Справа № 360/4077/20
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16 листопада 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4077/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Лозно-Олександрівської селищної ради та Голови Лозно-Олександрівської селищної ради Леонава Олексія Олександровича про визнання незаконним та скасування розпорядження

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 21 жовтня 2020 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Лозно-Олександрівської селищної ради (далі 1 відповідач) та Голови Лозно-Олександрівської селищної ради Леонава Олексія Олександровича (далі - 2 відповідач), в якому позивач просить:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження № 35 про фактичне вивільнення ОСОБА_2 від 14 серпня 2018 року, винесене Лозно - Олександрівським селищним головою О.О. Леоновим;

- зобов`язати Лозно-Олександрівську селищну раду виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 серпня 2018 року по 19 вересня 2019 року включно у сумі 37 810 грн. 85 коп.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 позов ОСОБА_1 залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом 10 (десяти) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду обґрунтованого клопотання про поновлення строку на звернення до адміністративного суду разом з відповідними належними доказами..

11.11.2020 позивачем надіслано клопотання про визнання причин пропуску звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в якому зазначено таке.

15 жовтня 2019 року Луганський апеляційний суд виніс постанову, якою апеляційну скаргу Лозно-Олександрівської селищної ради задовольнив частково, а рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 12 червня 2019 року скасував, закрив провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Лозно-Олександрівської селищної ради про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу. Тобто, Білокуракинським районним судом Луганської області при винесенні рішення було порушено норми процесуального права.

03 лютого 2020 року адвокат в інтересах позивача звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Лозно-Олександрівської селищної ради про стягнення з Лозно-Олександрівської селищної ради середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Вважаючи, що адвокатом був обраний неправильний спосіб захисту порушеного права позивача, заявив клопотання про відкликання позовної заяви і ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року позовну заяву мені було повернуто.

10 березня 2020 року адвокат, діючи в інтересах позивача, на адресу ЛозноОлександрівської селищної ради направив лист з проханням добровільно провести розрахунок з ОСОБА_1 , проте відповідь на нього так і не отримав.

21 квітня 2020 року повторно на адресу Лозно-Олександрівської селищної ради було направлено адвокатський запит, в якому просив надати письмову інформацію щодо термінів розрахунку з ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 15 серпня 2018 року по 19 вересня 2019 року.

У відповіді № 295 від 27 квітня 2020 року Лозно-Олександрівська селищна рада зазначила, оскільки рішення суду першої інстанції скасовано та провадження по справі закрито, то Лозно-Олександрівська селищна рада жодним чином не порушує будь-чиї інтереси та не має на даний момент законних підстав для задоволення вимог, викладених у адвокатському запиті.

Вважаючи права позивача в частині невиплати їй середнього заробітку за час вимушеного прогулу порушеними і станом на 13 травня 2020 року непоновленими, адвокат в інтересах позивача 13 травня 2020 року звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Лозно-Олександрівської селищної ради про визнання бездіяльності Лозно-Олександрівської селищної ради щодо невиплати ОСОБА_1 належної їй заробітної плати за час вимушеного прогуле незаконною, зобов`язання Лозно-Олександрівської селищної ради виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 серпня 2018 року по 19 вересня 2019 року включно у сумі 37 810,85 грн.

28 липня 2020 року Луганський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким у задоволенні позову відмовив повністю.

Оскільки позивач вживала активних дій з метою захисту своїх прав, а саме: зверталася до суду з позовними заявами, на адресу відповідача направляли листи та адвокатські запити з метою досудового врегулювання спору, а тому вважаємо, що причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовом є поважним.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку звернення до суду, суд виходить з такого.

Згідно з частинами першою, другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Тобто, за змістом наведеної процесуальної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 121 КАС України).

Частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, яка звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому місячний строк визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Позивачем до клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, зазначеного у позовній заяві, не додано жодних доказів поважності причин його пропуску.

Як слідує з матеріалів позовної заяви, 14 серпня 2018 року Лозно-Олександрівський селищний голова О.О. Леонов виніс розпорядження №35 про фактичне вивільнення ОСОБА_2 , в якому зазначено, що на підставі розпорядження від 01 червня 2018 року №07 «Про попередження працівників Солідарненської сільської ради про наступне вивільнення у порядку ст.49-2 КЗПП», керуючись ст.40, 43-1, 44, 47, 49-2 КЗПП, у зв`язку з відсутністю можливості працевлаштування на іншу роботу: Здійснити фактичне вивільнення працівника, звільнивши ОСОБА_2 спеціаліста-землевпорядника Солідарненської сільської ради з роботи, п.1 ст.40 КЗПП 14 серпня 2018 року у зв`язку з реорганізацією Солідарненської сільської ради шляхом приєднання до Лозно-Олександрівської селищної ради.

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 12 червня 2019 року постановив:

- поновити ОСОБА_1 на посаді спеціаліста Солідарненської сільської ради Білокуракинського району Луганської області з 15 серпня 2018 року;

- стягнути з Лозно-Олександрівської селищної ради Білокуракинського району Луганської області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі З0934 грн. 49 коп.

Не погодившись з рішенням Білокуракинскього районного суду Луганської області від 12 червня 2019 року, відповідачем було подано апеляційну скаргу.

Розглянувши апеляційну скаргу відповідача, 15 жовтня 2019 року Луганський апеляційний суд виніс постанову, якою апеляційну скаргу Лозно-Олександрівської селищної ради задовольнив частково, а рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 12 червня 2019 року скасував, закрив провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Лозно-Олександрівської селищної ради про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Зокрема, позивачу було роз`яснено, що зазначена справа підлягає розгляду відповідним місцевим адміністративним судом.

Однак з цим позовом представник позивача звернувся до Луганського окружного адміністративного суду тільки 21 жовтня 2020 року, тобто з пропуском строку звернення до адміністративного суду, визначеного КАС України.

Доводи представника позивача про те, що позивач вживала активних дій з метою захисту своїх прав, а саме: зверталася до суду з позовними заявами, на адресу відповідача направляли листи та адвокатські запити з метою досудового врегулювання спору, суд вважає безпідставними, оскільки в 2020 році позивач зверталася до суду із позовами про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, а не про скасування оспорюваного наказу про звільнення.

Тобто, позивач після 15.10.2019 був обізнаний, що про оскарження наказу про звільнення йому слід звертатися до Луганського окружного адміністративного суду.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа "Каменівська проти України"), "право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності".

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

З урахуванням викладеного, підстави, зазначені позивачем в клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду, визнаються судом неповажними.

Згідно з пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, позовна заява ОСОБА_1 до Лозно-Олександрівської селищної ради та Голови Лозно-Олександрівської селищної ради Леонава Олексія Олександровича про визнання незаконним та скасування розпорядження підлягає поверненню у зв`язку з невизнанням судом підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду поважними.

Окрім того, вважаю за необхідне роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 123, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лозно-Олександрівської селищної ради та Голови Лозно-Олександрівської селищної ради Леонава Олексія Олександровича про визнання незаконним та скасування розпорядження повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяІ.В. Тихонов