Справа № 346/5225/19
Суддя: Беркещук Б. Б.
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/5225/19
Провадження № 2-а/346/26/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б. Б.

секретаря: Матушевської Г. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Прокопович Лесі Василівни, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, та просить суд скасувати постанову серії ДП 18 № 706135 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі від 19 жовтня 2019 року щодо накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та провадження у справі закрити.. Вважає вищезгадану постанову незаконною та необ`єктивною .

Вказує, що 19 жовтня 2019 року близько о 11:45 год. він, позивач керував транспортним засобом марки TOYOTA Avensis д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по автодорозі Н-10, 147 км біля знаку виїзд з с. Лісна Слобідка у напрямку Івано-Франківська з дозволеною швидкістю. Його автомобіль зупинила працівник поліції і з поясненнями, що він порушив швидкісний режим вимагала у нього посвідчення водія та інші документи. На вимогу надати документи по приладу TruCAM LTI 20/20 поліцейська не реагувала, взяла заготовлений бланк постанови та дописала дані яких не вистачало.

Крім того, відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи.

Посилається на рішення від 20.08.2019 року по справі № 127/17357/19 , котрим суд скасував штраф інспектора. Вважає, що відповідач в порушення вимог закону провів розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього односторонньо та упереджено , ним всебічно не з`ясовані всі обставини, не досліджені всі необхідні докази, не відреагував на його клопотання в допиті свідків

У відповіді на відзив на позов зазначив, що 19.10.2019 року близько 11:50 керуючи транспортним засобом марки Toyota Avensis д.р.н.з. НОМЕР_1 рухався по автодорозі Н-10. Біля знаку 5.47 Правил дорожнього руху "Початок населеного пункту" с. Лісна Слобідка Івано-Франківської області ніс службу екіпаж Патрульної Поліції у особі капрала поліції Прокопович Л.В., де і проводив замір швидкості лазерним вимірювачем TruCamLTI 20/20. Як зазначено в наявному фото з пристрою TruCamLTI 20/20 відстань до транспортного засобу становила 193.1 м. Тобто коли проводився замір лазерним вимірювачем швидкості TruCamLTI транспортний засіб яким він, позивач здійснював керування, знаходився поза межами населеного пункту та відповідно до п.12.6 г ПДР рухався з дозволеною швидкістю.

Позивач в попередньому судовому засіданні підтримав вимоги позову .

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі , просив позовні вимоги задовольнити

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позов , згідно котрого вважає вимоги позивача безпідставними, та такими що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 19 жовтня 2019 року близько 11 год. 40 хв. екіпажем УПП в Івано-Франківській області ДПП, під час несення служби на автодорозі Н-10 Івано-Франківської області, на 147 км, що відповідає населеному пункту с.Лісна Слобідка Івано-Франківської області, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС000677) виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме: водій транспортного засобу TOYOTA Avensis д.н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 79 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України, що зафіксовано на оптичному диску. Також, на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення наявне фото із ТруКам ТС000677 із зображенням номерних знаків НОМЕР_1 ТЗ TOYOTA Avensis від 19.10.2019 рік.

Вказує, що поліцейським подано позивачу сигнал про зупинку ТЗ на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Після зупинки ТЗ відповідач підійшовши до водія, представився відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», проінформував водія про причину зупинки, виконавши вимогу ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме про те, що водій рухався зі швидкістю 79 км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України. Після цього відповідач пред`явив законну вимогу до водія про пред`явлення документів, передбачених п. п. (а), (б), (ґ) п. 2.1 ПДР, на що позивач пред`явив вищевказані документи.

На місці події позивача ознайомлено із відеофіксацією факту правопорушення. Відповідно до ст. 279 КУпАП, відповідач, як посадова особа, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення зазначені у ст. 222 КУпАП, в т.ч. за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оголосив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та зачитав його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, відповідачем після розгляду адміністративної справи винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №706135 від 19.10.2019 з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 255 грн. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача ознайомлено зі змістом постанови, повідомлено про порядок її оскарження, виконання та під підпис вручено її копію.

У поясненні, які надав позивач у своєму позові, останній заперечує сам факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.122 КУпАП, але ніяким чином не наводить жодного аргументу який міг би довести, що факт адміністративного правопорушення з його сторони відсутній.

Щодо правомірності притягнення правопорушника до адмінвідповідальності зазначає, що достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі. Впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим. Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управлінь патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г, від 04.10.2018 року . Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012 Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 N 437 і становить 1 рік. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13791, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 11.12.2018 р. та чинного до 11.12.2019 p., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI20/20 № ТС000677, є придатним до застосування. Зазначає, що можливість використання виробу TruCam LTI 20/20, виробництва LaserTechnologyInc., також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008.

Також, зазначає, що відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 N 5-рп/2015 дано офіційне тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, в якому суд вирішив, що положення ч.1 ст. 276 КУпАП, необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 133 Конституції України систему адміністративно-територіального устрою України складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища і села. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відповідачем відбувся відповідно до ст. 279 КУпАП, після чого винесено постанову відповідно до вимог ст. 283 КУпАП, згідно якої встановлений чіткий перелік, що повинно міститись в постанові. Відповідачем, як посадовою особою УПП в Івано-Франківській області ДПП, було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову в межах Івано-Франківської області, а саме за місцем вчинення адміністративного правопорушення. Тож, розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення Постанови відбулося у відповідності до вимог КУпАП та Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 N5-pn/2015.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи - Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 706135 на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Позивача визнано винуватим у тому, що він 19 жовтня 2019 року о 11.50 год. керуючи транспортним засобом марки TOYOTA Avensis д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Н-10, 147 км, с.Лісна Слобідка рухався зі швидкістю 79 км/год. при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 29 км/год. чим порушив п.п. 12.4 ПДР. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС000677)(а.с. 7)

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001 №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити відхилення інших доказів.

Згідно п.12.4ґ Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год ( зміни з 01.01.2018).

В той же час, диспозиція ч. 1 ст.122 КУпАП передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів зокрема і за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, та інше.

Надаючи оцінку доводам позивача, суд не погоджується з його твердженнями в частині порушення відповідачем вимоги щодо процедури розгляду справи, передбачених ст.ст.278, 279 КУпАП.

Позивач у справі, стверджуючи, що відповідач незаконно розглянув справу та ухвалив оскаржувану постанову на місці зупинки транспортного засобу, посилається (зокрема) на рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 26.05.2015 № 5-рп/2015.

Суд погоджується з позивачем в тому, що вказане Рішення дійсно регулює правовідносини, що склалися у зв`язку з розглядом даної справи, а тому підлягає застосуванню у даному випадку. Проте, системним тлумаченням висновків даного Рішення у їх взаємозв`язку з діючим законодавством України, суд доходить до протилежного позиції позивача висновку, що вказаним Рішенням позивачу якраз надано право здійснювати розгляд справи та винесення постанови про адміністративне правопорушення на місці його скоєння.

При цьому суд виходить з наступного:

Як зазначено у абз.1 п.2.2 даного Рішення, Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення.

При цьому, згідно абз.6 п.2.2 цього ж Рішення, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Згідно абз.1 п.2.3 цього ж Рішення у частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. (…) Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згідно абз.3 п.2.3 вищевказаного Рішення, скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, у вказаному Рішенні Конституційного Суду України прямо зазначається, що КУпАП у ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП передбачено ряд випадків, коли справа про адміністративне правопорушення може розглядатися у скороченому (згідно абз.3 п.2.3) порядку безпосередньо на місці його вчинення і такий розгляд не є порушенням прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому, у п.2.2 даного Рішення у переліку статей, за якими може бути проведено розгляд справи у спрощеному провадженні на місці вчинення правопорушення (передбачених ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП), не зазначено (зокрема) ст.126 КУпАП, за якою винесено оскаржувану постанову.

Однак, суд приймає до уваги той факт, що вказане рішення Конституційного Суду України винесено 26.05.2015 року і, що є очевидним, стосується редакції Кодексу України, яка діяла на момент його винесення, тобто станом на 26.05.2015 року.

При цьому, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.2015 року, до ст.258 КУпАП внесено зміни та вказану статтю доповнено ч.2 наступного змісту: "Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі".

Таким чином, суд доходить до висновку, що після винесення вищевказаного рішення Конституційного Суду України, Законом України розширено перелік випадків, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Вказане жодним чином не спростовує та повністю відповідає висновкам Конституційного Суду України, викладеним у абз.1 п.2.3 вказаного Рішення, як в цілому, так (зокрема) і в частині того, що випадки розгляду справ про адміністративні правопорушення у спрощеному провадженні зазначено у ч.ч.1,2 ст.258 КУпАП і що їх перелік може бути визначений виключно Законом.

На підстави викладеного, суд доходить висновку, що позиція позивача з приводу того, що відповідач розглянув справу та виніс оскаржувану постанову на місці скоєння правопорушення з порушенням вимог закону, не відповідає вимогам ч.2 ст.258 КУпАП та правовим позиціям Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року.

З цих же міркувань суд доходить висновку про необґрунтованість посилання у позовній заяві на порушення відповідачем вимог ст.ст.278, 279, 283 КУпАП, оскільки розгляд справи та накладення стягнення на місці скоєння правопорушення, відповідно до вимог ч.2 ст.258 КУпАП та згідно абз.3 п.2.3 вищевказаного Рішення, відбуваються у скороченому провадженні.

Згідно абз.3 п.2.3. того ж Рішення, скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника (…).

Даючи оцінку твердженням позивача з приводу відсутності події адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі. Впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим. Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управлінь патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г, від 04.10.2018 р. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012(а.с.43) Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 N 437 і становить 1 рік. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13791, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 11.12.2018 р. та чинного до 11.12.2019 p., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI20/20 № ТС000677, є придатним до застосування. Можливість використання виробу TruCam LTI 20/20, виробництва LaserTechnologyInc., також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008. (а.с.44-46)

Зміст постанови про притягнення до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП, вона повинна містити найменування органу (посадової особи), що виніс постанову, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення. При цьому повинні бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та вказані мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник.

Однак в оскаржуваній постанові не наведені докази, на підтвердження встановлених відповідачем обставин про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не оцінено кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Також з постанови не убачається визнання позивачем вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП . Більше того, позивач у постанові заперечив щодо вчинення правопорушення про що зазначив письмово.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що їхав з позивачем з Івано-Франківська до Коломиї як пасажир. Працівники поліції зупинили керований позивачем транспортний засіб перед населеним пунктом Лісний Хлібичин та склали на позивача ОСОБА_1 постанову за перевищення встановленої швидкості руху. Вказує, що ОСОБА_3 рухався зі швидкістю 70-80 км/год., поза межами населеного пункту до знака с.Лісний Хлібичин.

Крім того, факт перевищення ОСОБА_1 встановленого обмеження швидкості в населеному пункті на 29 км/год. відеоматеріали долучені відповідачем, не містять. З них вбачається рух транспортного засобу позивача, його швидкість, однак відсутні дані щодо населеного пункту. Отже, із наявних у суду матеріалів не вбачається сукупності доказів: пояснень свідків, матеріалів фото- і кінозйомки або відеозапису, тощо, передбачених ст. 251 КУпАП України, які б засвідчили факт вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, при розгляді даної справи відповідачем не було з`ясовано та доведено обставини, передбачені ст. 280 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідачем як суб`єктом владних повноважень, на якого в даному випадку покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження передбачених ст. 9 КУпАП обставин, то суд вважає недоведеним факт скоєння позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тому постанова винесена необґрунтовано, без дотриманням вимог КУпАП, що є підставою для її скасування.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.19,55 Конституції України, ст. ст.122,245,251,280 КУпАП, ст. ст.5,7-10,72,77,90,241-246,250, 286 КАС України,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ДП 18 № 706135 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі від 19 жовтня 2019 року щодо накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та провадження у справі закрити

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 .

Поліцейська взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Прокопович Леся Василівна, місце знаходження 76494 м. Івано-Франківськ вул. Юності, 23 .

Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, місце знаходження 76494 м.Івано-Франківськ вул. Юності, 23.

Суддя Беркещук Б. Б.