Справа № 160/10123/20
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-
26.08.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що відповідачем винесено протиправну податкову вимогу. Окрім цього позивачем зазначено, що в оскаржуваній податковій вимозі відсутнє посилання на акт документальної перевірки, та дана податкова вимога не була вручена позивачу під розпис та на електронну адресу позивача дана вимога не надходила. Також позивач зауважив, що дана податкова вимога підписана особою, яка не має повноважень підписувати податкову вимогу від імені ГУ ДПС у Дніпропетровській області. З огляду на вищевикладене, позивач просить суд задовольнити позовну заяву.
16.09.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
12.10.2020 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що податкова вимога надсилається платнику податку не лише у випадку проведення документальної перевірки платника податків, а і у випадку наявності на кінець календарного місяця недоїмки зі сплати єдиного внеску, що підтверджується обліковими даними з інформаційної системи податкову органу. Щодо підтвердження повноваження підписанта оскаржуваної вимоги відповідач надав наказ Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №185 від 19.11.2019 року. На підставі вищевикладеного відповідач просить суд в задоволенні позовної заяви відмовити.
15.10.2020 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відповіддю на відзив, проте доказів надіслання відповіді на відзив відповідачу, до суду позивачем не надано.
Відповідно до ч.2 ст.163 Кодексу адміністративного судочинства України до відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами другою - четвертою статті 162 цього Кодексу.
Згідно з п.2 ч.4 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.
Оскільки позивачем не надано доказів надіслання відповіді на відзив відповідачу, суд не приймає до уваги факти та заперечення наведені позивачем у відповіді на відзив.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець з 21.02.1996 року, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який наявний в матеріалах справи.
Відповідно до відомостей з інтегрованої картки платника податків, копія якої наявна в матеріалах справи, станом на 30.06.2020 року за позивачем обліковується борг зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за у сумі 199 727,59 грн.
03.07.2020 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування Ф-6892-57 на загальну суму 199 727,59 грн. (недоїмка 174 506,33 грн., штрафи 25 221,26 грн.), яку надіслано позивачу 13.07.2020 року та отримано позивачем 16.07.2020 року.
20.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Державної податкової служби України із скаргою на податкову вимогу №Ф-6892-57.
06.08.2020 року Державна податкова служба України за результатом розгляду скарги позивача від 20.07.2020 року винесла рішення, яким податкову вимогу залишено без змін та в задоволенні скарги відмовлено.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України (далі - ПК) в частині компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб щодо адміністрування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-VI).
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Згідно п.59.3 ст.59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Відповідно до п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно до п.п.42.4, 42.5 ст.42 Податкового кодексу України платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".
Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.
Документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" та є доступним в електронному кабінеті.
У разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків (його представнику).
У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
Щодо доводів позивача про невручення оскаржуваної податкової вимоги під розпис позивачу та не надіслання позивачу даної вимоги на електронну адресу,суд зазначає наступне.
Відповідно до доказів, наданих позивачем, Криворізьке північне управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надіслало ОСОБА_1 податкову вимогу №Ф-6892-57, яку позивач отримав 16.07.2020 року, що підтверджується позивачем в позовній заяві та роздруківкою за трек номером поштового повідомлення з офіційного сайту АТ «УкрПошта».
Суд зауважує, що податкова вимога вважається належним чином врученою, якщо вона надіслана у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 ПКУ, надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків.
В свою чергу, між позивачем та Криворізькою північною ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області укладено договір №120420161 від 12.04.2016 року про визнання електронних документів, відповідно до якого позивач може здійснювати листування з податковим органом через засоби телекомунікаційного зв`язку.
Проте, статтею 42 ПКУ не визначено обов`язку податкового органу надсилати платнику податків податкову вимогу лише в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет, у випадку якщо платник податків подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет.
Окрім цього, суд зауважує, що дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо надіслання оскаржуваної податкової вимоги позивачу не можуть вплинути на правильність визначення контролюючим органом грошового зобов`язання, яке необхідно сплатити платнику податків, а отже не можуть бути самостійною підставою для визнання податкової вимоги протиправною.
Щодо доводів позивача про відсутність в оскаржуваній податковій вимозі посилання на акт документальної перевірки, суд зауважує наступне.
Порядок стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі - Інструкція № 449).
Відповідно до пункту 3 розділу VI Інструкції № 449, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:
- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;
- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;
- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається) платникам, зазначеним у підпунктах 1 - 7 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 20 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).
Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.
Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.
За вимогами пункту 4 розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів.
При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера «Ю» (вимога до юридичної особи) або «Ф» (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера «У» (узгоджена вимога).
Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи податкового органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.
З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що доводи позивача про в обов`язковість зазначення в оскаржуваній податковій вимозі посилання на акт документальної перевірки не віднайшли свого правового підтвердження, оскільки законодавством встановлено вичерпний перелік подій, якій передуються надсиланню платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), а саме: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. В свою чергу, законодавством не встановлено обов`язку податкового органу зазначати в податковій вимозі посилання на акт перевірки контролюючого органу.
Щодо доводів позивача про відсутність повноважень у начальника Криворізького північного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Ситнік. О. підписувати документи від імені Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, суд зазначає наступне.
Наказом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №185 від 19.11.2019 року надано повноваження Ситніку Олексію Олександровичу начальнику Криворізького північного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, зокрема на підписання податкових вимог (п.59.1 ст.59 ПКУ).
Доводи позивача спростовані даним наказом та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної податкової вимоги.
Повно і всебічно дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, наведені позивачем в позовній заяві та відповідачем у відзиві на позовну заяву, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Враховуючи відмову в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги, суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат з Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги - відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя В.В. Горбалінський