Справа № 200/332/20-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року справа №200/332/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Блохіна А.А., Ястребової Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 р. у справі № 200/332/20-а (головуючий І інстанції Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій та бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач, УПФУ), в якому просила: визнати незаконною бездіяльність; зобов`язати провести перерахунок пенсії з 20.09.2013 по 20.09.2017; стягнути заборгованість недоплаченої щомісячної державної пенсії за останнім перерахунком.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року позовні вимоги задоволено, а саме суд: визнав незаконною бездіяльність Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області яка полягає у відмові ОСОБА_1 в перерахунку пенсії з 20.09.2013 по 20.09.2017; зобов`язав Маріупольське об`єднане управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 20.09.2013 по 20.09.2017; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем при зверненні з позовом пропущено строк звернення встановлений статтею 122 КАС України. Також апелянт зазначає, що відповідачем у 2015 році за зверненням позивача від 21.09.2015 було здійснено перерахунок пенсії , проте період роботи з 2013 по 2015 рік не було зараховано до пільгового стажу, оскільки позивач з такою заявою не звертався. Відповідачем при здійсненні перерахунку за зверненням позивача 2017, 2019, 2020 роках позивачу були зараховані до пільгового стажу періоди роботи на дату звернення у тому числі і вищевказані періоди. Апелянт зазначає, що висновок суду про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з 20.09.2013 по 20.09.2017 є хибним, оскільки спірні правовідносини виникли між сторонами при проведені перерахунку пенсії позивачу з 01.10.2015 на підставі заяви від 21.09.2015 в частині не зарахування періоду роботи позивача з 09.2013 по 09.2015 до пільгового стажу за Списком № 1.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18 серпня 2011 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, призначену відповідно до ч.2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Відповідно до трудової книжки позивача № НОМЕР_1 , позивач з 26.01.2000 по 06.09.2014 працювала на посаді техніка-дозиметриста у радіологічному відділу КЛПУ «Міський міжрайонний онкологічний диспансер м. Маріуполя», з 07.09.2014 по 11.11.2019 працювала на посаді інженера-радіолога у радіологічному відділу КЛПУ «Міський міжрайонний онкологічний диспансер м. Маріуполя». Трудова книжка містить запис, що професія інженера-радіолога у радіологічному відділу віднесена до Списку № 1 пільгового пенсійного забезпечення (а.с.8-9). Віднесення вказаних періодів роботи позивача до пільгового стажу підтверджується довідками № 71 від 11.11.2019, № 389 від 17.08.2011, від 20.09.2013, від 2017 року, № 71 від 11.11.2019, наказами про проведення атестації умов праці № 65, 85 від 2015 року, № 129а від 03.08.2018 (а.с.10-11, 31-32, 41-43, 48-49).

20.09.2013 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії по стажу як працюючому пенсіонеру (а.с.33)

Відповідачем здійснено перерахунок пенсії, страховий стаж позивача по 31.08.2013 склав 29 років 08 місяців 08 днів у тому числі за Списком № 1 - 13 років 07 місяців 06 днів. До пільгового стажу було зараховано період до 31.08.2013.

21.09.2015 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії по стажу як працюючому пенсіонеру (а.с.35-36).

Відповідачем здійснено перерахунок пенсії, страховий стаж по 31.08.2015 склав 31 років 08 місяців 09 днів у тому числі за Списком № 1 - 13 років 07 місяців 06 днів. До пільгового стажу не було зараховано період з 01.09.2013 по 31.08.2015.

20.10.2017 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії по стажу за ч.4 ст.42 Закону, як працюючому пенсіонеру (а.с.39-40)

Відповідачем здійснено перерахунок пенсії, страховий стаж по 30.09.2017 склав 33 років 09 місяців 09 днів у тому числі за Списком № 1 - 17 років 08 місяців 07 днів. До пільгового стажу було зараховано період до 30.09.2017.

12.11.2019 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії по стажу за ч.4 ст.42 Закону, як працюючому пенсіонеру (а.с.46-47)

Відповідачем здійснено перерахунок пенсії, страховий стаж по 30.09.2019 склав 35 років 09 місяців 09 днів у тому числі за Списком № 1 - 19 років 00 місяців 00 днів. До пільгового стажу було зараховано період до 30.09.2019.

03.02.2020 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із звільненням (а.с.46-47)

Відповідачем здійснено порахунок пенсії, страховий стаж склав 35 років 09 місяців 09 днів у тому числі за Списком № 1 - 19 років 00 місяців 00 днів. До пільгового стажу було зараховано період до 30.09.2019.

Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом № 2706-К-02 від 17.01.2018 повідомило позивача, що при перерахунку у 2015 році позивачу врахований страховий стаж по 31.08.2015 та склав 31 рік 08 місяців 09 днів, у тому числі за Списком № 1 - 13 років 07 місяців 16 днів. Коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,60300. Перерахунок здійснено без урахування пільгового стажу за Списком № 1, оскільки позивачем не було надано довідки підтверджуючи пільговий характер роботи.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що позивачем надано усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження пільгового стажу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії на час виникнення спірних правовідносин регулювались Законом № 1058-IV та Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року N 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII.

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За приписами п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників ( 36-2003-п ), затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем при перерахунку пенсії не зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи позивача з 20.09.2013 по 31.08.2015.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем при перерахунку пенсії позивача у 2013 році до пільгового стажу було зараховано період роботи з 26.01.2000 по 31.08.2013.

У 2015 році при перерахунку пенсії позивача з 01.10.2015 за зверненням від 21.09.2015 було зараховано страховий стаж за період з 01.09.2013 по 31.08.2015, проте, зазначений стаж не зараховано до пільгового стажу за Списком № 1, оскільки позивачем не було надано довідки підтверджуючи пільговий характер роботи.

При цьому, під час наступних перерахунків пенсії позивача 2017, 2019 та 2020 роках відповідачем до пільгового стажу за Списком № 1 зараховувався весь період роботи позивача з 26.01.2000 по день звернення за перерахунком (звільнення), у тому числі зазначений період роботи було враховано до пільгового стажу.

З наведеного вбачається, що спірним питанням у справі є правомірність дій відповідача щодо перерахунку пенсії позивача з 01.10.2015 без врахування періоду роботи позивача з 01.09.2013 по 31.08.2015 до пільгового стажу за Списком № 1 з підстав не подання довідки підтверджуючи пільговий характер роботи.

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону № 1058-IV (у редакції на час звернення з заявою про перерахунок пенсії від 21.09.2015), у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Дія цієї частини не поширюється на пенсіонерів, яким призначено пенсію за вислугу років на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення", та які не досягли віку, встановленого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до ч.4, 5 ст.45 Закону № 1058-IV (у редакції на час звернення з заявою про перерахунок пенсії від 21.09.2015), перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною 1 статті 35, частиною 2 статті 38, частиною 3 статті 42 і частиною 5 статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Професія (посада) позивача, за якою він працював у спірний період, відноситься до Списку № 1 чинному на період роботи позивача, що не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Отже, зазначеним Порядком передбачено у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою.

Матеріали справи свідчать, що відповідний пільговий стаж роботи позивача за Списком № 1 за період з 01.09.2013 по 31.08.2015 підтверджено записами в трудовій книжці, наказами про проведення атестації умов праці, уточнюючими довідками підприємства.

Суд зазначає, що за положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

На підприємстві де працював позивач проведена атестація робочих місць, за результатами якої затверджений Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на пільги і компенсації, у тому числі, на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1. До даного переліку включена посада (професія), яку займав позивач, працюючи на підприємстві.

Отже, матеріалами справи, підтверджено спеціальний (пільговий) стаж позивача за період з 01.09.2013 по 31.08.2015.

Таким чином, позивачем при зверненні до відповідача 21.09.2015 було надано усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження пільгового стажу, зокрема Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі - Порядок № 22-1) та Порядком № 637.

Вищезазначені обставини спростовують доводи апелянта на те, що позивачем не було надано необхідних документів що підтверджуються пільговий період роботи.

Суд не приймає посилання апелянта на те, що позивач в заяві від 21.09.2015 не звертався з вимогами про зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу, оскільки матеріали справи свідчать, що зазначені обставини не були підставою для відмови в зарахуванні спірного періоду роботи до пільгового стажу. Крім того, положеннями законодавства не вимагали від пенсіонера подання окремої заяви щодо зарахування періоду роботи до пільгового стажу або зазначення цього у заяві встановленої форми .

З огляду на наведене, суд дійшов до висновку, що відповідачем при перерахунку пенсії 01.10.2015 неправомірно не зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 01.09.2013 по 31.08.2015.

Суд звертає увагу на те, що при наступному перерахунку з 01.11.2017 на підставі заяви від 20.10.2017 відповідачем до пільгового стажу за Списком № 1 зараховувався весь період роботи позивача з 26.01.2000 по день звернення за перерахунком, у тому числі період з 01.09.2013 по 31.08.2015.

Отже, у наслідок неправомірних дій відповідача при перерахунку пенсії 01.10.2015 було порушено право позивача на отримання належних йому сум у період з 01.10.2015 по 31.10.2017.

Таким чином, з урахування вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з застосуванням положень ст.9 КАС України, а саме, обрання іншого способу захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права, а саме:

- визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 01.09.2013 по 31.08.2015 при перерахунку пенсії з 01.10.2015 на підставі заяви ОСОБА_1 від 21.09.2020;

- зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за період з 01.10.2015 по 31.10.2017, зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період роботи з 01.09.2013 по 31.08.2015 на посаді інженера-радіолога у радіологічному відділу КЛПУ «Міський міжрайонний онкологічний диспансер м. Маріуполя».

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до викладеного, у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення та прийняття постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 та 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 р. у справі № 200/332/20-а - задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 р. у справі № 200/332/20-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 01.09.2013 по 31.08.2015 при перерахунку пенсії з 01.10.2015 на підставі заяви ОСОБА_1 від 21.09.2020.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за період з 01.10.2015 по 31.10.2017, зарахувавши до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період роботи з 01.09.2013 по 31.08.2015 на посаді інженера-радіолога у радіологічному відділу КЛПУ «Міський міжрайонний онкологічний диспансер м. Маріуполя».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 17 листопада 2020 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.А. Блохін

Л.В. Ястребова