Справа № 560/3049/20
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3049/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гнап Д.Д.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

17 листопада 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року (прийнятого в м. Хмельницький, повний текст рішення складено 09.07.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31.03.2020 №51, лист від 08.05.2020 №2200-0301-8/18759 та від 19.05.2020 №2245-1831/П-03/8-2200/20, про відмову в зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 за періоди роботи з 22.08.1992 по 21.11.1993 з 10.05.2005 по 06.06.2005;

- зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи: з 22.08.1992 по 21.11.1993 з 10.05.2005 по 06.06.2006 до пільгового стажу за Списком №1 та призначити йому пенсію з моменту виникнення на неї права з 22.03.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Однак, листами від 08.05.2020 №2200-0301-8/18759 та від 19.05.2020 №2245-1831/П-03/8-2200/20 відповідачем повідомлено, що у призначені на пільгових умовах пенсії йому відмовлено рішенням від 31.03.2020, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Вважає зазначену відмову протиправною.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31.03.2020 №51 про відмову в призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи: з 22.08.1992 по 21.11.1993 з 10.05.2005 по 06.06.2006 до пільгового стажу за Списком №1 та призначити йому пенсію з моменту виникнення на неї права - з 22.03.2020.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 1681 грн. 60 коп. (одна тисяча шістсот вісімдесят одну) судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджених постановою КМУ від 12.08.1993 року №637 (зі змінами) у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій та їх правонаступників. Крім того, апелянт зазначив, що у такій довідці має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, найменування списків або їх номери; куди включається цей період роботи; результати атестації відповідної посади, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи які внесені в довідки на підставі первинних документів.

02.10.2020 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від позивача, у якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на наказ №713 від 07.06.2005 "Про результати атестації робочих місць з умов праці загальностанційного оперативного персоналу", яким робоче місце позивача - начальника енергоблоку, було атестоване за Списком №1 зі встановленням наступних пільг: доплату за умови праці - 12%; талони лікувально-профілактичного харчування; додаткова відпустка - 24 календарних дні; тривалість робочого тижня 36 годин.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 26.03.2020 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 1. При зверненні за призначенням пенсії позивач надав документи, уточнюючі пільговий характер роботи.

У відповідь на звернення, листами від 08.05.2020 №2200-0301-8/18759 та від 19.05.2020 №2245-1831/П-03/8-2200/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача, що рішенням від 31.03.2020 №51 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1, в силу того, що до пільгового стажу роботи за Списком №1 не зараховано періоди роботи на відповідних посадах:

- з 22.08.1992 по 21.11.1993 на посаді слюсаря з ремонту вентиляційного устаткування цеху вентиляції і кондиціювання, оскільки відсутні документи про атестацію робочого місця за умовами праці;

- з 10.05.2005 по 06.06.2005 на посаді начальника зміни енергоблоку, оперативний персонал, загальностанційного оперативного персоналу, оскільки за даний період не проведена атестація робочого місця.

Вважаючи зазначену відмову протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам у справі, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-1V), Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Пунктом 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. №442 затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року №41 (далі - Методичні рекомендації). Мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731 (далі Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 зазначеного порядку визначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Отже, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові та безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до частини 3 пункту 4, пунктом 11 Порядку №442 позачергова атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи роботодавця, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Держпраці.

З матеріалів справи встановлено, що згідно наказів від 06.04.1992 №184 та від 10.05.2000 №442, було проведено атестацію робочих місць, на яких працював ОСОБА_1 .

Так, у відповідності до наказу від 06.04.1992 №184 атестація була проведена до прийняття постанови "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" №442 від 1 серпня 1992 року, в силу чого не було необхідністі у здійсненні повторного проведення атестації.

У довідці від 27.05.2020 №48-25-238/4935 про проведення атестації робочих місць слюсаря з ремонту вентиляційного устаткування цеху вентиляції і кондиціювання та начальника зміни енергоблоку ЗОП ЦТАВ ВП ХАЕС де працював позивач, встановлено шкідливі умови праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно Списку №1 з наданням пільг і компенсацій, зокрема, доплата за умови праці, додаткова відпустка, скорочена тривалість робочого тижня, лікувально-профілактичне харчування. Також, у даній довідці зазначено, що кваліфікаційні обов`язки, місця їх виконання та умови праці на робочому місці за період з 22.08.1992 по 21.11.1993 та з 10.05.2005 по 06.06.2005 не змінювались. В зазначені періоди ОСОБА_1 працював впродовж повного робочого дня в шкідливих умовах праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно з Списком №1.

Беручи до уваги, те що позивач працював за професією, пільговий характер роботи якої підтвердився проведеною атестацією 06.04.1992, до прийняття Постанови КМУ від 01.08.1992 №442 та продовжив роботу за цією ж професією після проведення атестації, і при цьому кваліфікаційні обов`язки, місця їх виконання та умови праці позивача не змінювалися, колегія суддів приходить до висновку, що спірний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу та врахуванню для визначення розміру пенсії за результатами попередньої атестації.

Враховуючи, що факт проведення і своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити особу її конституційного права на соціальний захист, зокрема, на призначення пенсій за віком на пільгових умовах за наявності всіх інших підстав, передбачених законодавством для реалізації такого права, отже, наявність атестації робочого місця не може бути визначальною обставиною, яка обумовлює право позивача на пільгову пенсію, зважаючи на наявність записів у його трудовій книжці та довідок, які підтверджують факт роботи повний робочий день на посадах, які передбачено списком №1 та характер роботи, яка дає підстави для призначення пільгової пенсії.

У справі №520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

В силу зазначених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області від 31.03.2020 №51 про відмову в призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправним та підлягало скасуванню.

Вирішуючи питання щодо визнання протиправними та скасування листів, якими позивачу відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 за періоди роботи з 22.08.1992 по 21.11.1993 з 10.05.2005 по 06.06.2005, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що скасуванням рішення від 31.03.2020 №51 повністю відновлюється порушене право позивача, а вказані листи не тягнуть за собою негативних наслідків для відповідача, тому у задоволенні зазначеної позовної вимоги слід відмовити.

Згідно з приписами пункту "а" частини 1 статті 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності.

ОСОБА_1 досяг пенсійного віку ІНФОРМАЦІЯ_1 , та звернувся за призначенням пенсії не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи відповідача стосовно неврахування наданих довідок для призначення пенсії.

У справі, що переглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 8 листопада 2019 року у справі № 227/3208/16-а і з огляду на приписи ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує його при розгляді даної справи.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено в зарахуванні пільгового стажу позивача періоди роботи періоди роботи: з 22.08.1992 по 21.11.1993 з 10.05.2005 по 06.06.2006 до пільгового стажу за Списком №1. А тому слід зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи: з 22.08.1992 по 21.11.1993 з 10.05.2005 по 06.06.2006 до пільгового стажу за Списком №1 та призначити йому пенсію з моменту виникнення на неї права з 22.03.2020.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 листопада 2020 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Смілянець Е. С.