Справа № 520/10580/2020
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

16 листопада 2020 р. справа №520/10580/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар`єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Рєзнік Е.О.,

за участю: представника позивача - Паркулаба А.В.,

представника відповідача - Борзило В.В.

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за правилами загального провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків,61003) про визнання протиправними та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними і скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA807000/2020/001229/2 від 14.07.2020 і картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2020/00373, видану Слобожанською митницею Держмитслужби.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що при здійсненні митного оформлення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 для підтвердження митної вартості конкретної поставки товару та її визначення за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) було надано усі документи, які передбачені чинним законодавством, зокрема, ч. 2, 3 ст. 53 МК України. Митну вартість було заявлено за ціною договору (контракту). Однак, незважаючи на надані документи, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації.

Рішенням про коригування митної вартості товарів №UA807000/2020/001229/2 від 14.07.2020 відповідачем визначено більшу митну вартість товарів, на підставі 6 методу визначення митної вартості. У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості позивачу було відмовлено в прийнятті митної декларації і видано картку відмови в прийнятті митної декларації. Позивач вважає, що вказане рішення про коригування митної вартості товарів і картка відмови в прийнятті митної декларації є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 року закрито підготовче провадження та справа, за згодою учасників справи, призначена до судового розгляду по суті на 12.10.2020 р. об 11:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача, Слобожанської митниці Держмитслужби, у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні, згідно наданого до суду відзиву зазначила, що оскаржувані в даній справі рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2020/001229/2 від 14.07.2020 і картка відмови в прийнятті митної декларації №UA807200/2020/00373 є законними і обґрунтованими, винесеними відповідно до чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_1 (Покупець) і HENGSHUI BAOYU SHOES MATERIAL CO., LTD (Китай) (Продавець) було укладено контракт №5 від 15.04.2020, згідно умов якого Продавець продає товари, а Покупець зобов`язується приймати і оплачувати товари згідно умов даного контракту (п. 1.1. Контракту).

Найменування, асортимент і кількість товару вказуються у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного контракту (п. 1.2. Контракту).

Відповідно до специфікації №1 від 15.04.2020 і інвойсу MS20200415 від 15.04.2020 до контракту №5 від 15.04.2020 позивачем було придбано, зокрема, нетканий матеріал з штучних волокон 60% полієстер, без покриття, просочений органічною речовиною з неорганічним наповнювачем на основі сполук кальцію, у кількості 1520 аркушів загальною вартістю 4284,88 доларів США; матеріал з пластмаси, у кількості 100 аркушів і вартістю 250 доларів США; картон одношаровий у кількості 300 аркушів вартістю 216 доларів США.

Згідно п. 2.3. Контракту, в ціну товару включено вартість тари, пакування, маркування, завантаження в транспортний засіб, витрати по доставці товару в порт Шанхаю, завантаження на борт судна, згідно умов поставки FOB - Shanghai.

Відповідно до п. 4.1.1. оплата вартості товару здійснюється шляхом перерахування 30% передплати від суми інвойсу, 70% після завантаження товару на борт судна.

Позивачем було оплачено товар згідно платіжних доручень №1112 від 14.05.2020 і №1320 від 30.04.2020.

Товар було доставлено до України морським транспортом, згідно коносаменту CSUAODS0E009.

Доставка з порту Шанхаю до України згідно умов контракту покладалась позивача, у зв`язку з чим ним було укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування №ТЕО від 29.04.2020.

В подальшому даний товар було заявлено до митного оформлення у Слобожанській митниці Держмитслужби згідно митної декларації UA807200/2020/010683.

На підтвердження митної вартості товару позивач відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України разом з митною декларацією надав до Слобожанської митниці Держмитслужби декларацію митної вартості 14.07.2020, контракт з HENGSHUI BAOYU SHOES MATERIAL CO., LTD (Китай) №5 від 15.04.2020, інвойс MS20200415 від 15.04.2020, сертифікат про походження товару №ССРІТ721 від 20.05.2020, пакувальний лист від 15.04.2020, коносамент CSUAODS0E009, платіжні доручення на оплату товару №1112 від 14.05.2020 і №1320 від 30.04.2020, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору контракту про транспортно-експедиційні послуги №162 від 02.07.2020, платіжне доручення, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг №67 від 03.07.2020, довідку про транспортні витрати №02/07-2 від 02.07.2020, прайс-лист виробника товарів від 15.04.2020, агентський договір, договір з перевізником товару №ТЕО від 29.04.2020, копію митної декларації країни відправлення.

Митну вартість було заявлено за першим методом (ціною контракту) в розмірі 4284,88 доларів США за нетканий матеріал з штучних волокон 60% полієстер, без покриття, просочений органічною речовиною з неорганічним наповнювачем на основі сполук кальцію, у кількості 1520 аркушів; 250 доларів США за матеріал з пластмаси, у кількості 100 аркушів; 216 доларів США за картон одношаровий у кількості 300 аркушів.

Згідно умов поставки FOB - Shanghai вартість доставки від порту Шанхаю до місця ввезення на митну територію України покладалась на покупця. У зв`язку з цим, вартість доставки в розмірі 13605,00 грн. була додана позивачем до заявленої митної вартості.

Таким чином, загальна митна вартість, заявлена декларантом за першим методом, склала 142916,15 грн. (графа 12 митної декларації ІМ №UA807200/2020/010683 від 14.07.2020).

Під час здійснення перевірки митної вартості товару за митною декларацією ІМ № UA807200/2020/010683 від 14.07.2020 за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) виявлено ризики, згенеровані АСАУР для товарів №1, 2, 3, 4, з зазначенням необхідних для виконання переліком митних формальностей, а саме: 101-1 «Витребування оригіналів документів, зазначених у митній декларації, або засвідчених в установленому порядку їх копій»; 103-1 «Перевірити заявлені у гр. 44 митної декларації документи, що підтверджують митну вартість товарів, на предмет розбіжностей із задекларованими відомостями»; 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів»; 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів»; 107-3 «Контроль правильності класифікації товарів згідно УКТ ЗЕД».

У зв`язку з виявленням ризиків Слобожанською митницею Держмитслужби, на адресу позивача був направлений запит від 14.07.2020 р., відповідно до якого було запропоновано надати пояснення та додаткові документи, а саме: рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; переклад та проведення верифікації експортної митної декларації, враховуючи інформацію, надану листом ДМСУ від 08.10.2010 №11/2-10.16/11627-еп 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У зазначеному запиті відповідач послався на те, що надані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують складові митної вартості.

Позивач у відповіді на запит листом №14/07-1 від 14.07.2020 повідомив, що надати додаткові документи немає можливості, просив Слобожанську митницю Держмитслужби видати рішення про визначення митної вартості за митною декларацією №UA807200/2020/010683 від 14.07.2020.

Відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації. Рішенням про коригування митної вартості товарів №UA807000/2020/001229/2 від 14.07.2020 визначено митну вартість товару за 6 методом в розмірі 9828 доларів США за першу позицію митної декларації; 282,60 доларів США за другу позицію митної декларації, 271,08 доларів США за четверту позицію митної декларації, що в свою чергу призвело до збільшення митної вартості товару.

Позивач не погодився з визначеною відповідачем митною вартістю. Товари були випущені у вільний обіг за митною декларацією №UA807200/2020/010707 зі сплатою позивачем митних платежів згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

В подальшому позивачем в порядку ч. 8 ст. 55 МК України було подано до митного органу лист від 20.07.2020 №2020-07/020 з товаросупровідними документами, в якому позивач просив скасувати прийняте рішення про коригування митної вартості. Вказані документи були розглянуті відповідачем, і листом від 27.07.2020 №714-08-2/714-15/13/10258 позивачу було відмовлено у скасуванні прийнятого рішення.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що фактичною підставою прийняття Слобожанською митницею Держмитслужби оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, слугував висновок контролюючого органу про те, що інвойс у поганій якості та не придатний для читання; не надано переклад та проведення верифікації експортної митної декларації, враховуючи інформацію, надану листом ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-еп.

Згідно з ч.1 ст. 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

У відповідності до ч.1 ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною першою статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Положеннями статті 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами першою та другою статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

У відповідності до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною п`ятою статті 52 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

За змістом частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною першою статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що є обов`язковим наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості товару, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Такими обґрунтованими сумнівами, згідно мотивувальної частини оскаржуваного рішення, є те, що позивачем наданий інвойс у поганій якості та не придатний для читання; не надано переклад та проведення верифікації експортної митної декларації, враховуючи інформацію, надану листом ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-еп.

Щодо подання позивачем інвойсу у поганій якості та не придатного для читання, то судом досліджено інвойс MS20200415 від 15.04.2020, який містить відбиток печатки митниці, що свідчить про подання його до митниці під час митного оформлення. Суд зазначає, що вказаний інвойс придатний до читання і дозволяє встановити інформацію, яку він містить.

Щодо ненадання позивачем перекладу та непроведення верифікації експортної митної декларації, враховуючи інформацію, надану листом ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-еп, суд виходить з наступного.

Проведення верифікації експортної митної декларації не передбачено положеннями чинного Митного кодексу України або інших законів, а передбачене лише листом ДМСУ від 08.10.2010 р. №11/2-10.16/11627-еп. Однак, зазначений лист адресований начальникам регіональних митниць, не зареєстрований в Міністерстві юстиції, носить суто інформаційний характер та передбачений лише для митних органів, і не містить жодного правового обов`язку ані для громадян України, ані для суб`єктів господарювання.

Крім того, відповідно до абзацу другого частини першої зазначеного листа, Український національний комітет Міжнародної торгової палати здійснює заходи підтвердження експортних митних декларацій та інших документів, які оформлюються експортерами як за запитами українських імпортерів, так й Держмитслужби.

Таким чином, митний орган має можливість звернутися до Українського національного комітету Міжнародної торгової палати для отримання верифікованої експортної митної декларації та підтвердження даних, що містяться в ній.

Відтак, суд зазначає, що сумніви митного органу у заявленій позивачем митній вартості товарів є необґрунтованими.

Стосовно застосування шостого методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України позивачем, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 2-8 вказаної статті передбачено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

інформацію про: право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті.

Відповідно до п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проаналізувавши наведені норми права у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч. 2 ст. 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

В якості джерела відомостей про товар, ціну якого взято за основу для коригування митної вартості за резервним методом, митний орган використовував відомості з АСМО Інспектор та ЄАІС, роздруківки з яких надані до матеріалів справи.

Суд зазначає, що спірне рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Надані відповідачем роздруківки з інформаційних баз не містять параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність з товарами, які імпортувались позивачем. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Проте, у спірних правовідносинах митним органом такого порівняння зроблено не було. До суду документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, подано не було. А відтак, висновок митниці про можливість визначення митної вартості оцінюваних товарів на рівні митної вартості раніше імпортованого товару є недоведеним за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України через відсутність доказів відповідності оцінюваних товарів раніше імпортованим.

Крім того, судом встановлено, що для товару №1 оскаржуваного рішення джерелом відомостей для прийняття оскаржуваного рішення стала інформація щодо оформлення за МД №UA500020/2020/213857 від 17.05.2020. Митну вартість порівнюваного товару було визначено за 6 (резервним) методом, про що свідчить колонка 43/ в роздруківці, в якій зазначається метод визначення митної вартості.

Таким чином, для порівняння митної вартості митним органом взято не договірну вартість за подібними товарами, які ввозились в Україну, а митну вартість, самостійно визначену митним органом за 6 (резервним) методом під час оформлення іншої митної декларації.

Вказане суперечить висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а, відповідно до яких при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не довів, що вартість ввезених товарів, які взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак товарів, що можуть свідчити про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність з товарами, які ввозились позивачем, та не надано доказів що ввезення вказаних товарів відбувалось на тих же умовах поставки та комерційних умовах.

У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття ним оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів.

Натомість, позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Суд зазначає, що позовні вимоги про скасування рішення про коригування митної вартості і картки відмови в прийнятті митної декларації є пов`язаними позовними вимогами. Скасування судом рішення органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів є підставою для скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що узгоджується з п. 4.2. Узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Митного кодексу України в редакції від 13 березня 2012 року, рекомендованої судам до врахування постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 березня 2017 року N2.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення шляхом визнання протиправним і скасування рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA807000/2020/001229/2 від 14.07.2020 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2020/00373, виданої Слобожанською митницею Держмитслужби.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків,61003) про визнання протиправними та скасування рішення - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Слобожанської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів UА807000/2020/001229/2 від 14.07.2020 року.

Визнати протиправною і скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UА807000/2020/001229/2, видану Слобожанською митницею Держмитслужби.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків,61003, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, з урахуванням Розділу VІ Прикінцевих положень КАС України, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19.11.2020 року.

Суддя Мар`єнко Л.М.