Справа № 364/872/20
Суддя: Ткаченко О. В.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 364/872/20
Провадження № 2-а/364/12/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2020 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Бондаренко Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володарка справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до поліцейського ВРПП Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області Решетнік Віктора Сергійовича,

Головного управління Національної поліції в Київській області,

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, мотивуючи позов тим, що 10 вересня 2020 року поліцейський ВРПП Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області Решетнік Віктор Сергійович протиправно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.121 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн за порушення п. 31.6«б» Правил дорожнього руху України, а саме: керування транспортним засобом з причепом у якого не працювали стоп сигнали. Позивач зазначає, що адміністративне правопорушення не вчиняв, оскільки перед рухом транспортного засобу він здійснив перевірку транспортного засобу та причепа. Позивач просив скасувати постанову серії БАБ № 273000 від 10.09.2020 року та закрити провадження в справі щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Позивач 22.10.2020 року подав до суду заяву про залученняГоловного управління Національної поліції в Київській області в якості співвідповідача у даній справі, яке судом було задоволено.

В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, якою вказував, що позовні вимоги підтримує та просив розгляд справи проводити без його участі., одночасно подав до суду відповідь на відзив ГУНП в Київській області.

Відповідачі - поліцейський ВРПП Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області Решетнік В.С. та представник Головного управління Національної поліції в Київській області в судове засідання не з`явилися, від останнього до суду 12.11.2020 року надійшов відзив, де вказано, що заявлені позовні вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки позивач визнає, що він керував вказаним транспортним засобом в якого під час руху не працював стоп сигнал, що є доказам на підтвердження його винуватості про що вказано у позові.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Із змісту адміністративного позову та доданих до нього документів судом встановлено, що 10 вересня 2020 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1 по автодорозі Біла-Церква - Володарка Київської області (Р17) 15 кілометр в напрямку населеного пункту Володарка та був притягнутий поліцейським Решетнік В.С. до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП за порушення п. 31.6«б» Правил дорожнього руху України, а саме: керування транспортним засобом з причепом у якого не працювали стоп сигнали.

Позивач зазначає, що перед виїздом він зробив огляд транспортного засобу та причепу. Оскільки відповідач на вказані обставини уваги не звернув та протиправно притягнув його до адміністративної відповідальності, позивач просив суд позов задовольнити, постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому вказав, що згідно п. 31.6 «б» Правил дорожнього руху України забороняється подальший рух транспортних засобів , у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів, окрім цього, відповідач у своєму відзиві посилається на те, що позивач визнає той факт, що він керував вказаним транспортним засобом в якого під час руху не працював стоп сигнал, про що вказано у позовній заяві.

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами (ч. 1 ст. 286 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно ст. 222 КУАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 121 КУАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

За змістом п.31.6 «б» Правил дорожнього руху України, забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Позивач в адміністративно позові вказував, що на момент його зупинки поліцейським, на причепі не працювали стоп-сигнали та на його прохання надати йому можливість усунути порушення на місці йому не було надано можливості. При цьому, позивач надав пояснення, що перед початком руху він перевіряв транспортний засіб та причеп.

Відповідно до п.31.5 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Позивач з об`єктивних причин не міг усунути несправності, що виникли в дорозі.

На вказані обставини відповідач уваги не звернув, тому дійшов необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено у ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В даному випадку на особливу увагу заслуговує ч. 2 ст. 77 КАС України, яка регламентує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду жодного доказу на підтвердження правомірності прийнятого рішення, чим не виконав свій процесуальний обов`язок доказування.

Окрім цього у своєму відзиві на позов відповідач ГУНП в Київській області вказує, що в даному випадку вказане правопорушення зафіксоване на двох фотознімках, де чітко зображена машина з відповідними номерними знаками, що належить особі, відносно якої працівником поліції була складена постанова про накладення адміністративного стягнення, підписана свідком за відсутності на місці події правопорушника. З даним твердження відповідача суд не може погодитися, оскільки вказані вище фотознімки до відзиву на адміністративний позов відповідачем не приєднано, що викликає сумнів про їх наявність, а посилання відповідача на те, що постанова підписана свідком за відсутності правопорушника на місці події також не знайшли свого підтвердження, оскільки позивач отримував копію постанови на місці її складення про що вказує її приєднання до адміністративного позову.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Оскільки доводи позивача знайшли своє підтвердженні, позов підлягає до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 77, 90, 139 286 КАС України, ст.ст. 121, 251, 283-284 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського ВРПП Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області Решетніка Віктора Сергійовича, Головного управління Національної поліції в Київській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського ВРПП Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області Решетнік Віктора Сергійовича серії БАБ № 273000 від 10.09.2020 року, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності у виді штрафу 340,00 грн за ч. 1 ст. 121 КУпАП, провадження в стараві закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області (, адреса місцезнаходження: вул. Володимирська, 15, м. Київ, 01601) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), судові витрати за сплачений судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 (сорок) коп.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Суддя О. В. Ткаченко