Справа № 200/6496/20-а
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року справа №200/6496/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року (повний текст складено 02 вересня 2020 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/6496/20-а (суддя І інстанції - Логойда Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначав, що 07 лютого 2019 року в Обласній медико-соціальної експертної комісії №1 м. Краматорська Донецькій області йому була встановлена третя група інвалідності внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків.

У зв`язку з наведеним у лютому 2019 року він звернувся до голови ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці, де проходив службу, із заявою (рапортом) про виплату йому одноразової грошової допомоги, що передбачена Порядком та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850. До заяви додав необхідні документи.

Керівником органу внутрішніх справ заява з доданими до неї документами та висновок щодо виплати грошової допомоги були спрямовані до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття рішення. Між тим таке рішення у встановлений строк прийнято не було.

Після того, як його порушені права були захищені в судовому порядку (рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року в адміністративній справі №200/9435/19-а) та на виконання судового рішення відкрито виконавче провадження, наприкінці червня 2020 року отримав лист Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці від 24 червня 2020 року №360 лк, яким його повідомили, що 28 травня 2020 року Міністерство внутрішніх справ України відмовило йому у призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

Вказане рішення вважав протиправним та таким, що прийнято за відсутність підстав для відмови у виплаті грошової допомоги, вичерпний перелік яких передбачений п. 14 вказаного Порядку.

Також вважав, що належним способом захисту та відновлення порушеного права є зобов`язання судом відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на його користь.

У зв`язку з наведеним позивач просив суд: - визнати протиправним рішення Міністерства внутрішніх справ України від 28 травня 2020 року про відмову в призначенні йому одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850; - зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення йому одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, та направити його разом із зазначеними документами до ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці, в якому позивач проходив службу, для видання наказу про виплату такої допомоги.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 200/6496/20-а у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що «Порядок розслідування та облік нещасних випадків професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджено наказом Міністра внутрішніх справ України № 1346 від 27.12.2002 року. Проте МВС України відмовляючи позивачу в призначенні допомоги порушило Закон вищого рівня - це постанова Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 року.

На адресу суду від Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області надійшли відзиви на апеляційну скаргу позивача, в яких просять у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді начальника лінійного відділу на станції Слов`янськ Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці, з якої наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці Міністерства внутрішніх справ України від 26 грудня 2017 року №3 о/с з 05 грудня 2017 року був звільнений через скорочення штатів.

У лютому 2019 року у зв`язку із встановленням йому третьої групи інвалідності внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків, звернувся до голови ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, що передбачена Порядком та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

27 березня 2019 року вказаним Управлянням матеріали на призначення позивачу одноразової грошової допомоги були направлені до Міністерства внутрішніх справ України для подальшого прийняття рішення.

27 червня 2019 року Департаментом фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України на звернення позивача надана відповідь, в якій повідомлено, що матеріали опрацьовані та відповідно до листа Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України від 26 квітня 2019 року №15/2-1698 повернуті до ліквідаційної комісії Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з детальним роз`ясненням причин повернення.

Вказані обставини встановлені рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року в адміністративній справі №200/9435/19-а, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року.

Вказаним судовим рішенням позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленою третьою групою інвалідності відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 "Про затвердження порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції"; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленою третьою групою інвалідності відповідно до вказаної постанови Кабінету Міністрів України та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Вказане судове рішення виконувалося в примусовому порядку (постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження ВП №60987681від 21 січня 2020 року).

Судом в даній адміністративній справі встановлено, що всі документи щодо позивача для подальшого прийняття рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, Управлінням Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці передавалися до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, яке в подальшому надсилало їх до Міністерства внутрішніх справ України.

Такий порядок направлення документів відбувався відповідно до листа Міністерства внутрішніх справ України від 28 жовтня 2015 року № 39313/Тх "Про окремі питання соціальних виплат", згідно з яким документи на виплату одноразової грошової допомоги оформлюються відповідно до роз`яснень, викладених у листах Міністерства та ДФЗБО, п. 3 якого визначено, що оформлені належним чином за місцем проходження служби заява (рапорт) та пакет документів подаються підрозділом кадрового забезпечення до фінансових підрозділів ГУМВС, УМВС відповідної області за місцем дислокації підрозділу для підготовки та відправки матеріалів до МВС.

Міністерством внутрішніх справ України на виконання судового рішення в справі №200/9435/19-а розглянуто заяву ОСОБА_1 щодо призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленою третьою групою інвалідності, та подані Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області документи, в тому числі складений вказаним Управлінням висновок призначення позивачу одноразової грошової допомоги.

28 травня 2020 року за результатом розгляду заяви та поданих документів Департаментом фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України (структурним підрозділом вказаного Міністерства) відмовлено в затвердженні висновку Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про призначення одноразової грошової допомоги позивачу, про що у цьому висновку зроблені відповідні позначки - зазначено про те, що відмовлено в погодженні та зазначено про не погодження висновку про призначення позивачу такої допомоги.

Затверджений висновок з матеріалами надіслано до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з листом від 02 червня 2020 року № 17434/15-2020.

Окреме письмове рішення Міністерством внутрішніх справ України щодо спірного питання не приймалося.

Листом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 24 червня 2020 року №360 лк позивача повідомлено, що Департаментом фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України на виконання доручення державного секретаря Міністерства внутрішніх справ України спільно з відповідальними підрозділами апарату Міністерства внутрішніх справ розглянуто матеріали щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850. До надісланих матеріалів долучено копії актів форми Н-5 від 12 листопада 2018 року та Н-1 від 12 листопада 2018 року № 2 за результатами розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 12 квітня 2014 року. З метою прийняття рішення щодо відповідності проведеного розслідування вимогам Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346 (зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31 січня 2003 року за № 83/7404), та відповідності висновку комісії з розслідування цього нещасного випадку обставинам події від ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області витребувано копії матеріалів розслідування цього нещасного випадку. За результатами розгляду матеріалів розслідування, що надійшли від ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, встановлено, що разом з позивачем 12 квітня 2014 року постраждали і інші працівники лінійного відділу на станції Слов`янськ Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці. Тобто, даний нещасний випадок відноситься до категорії групових і відповідно до п. 4.1 Порядку розслідування нещасних випадків підлягає спеціальному розслідуванню комісією зі спеціального розслідування за участю представника служби державного нагляду за охороною праці системи Міністерства внутрішніх справ України. Таким чином, розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 12 квітня 2014 року, проведено з порушенням вимог Порядку розслідування нещасних випадків, акти за формами Н-5 від 12 листопада 2018 року та Н-1 від 12 листопада 2018 року №2 підлягають скасуванню. Наявність зазначених невідповідностей надісланих матеріалів вимогам законодавства унеможливлює затвердження Міністерством висновку про призначення одноразової грошової допомоги. У зв`язку з цим 28 травня 2020 року позивачу відмовлено у призначені одноразової грошової допомоги.

Судом також встановлено, що станом на день та час розгляду справи Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці перебуває в стадії припинення, але з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як юридична особа не виключено.

Наказом голови ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці від 27 серпня 2020 року № 1 "Про скасування актів розслідування нещасного випадку стосовно підполковника міліції ОСОБА_1 ". скасовані акти розслідування нещасного випадку форми Н-1 від 12 листопада 2018 року № 2 та Н-5 від 12 листопада 2018 року щодо колишнього начальника лінійного відділу на станції Слов`янськ Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці підполковника міліції ОСОБА_1 .

В Слов`янському міськрайонному суді Донецької області перебуває справа № 243/1463/15-к - кримінальне провадження № 0001046, що внесено до ЄРДР 09 жовтня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України. Вирок суду в справі ще не винесений, і відповідно, законної сили не набрав.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності міліції України, а також порядок проходження служби в міліції визначав Закон України "Про міліцію", який втратив чинність з 07 листопада 2015 року - у зв`язку з набранням чинності Законом України "Про Національну поліцію".

До 07 листопада 2015 року порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано ст. 23 Закону України "Про міліцію", ч. 6 якої визначала, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання ст. 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою від 21 жовтня 2015 року №850 затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, який є чинним і натепер.

Пунктом 15 розд. ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Відповідно до пп. 2 п. 3 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до п. 7 Порядку працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

- заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

- довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно з п. 8 цього Порядку керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Пунктами 9 та 10 Порядку визначено, що Міністерство внутрішніх справ в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.

Відповідно до п. 14 вказаного Порядку призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;

навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Вказаним Порядком чітко встановлено, що рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги приймає Міністерство внутрішніх справ України. Вичерпний перелік підстав для відмови в призначенні такої допомоги передбачений п. 14 вказаного Порядку.

Відповідно до вимог вказаного Порядку подання таких документів як акт розслідування нещасного випадку та акт, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС, - є обов`язковим для всіх працівників міліції, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Необхідність подання такого документу обумовлена саме задля виключення підстав, за яких призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються.

Обов`язок перевірки подання особою всіх документів, необхідних для призначення одноразової грошової допомоги, лежить на органі внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції. Обов`язок по направленню таких документів до Міністерства внутрішніх справ України виникає з дня реєстрації саме всіх документів. Також цей обов`язок супроводжується обов`язком направити і висновок щодо виплати грошової допомоги (п. 8 Порядку).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області направило до Міністерства внутрішніх справ України висновок та заяву позивача з доданими до неї документами, серед яких були акти форми Н-5 від 12 листопада 2018 року та Н-1 від 12 листопада 2018 року № 2, щодо яких Сектором державного нагляду за охороною праці Міністерства внутрішніх справ України встановлено, що розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 12 квітня 2014 року, проведено з порушенням вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346, тому ці акти підлягають скасуванню.

Пізніше наказом голови ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці від 27 серпня 2020 року № 1 акти розслідування нещасного випадку форми Н-1 від 12 листопада 2018 року № 2 та Н-5 від 12 листопада 2018 року щодо позивача були скасовані.

Відповідно до пп. 3.29 п. 3 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346, контроль за своєчасним і об`єктивним розслідуванням нещасних випадків (у тому числі поранень), їх документальним оформленням та обліком, виконанням заходів щодо усунення їх причин здійснюють служби державного нагляду за охороною праці системи МВС України відповідно до їх компетенції та повноважень.

Ці служби мають право вимагати від керівника складання актів розслідування нещасних випадків Н-5* та актів Н-1* (НТ*), їх скасування та перегляд, якщо встановлено, що допущено порушення вимог цього Порядку чи інших нормативно-правових актів про охорону праці, або висновок комісії з розслідування нещасного випадку не відповідає обставинам події.

Посадова особа служби державного нагляду за охороною праці має право у разі необхідності (надходження скарги, незгода з висновками розслідування обставин та причин нещасного випадку, поранення або його приховування від розслідування тощо) вимагати проведення розслідування нещасного випадку і видавати обов`язкові для виконання керівником приписи за встановленою формою Н-9* (додаток 7) щодо необхідності складання акта за формою Н-1* та взяття нещасного випадку (у тому числі поранення) на облік.

Згідно з пп.3.30 п.3 Порядку у разі незгоди керівника з рішенням посадової особи служби державного нагляду за охороною праці питання вирішується керівником служби охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС чи керівництвом відділу державного нагляду за охороною праці Департаменту матеріального забезпечення МВС або в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Отже, фактично у Міністерства внутрішніх справ України не було всіх документів, які б відповідали вимогам законодавства та підтверджували би беззаперечне право позивача на отримання грошової допомоги.

Порядок дій Міністерства при отриманні документів, що оформлені не належним чином або суперечать вимогам законодавства, законодавством не визначений.

Разом з тим, відповідно до наведених вимог законодавства Міністерство повинно прийняти рішення про призначення або відмову у призначенні грошової допомоги (п.9 Порядку) після отримання висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги зі всіма документами.

Оскільки така умова як отримання всіх належних документів дотримана не була, тому Міністерство внутрішніх справ України правильно відмовило в затвердженні висновку про призначення позивачу допомоги, що був складений на підставі неналежних документів (актів, які були складені з порушенням вимог законодавства, а в подальшому скасовані) без прийняття рішення з питання призначення/відмови в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги.

Суд вважає, що такі дії не порушували права позивача, адже позивач не позбавлений можливості реалізувати право на отримання такої допомоги за умови складання щодо нього та, відповідно, подання до відповідача з іншими документами актів розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення, про які йдеться в п. 7 Порядку, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, які б відповідали вимогам законодавства та свідчили б про те, що поранення (контузія, травма або каліцтво) працівника міліції не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС.

Крім того, днем виникнення права на отримання грошової допомоги є дата встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до ч. 1 ст. Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порушень прав та законних інтересів позивача з боку суб`єкта владних повноважень судом не встановлено.

З огляду на наведене правові підстави для задоволення позову із зазначених в ньому підстав - відсутні.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 200/6496/20-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі № 200/6496/20-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 17 листопада 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В.Сіваченко