Справа № 440/4429/20
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4429/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Шульга М.О.

представника відповідача Озацька О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Виробничо-торгова компанія "Лукас" до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.05.2020.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

14.08.2020 Приватне підприємство "Виробничо-торгова компанія "Лукас" (далі - позивач, ПП "ВТК "Лукас") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Офісу великих платників податків ДПС (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог зазначено про безпідставність та необґрунтованість висновків контролюючого органу, які викладені в акті перевірки та які стали підставою для прийняття спірного податкового повідомлення - рішення щодо порушення позивачем граничних строків реєстрації податкової накладної та розрахунку коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України. Позивач стверджував, що відповідні податкові накладні не підлягали наданню отримувачу (контрагенту) та складені по операціям з надання послуг нерезидентом на території Республіки Молдова, які звільнені від оподаткування та оподаткування по яких здійснюється за нульовою ставкою ПДВ.

11.09.2020 до суду від Офісу великих платників податків ДПС надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, з огляду на те, що висновки акту перевірки є обґрунтованими, підстав для скасування спірного рішення не вбачається, оскільки, на думку контролюючого органу, позивачем порушено граничні строки реєстрації податкових накладних у ЄРПН. Відповідач вказував, що нормами статті 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено чіткий обов`язок платника податків в установлені законодавством терміни скласти та зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, навіть якщо така податкова накладна не надається покупцю. Крім того, стверджував, що виписані ПП "ВТК "Лукас" податкова накладна та розрахунок коригування до неї не відповідають сукупності критеріїв, які в силу положень статті 120 Податкового кодексу України є підставою для звільнення від відповідальності за відсутність реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

21.09.2020 та 22.09.2020 до суду від ПП "ВТК "Лукас" надійшли відповідь на відзив та доповнення до відповіді на відзив, у яких позивач вказував, що штрафні санкції, передбачені статтею 120-1 Податкового кодексу України, не застосовуються у разі порушення граничного строку реєстрації податкових накладних, складених за період з 01.01.2017 до 31.12.2019, що не надаються отримувачу (покупцю), які звільнені від оподаткування.

Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДПС України було проведено камеральну перевірку щодо своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ПП "ВТК "Лукас" за вересень 2017 року, за результатами якої складено акт №269/28-10-54-07-10/23808087 від 24.04.2020.

У цьому акті встановлено порушення ПП "ВТК "Лукас" вимог пункту 201.10 статті 201 розділу V Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасна реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму ПДВ 4 686,12 грн.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки №269/28-10-54-07-10/23808087 від 24.04.2020, позивач подав заперечення до акта перевірки.

За результатом розгляду заперечень відповідач залишив їх без задоволення.

На підставі акта перевірки №269/28-10-54-07-10/23808087 від 24.04.2020 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 22.05.2020, яким застосовано штраф на загальну суму 4 686,12 грн.

Позивач, не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до Державної податкової служби України із скаргою, у якій просив скасувати податкове повідомлення-рішення № від 22.05.2020.

За результатами розгляду вказаної скарги відповідачем прийнято рішення №23906/6/99-00-06-02-05-06 від 28.07.2020, яким податкове повідомлення-рішення № від 22.05.2020 залишено без змін, а скаргу позивача залишено без задоволення.

Позивач, вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законодавчим актом, який регулює спірні правовідносини, є Податковий кодекс України (надалі - ПК України).

Відповідно до підпункту 201.10 статті 201 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю факту прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) було встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою ) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Форма податкової накладної та порядок її заповнення затверджені наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 (далі - Порядок №1307).

Відповідно до пункту 1 Порядку №1307 податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку у контролюючому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Податкова накладна та додатки до неї складаються в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи (пункт 2 Порядку №1307).

Відповідно до пункту 8 Порядку №1307, при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" робиться помітка "X" та зазначається тип причини:

01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку);

02 - Складена на постачання неплатнику податку;

03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку;

04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання;

05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку;

06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих;

07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України;

08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість;

09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість;

10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності;

11 - Складена за щоденними підсумками операцій;

12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку);

13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності;

14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента;

15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання.

Згідно із пунктом 3 Порядку №1307 усі податкові накладні, у тому числі накладні, особливості заповнення яких викладені в пунктах 9-15 та 19 цього Порядку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та за формою, чинною на день такої реєстрації.

Висновки щодо правозастосування

Отже, порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Водночас для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем складено податкову накладну №798 від 07.09.2017, яка зареєстрована 09.11.2017 - за операцією з надання послуг ПП "ВТК "Лукас" Державним підприємством "Центр прикладної метрології і сертифікації" Молдова на суму 46 861,21 грн, у тому числі ПДВ 7 810,20 грн. У графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" зроблена помітка "Х" та зазначено тип причини - 14.

ПП "ВТК "Лукас" стверджувало, що виявивши, що зазначена податкова декларація взагалі не підлягала реєстрації, позивач склав розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №799 від 07.09.2017 до податкової накладної №798 від 07.09.2017, який зареєстровано 14.11.2017. У графі "Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини" зроблена помітка "Х" та зазначено тип причини - 14.

Як вже було зазначено судом, положення пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України в редакції, чинній на момент правопорушення, передбачають, що штраф не накладається у разі порушення строку реєстрації податкової накладної, складеної на постачання товарів/послуг, що не надається отримувачу (покупцю), лише за операціями двох видів: звільнених від оподаткування; які оподатковуються за нульовою ставкою.

У разі порушення строку реєстрації податкової накладної, яка не надається отримувачу (покупцю) товарів/послуг з інших причин, ніж її складення за операціями, що звільнені від оподаткування або оподатковуються за нульовою ставкою, штраф застосовується у загальному порядку, передбаченому пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

Так, стаття 195 ПК України визначає перелік операцій, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою, а стаття 197 ПК України - перелік операцій, що звільнені від оподаткування.

Зокрема, відповідно підпункту 197.1.18 пункту 197.1 статті 197 ПК України, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з постачання державних платних послуг фізичним або юридичним особам органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, а також іншими особами, уповноваженими такими органами або законодавством надавати зазначені послуги, обов`язковість отримання (надання) яких установлюється законодавством, включаючи плату за реєстрацію, видачу ліцензії, сертифікатів у вигляді зборів, державного мита тощо.

Отже, для застосування режиму звільнення від оподаткування ПДВ, визначеного підпунктом 197.1.18 пункту 197.1 статті 197 ПК України необхідне одночасне виконання таких умов:

- послуги повинні надаватися органами виконавчої влади і місцевого самоврядування, а також іншими особами, уповноваженими такими органами або законодавством надавати зазначені послуги;

- послуги, які надаються, повинні бути платними;

- кошти за надані послуги у повному обсязі повинні надходити до бюджету;

- обов`язковість отримання фізичними і юридичними особами послуг повинна бути встановлена законодавством.

Досліджуючи наявність вказаних умов щодо звільнення позивача від оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання послуг щодо видачі ліцензій, сертифікатів у вигляді зборів, державного мита тощо, суд встановив, що згідно договору про надання послуг від 15.08.2017 №99-ІІ, укладеного між Державним підприємством "Центр прикладної метрології і сертифікації" Молдова та ПП "ВТК "Лукас", Державне підприємство "Центр прикладної метрології і сертифікації" Молдова є бюджетною установою; послуги з проведення сертифікації продукції, обов`язковість здійснення якої встановлена відповідно до вимог Закону Республіки Молдови від 01.12.2011 №235, оплачені позивачем у повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказував, що Державне підприємство "Центр прикладної метрології і сертифікації" Молдова не є органом виконавчої влади у розумінні законодавства України, а тому вимоги підпункту 197.1.18 пункту 197.1 статті 197 ПК України не застосовуються до спірних правовідносин, крім того вказував, що послуги від контрагента ним отримані на території України. Позивач наполягав на тому, що послуги були отримані за межами митної території України - на території Республіки Молдова. З цього робив висновок, що отримані послуги не є об"єктом оподаткування ПДВ за визначенням статті 186 ПК України. Відповідно, стверджував, що у ПП "ВТК "Лукас" був відсутній обов"язок складати відповідну податкову накладну.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що надання послуг Державним підприємством "Центр прикладної метрології і сертифікації" Молдова не є об`єктом оподаткування ПДВ, у зв`язку з тим, що такі послуги надавались нерезидентом на території Республіки Молдови, а отже у позивача був відсутній обов`язок складати та реєструвати податкову накладну/розрахунок коригування, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно зі пунктом 186.4 статті 186 ПК України, місцем постачання послуг є місце реєстрації постачальника, крім операцій, зазначених у пунктах 186.2 і 186.3 цієї статті.

Статтею 208 ПК України встановлюються правила оподаткування в разі постачання особою-нерезидентом, яку не зареєстровано як платника податку, послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, особі, яку зареєстровано як платника податку, чи будь-якій іншій юридичній особі-резиденту.

Відповідно до пункту 208.2 статті 208 ПК України отримувач послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України, нараховує податок за основною ставкою податку на базу оподаткування, визначену згідно з пунктом 190.2 статті 190 цього Кодексу.

При цьому отримувач послуг - платник податку у порядку, визначеному статтею 201 цього Кодексу, складає податкову накладну із зазначенням суми нарахованого ним податку, яка є підставою для віднесення сум податку до податкового кредиту у встановленому порядку.

Така податкова накладна підлягає обов`язковій реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Якщо отримувача послуг зареєстровано як платника податку, сума нарахованого податку включається до складу податкових зобов`язань декларації за відповідний звітний період (пункт 208.3 статті 208 ПК України).

Якщо отримувача послуг не зареєстровано як платника податку, то податкова накладна не складається. Форма розрахунку податкових зобов`язань такого отримувача послуг затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику" (пункт 208.4 статті 208 ПК України).

Судом встановлено, що ПП "ВТК "Лукас" 05.08.1997 зареєстровано платником податку на додану вартість, що підтверджується свідоцтвом №23489944, виданим 20.03.2006 Кременчуцькою об`єднаною державною податковою інспекцією Полтавської області.

Крім того, згідно із актом прийому-передачі виконаних робіт від 20.10.2017 №13435 та залученими до матеріалів справи протоколами випробувань постачання та надання послуг від нерезидента здійснювалось на митній території України, а саме у м. Кременчук.

Отже, суд погоджується з висновками відповідача щодо місця надання послуг на митній території України.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Однак суд звертає увагу на те, що Законом України від 16.01.2020 №466-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" (далі - Закон №466-ІХ), який набрав чинності 23.05.2020, підрозділ 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України доповнено пунктом 73, відповідно до абзацу другого якого:

"Штрафи, застосовані через відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2019 року, грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень".

При цьому, відповідно до вказаних змін, контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним), без вчинення будь-яких додаткових дій з боку контролюючого органу, тобто в силу закону.

В даному випадку законодавець передбачив ретроспективну дію положень пункту 73, підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України в частині порядку застосування штрафів за порушення платниками податку на додану вартість порядку реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, визначеними таким пунктом, яка проявляється в тому, що такі положення поширюють свою дію на всі штрафні санкції, нараховані платникам податків протягом періоду з 01.01.2017 до 31.12.2019, у разі, якщо відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено станом на дату набрання чинності цим Законом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.07.2020 у справі №2040/7658/18.

З наведеного слідує, що оскаржуване рішення в силу вимог закону вважається таким, що скасоване. Відповідач не дотримався норм пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України та продовжив це рішення рахувати чинним, процедури, передбаченої вказаною вище нормою, не вчинив.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення № від 22.05.2020, яким відповідачем накладено на ПП "ВТК "Лукас" штраф за порушення строків реєстрації податкової накладної, яка не надається покупцю (отримувачу) та розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №799 від 07.09.2017 до податкової накладної №798 від 07.09.2017 слід визнати протиправним та скасувати.

Отже, позов ПП "ВТК "Лукас" підлягає задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2 102 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 10.08.2020 №5336.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 102 грн належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат позивача на правничу допомогу, суд виходить з такого.

За змістом пункту 3 частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, як визначено частиною дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16, від 18.10.2018 у справі №813/4989/17.

У цій справі позивач просить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС витрати ПП "ВТК "Лукас" на правничу допомогу у загальному розмірі 4 000 грн.

На підтвердження розміру витрат позивачем надані копії договору про надання правової (правової) допомоги від 17.01.2019 а.с. 42-43/, додаткової угоди від 05.08.2020 /а.с. 44/, акта приймання-передавання наданих послуг від 07.08.2020 /а.с. 45/, детального опису вчинених дій (наданих послуг) від 07.08.2020 /а.с. 46/, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю /а.с. 47/.

Так, відповідно до наданого позивачем детального опису вчинених дій (наданих послуг) від 07.08.2020 адвокатом надані такі послуги клієнту: складення позовної заяви - 4000 грн, у вартість також входить: вивчення документів замовника, аналіз нормативно-правових актів, збір доказів, аналіз судової практики, оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Оцінюючи правомірність наданого розрахунку, суд також враховує, що у матеріалах справи крім позовної заяви наявні відповідь на відзив та доповнення до неї /а.с. 95-87, 108-109/.

Проаналізувавши надані суду докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу в системному зв`язку з кількістю та якістю виконаних адвокатом робіт, наданих послуг, підготовлених та поданих суду письмових матеріалів та доказів, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем витрати на оплату правничої допомоги адвоката в розмірі 4 000 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Виробничо-торгова компанія "ЛУКАС" (вул. Івана Приходька, 69, м. Кременчук, Полтавська область, ) до Офісу великих платників податків ДПС (вул. Дегтярівська, 11 Г, м. Київ, ) задовольнити.

Податкове повідомлення-рішення № від 22 травня 2020 року - визнати протиправним та скасувати.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Виробничо-торгова компанія "ЛУКАС" за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС витрати зі сплати судового збору у сумі 2102,00 грн та витрати на правову допомогу у сумі 4 000,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.09.2020.

Головуючий суддя І.С. Шевяков