з зазначеним, постановою від 05 травня 2020 року за № ДК/ОО88П0/О8/01 /-20 директора ТОВ «Агроперспектива» ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 53 1 КУпАП України, та накладено штраф у розмірі 680 гривень. Зазначена постанова направлена позивачеві засобами поштового зв`язку. Також у відзиві зазначено, що за своєю правовою природою зазначені правопорушення відносяться до триваючих, а отже, моментом його виявлення є саме дата складання акту перевірки вимог земельного законодавства від 05 березня 2020 року.

У судове засідання 12 жовтня 2020 року з`явився представник відповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без особистої участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Роз`яснені права та обов`язки. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню. Також пояснив, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності від 05 травня 2020 року є законною та прийнята у відповідності норм чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що Заступником Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Кривошеєнко В.Є. складено постанову про накладення адміністративного стягнення № 152-ДК/0088По/08/01/2020 від 05 травня 2020 року. Визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивачем, порушено вимоги п. «б» ст. 211 Земельного кодексу України, а також статті 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: «використовує земельну ділянку за відсутності відповідного рішення про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо неї, що свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки, що є порушенням статей 125, 126 Земельного кодексу України відповідальність за яке передбачена пунктом «б» ст. 211 Земельного кодексу України та ст. 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.».

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд вважає встановленим, що висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, вчиненого при обставинах, зазначених у постанові про накладення адміністративного стягнення, що оскаржується, згідно якої позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн., зроблено без достатніх та належних доказів.

Згідно ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту скоєння позивачем самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За приписами ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у випадку відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Так відповідно до статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Згідно із статтею 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі .

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначені Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19 червня 2003 року № 963-IV.

Згідно зі статтею 5 вказаного Закону, органом, який здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, проведення моніторингу родючості ґрунтів є центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі - це державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), яка діє на підставі Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року N 15 .

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема - складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Системний аналіз вказаних положень земельного законодавства дає підстави дійти висновку про те, що Головне управління Держгеокадастру у Одеській області наділено повноваженнями щодо здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Державний контроль здійснюється посадовими особами Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами.

Таким чином державні інспектори, проводячи перевірку та складаючи акти перевірок використання та охорони земель в Одеській області, а в подальшому складаючи протоколи про адміністративні правопорушення, а також постанови про притягнення до адміністративної відповідальності винних осіб діяли в межах наданих їм повноважень.

Щодо порушення процесуальних прав позивача та неналежного вручення їй процесуальних документів та неналежного сповіщення про результати розгляду справи, суд, проаналізувавши надані документи, виходить з наступного.

За приписами частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, Про затвердження Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.7 наказу № 6 від 19.01.2017 року Міністерства аграрної політики та продовольства України Про затвердження і Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення якщо державний інспектор під час складення протоколу не може визначити час і місце розгляду справи, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення направляється повідомлення про розгляд справи про адміністративні правопорушення не пізніш як за п`ять діб до дня розгляду справи.

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за п`ять діб до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП.

Відповідно до постанови ВС від 18 червня 2020 року по справі №188/1143/17(2-а/188/69/2017) колегія суддів враховує, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Верховний Суд по даній справі також дійшов висновку, що обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти особу, що якої застосовується адміністративне стягнення не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи.

Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи.

З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Судом встановлено із протоколу про адміністративне правопорушення, письмових пояснень, що з протоколом про адміністративне правопорушення позивач ознайомлений за день до розгляду протоколу 04.05.2020 року, таким чином, при розгляді даної справи було порушено право позивача завчасно знати про час там місце розгляду справи та можливість реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Доводи позивача щодо порушення прав позивачки при складенні протоколу та його направлення не заслуговують на увагу, так як не впливають на суть розгляду справи, а своєчасність отримання постанови після закінчення розгляду справи впливає лише на строки її оскарження.

Щодо наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП самовільне зайняття земельної ділянки, то суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Для правильного визначення, чи є фактичне користування земельною ділянкою самовільним її заняттям, необхідно звернутися до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 № 963-IV.

Вказана норма під самовільним зайняттям земельної ділянки визначає будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності:

-відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду), або

-вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

В даному випадку, проаналізувавши дану норму, суд вважає, що при наявності будь-якого рішення місцевої ради чи державного органу про передачу земельної ділянки на будь-якому правому титулі, притягнути особу до відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки не можливо.

По даній справі існує рішення сільської ради, згідно поданої заяви позивача, внаслідок чого позивачу надано в оренду земельну ділянку.

Так відповідач вказуючи на самовільний характер зайняття земельної ділянки позивачам посилається на те, що відповідно до статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З аналізу зазначеної норми відповідач стверджує, що будь-які дії, направлені на фактичне використання земельної ділянки без оформлення права власності на земельну ділянку або права постійного користування чи права оренди земельної ділянки в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є самовільним заняттям земельної ділянки.

У своєму інформаційному листі №10-1387 від 27.09.2012 р. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що відповідно до ст. 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Суд проаналізувавши дані норми закону, вважає, що диспозицією ст. 53-1 КУпАП не охоплюються подальші дії особи, яка маючи рішення про надання в оренду земельної ділянки, не вчиняє подальших дій щодо реєстрації цих прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», і доводи позивача в цій частині не приймає до уваги.

За правилами ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, дії Заступника Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Кривошеєнка В.Є. під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача були вчинені без дотримання вимог ст. ст. 245, 251,280 КУпАП, а відтак є протиправними.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

З приводу пропуску позивачем строку звернення до суду, судом приймаються доводи позивача щодо того, що строк звернення пропущено з поважних підстав.

Керуючись, ст. ст. 10, 23, 38, 245, 254, 256, 268, 289, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 102, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк ОСОБА_1 на звернення до суду з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 152-ДК/0088По/08/01/2020 від 05 травня 2020 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Заступника Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Кривошеєнка В.Є. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за № 152-ДК/0088По/08/01/2020 від 05 травня 2020 року. - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за № 152-ДК/0088По/08/01/2020 від 05 травня 2020 року, винесену заступником Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Одеській області Кривошеєнко В.Є. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за п. б ст. 211 ЗК України та ст. 53-1 КУпАП, провадження по справі закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання через Приморський районний суд м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 20 жовтня 2020 року.

Суддя: Ю.Б. Свячена