Справа № 560/6941/20
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6941/20
УХВАЛА

18 листопада 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянувши заяву Головного управління ДПС у Хмельницькій області в адміністративній справі за позовом фермерського господарства "СД" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області , Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "СД" звернулося в суд з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Державної податкової служби України, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 25.08.2020 за №1863939/42578398 в реєстрації податкової накладної №1 від 12.09.2019 на загальну суму 283893,26 грн та рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 25.08.2020 за №1864302/42578398 в реєстрації податкової накладної №2 від 14.09.2019 на загальну суму 293796,76 грн;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні фермерського господарства "СД" №1 від 12.09.2019 на загальну суму 283893,26 грн та №2 від 14.09.2019 на загальну суму 293796,76 грн.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.11.2020 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження.

До суду надійшла заява Головного управління ДПС у Хмельницькій області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, а у разі відмови у цьому - у судовому засіданні з викликом сторін.

Заява мотивована тим, що предметом доказування в цій справі є достатність наданих позивачем документів для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. Також вказано, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження фактично позбавляє відповідача можливості оскарження рішень суду в касаційному порядку.

Розглянувши цю заяву, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно з частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Положеннями частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

У взаємозв`язку з наведеними правилами, суд вважає за доречне також звернути увагу на певні висновки Європейського суду з прав людини в аспекті доводів заявника. Так, у пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини від 13.03.2018 у справі "Mirovni Institut v. Slovenia" зазначено, що внутрішнє законодавство не завжди вимагає провести слухання в адміністративному суді. Винятковий характер обставин, що можуть бути підставами для відмови в усному розгляді великою мірою залежить від характеру проблеми, що вирішується компетентним національним судом, а не від частоти виникнення таких ситуацій (Miller v. Sweden (Міллер проти Швеції), § 29; Martinie v. France (Мартіньє проти Франції), § 41). Суд також постановив, що відмова у розгляді може бути обґрунтованою у справах, що стосуються лише правових питань обмеженого характеру (Allan Jacobsson v. Sweden (No. 2) (Аллан Якобсон проти Швеції), §§ 48-49; Valova and Others v. Slovakia (Валова та інші проти Словакії), §§ 65-68) або які не несуть певної складності (Varela Assalino v. Portugal (Варела Ассаліно проти Португалії); Speil v. Austria (Шпайль проти Австрії)).

Суд зазначає, що Головне управління ДПС у Хмельницькій області не навело посилань на обставини, які можливо з`ясувати, та які докази на їх підтвердження чи спростування може бути надано лише в загальному позовному провадженні. Також не підтверджено неможливість надання пояснень та доказів в межах спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У цьому випадку необхідно дослідити та встановити обставини відмови у реєстрації податкових накладних в кореспонденції з оцінкою наявності критеріїв для зупинення реєстрації податкових накладних, правомірності зупинення реєстрації податкових накладних, наданих позивачем документів після зупинення реєстрації та оцінкою правомірності подальших дій податкового органу щодо відмови, а не безпосередньо дослідження товарності чи безтоварності операцій, що може бути предметом дослідження при оскарженні податкового повідомлення-рішення, прийнятого за результатами документальної перевірки.

Водночас суд звертає увагу на те, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні жодним чином не обмежує відповідача у виконанні його обов`язку, визначеного частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу відповідача на те, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Кодексом адміністративного судочинства України для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 зазначеного кодексу, з усіма правами, наданими сторонам Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідач не позбавлений права викладати свої аргументи, пояснення, міркування у відзиві на позовну заяву, запереченнях, додаткових поясненнях та подавати докази.

Також, положення Кодексу адміністративного судочинства України гарантують права учасників справи безпосередньо знайомитись з матеріалами справи, зокрема, і з аргументами іншої сторони та інших учасників та реагувати на ці аргументи відповідно до процесуального законодавства.

Згідно з частиною 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно з частиною 2 статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Водночас, відповідно до частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, обов`язок суду здійснити безпосереднє, всебічне, повне та об`єктивне дослідження доказів по справі не залежить ні від виду провадження, в якому розглядається адміністративна справа, ні від проведення судового засідання.

Відповідач не зазначив обставин, які б дали підстави стверджувати, що повне та всебічне з`ясування усіх обставин у справі потребує проведення підготовчого засідання чи заслуховування пояснень сторін.

Посилання відповідача на неможливість оскарження рішення суду в касаційному порядку, як на підставу для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, суд вважає безпідставним, оскільки частиною 3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України така підстава не передбачена.

Крім того, згідно з частиною 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Зміст заявлених у цій справі позовних вимог свідчить про їх невідповідність наведеному виключному переліку справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження.

Таким чином, справу №560/6941/20 належить розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку із чим, заяву Головного управління ДПС у Хмельницькій області слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 248, 256, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

заяву Головного управління ДПС у Хмельницькій області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження або в судовому засіданні з викликом сторін залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк