Справа № 280/4896/19
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2020-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 280/4896/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року (суддя Максименко Л.Я.) в адміністративній справіза позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП ФАКТОРИНГ Україна» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП ФАКТОРИНГ Україна», в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення від 18 червня 2019 року № за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами декларування в сумі 870 304 (вісімсот сімдесят тисяч триста чотири гривні 37 копійок) та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 217 576 (двісті сімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят шість гривень 09 копійок), а загальна сума донарахування становить 1 087 880 (один мільйон вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят гривень 46 копійок);

- податкове повідомлення-рішення від 18 червня 2019 року № за платежем з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 72 525 (сімдесят дві тисячі п`ятсот двадцять п`ять гривень 36 копійок) та фінансових санкцій в сумі 18 131 (вісімнадцять тисяч сто тридцять одна гривня 34 копійки), а загальна сума донарахування становить 90 656 (дев`яносто тисяч шістсот п`ятдесят шість гривень 70 копійок).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що не погоджується з висновками акту перевірки про отримання ним доходу у вигляді додаткового блага, внаслідок прощення боргу ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна» в сумі 4 835 024,30 грн.

Посилається на те, що сума прощеного (анульованого) боргу платнику податків фактично становила курсова різниця, сума якої на момент прощення (анулювання) боргу була меншою за мінімально необхідний розмір, визначений у пункті 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення», оскільки платник податків вже здійснив часткове погашення боргу. Позивач вважає, що включення до загального оподаткованого доходу, як додаткового блага у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором, не може перевищувати розмір: (215 800,00 доларів США - 36 589,30 доларів США ) * 7,993 = 1 432 431,13 гривні. В такому випадку, відповідно до статті 167 ПК України, податкове зобов`язання результатами декларування, становить 1 432 431,13*18% = 257 837 (двісті п`ятдесят сім тисяч вісімсот тридцять сім гривень 60 копійок), а тому просив позовні вимоги задовольнити та податкові повідомлення-рішення скасувати.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що під час розгляду справи судом першої інстанції не було надано належної оцінки доводам позивача та доказам, які були надані до суду за для правильного вирішення справи.

Зазначає, що курсова різниця, яка виникла внаслідок знецінення національної валюти, по відношенню до валюти прощеного боргу ( кредиту ), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню. Позивач зазначає, що не є додатковим благом прощення боргу по валютному кредиту, якщо його сума не перевищує курсову різницю.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у 2016 році ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна» на користь фізичної особи ОСОБА_1 проведено операцію за ознакою доходу 126 (додаткове благо) «дохід нарахований у вигляді основної суми боргу (кредиту), анульованого кредитором ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна» за його самостійним рішенням та включенням суми анульованого боргу до податкового розрахунку за формою 1-ДФ за 1 кв. 2016 року в сумі 4 835 024,30 грн.

ГУ ДФС у Запорізькій області на адресу ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна» направлено запити від 14.09.2018 року №30067/10/08-01-50-07 та від 03.12.2018 №43123/10/08-01-50-07 про надання інформації та її документального підтвердження, щодо підтвердження отримання доходу за ознакою 126 «дохід нарахований у вигляді основної суми боргу (кредиту), анульованого кредитором за його самостійним рішенням фізичній особі ОСОБА_1 ».

ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна» надано відповідь № 8630 від 27.12.2018 року та копії документів по взаємовідносинам з позивачем, які підтверджують отримання позивачем доходу за ознакою « 126» у розмірі 4 835 024,30 грн.

25.03.2019 року відповідачем надіслано позивачу засобами поштового зв`язку копії наказу від 21.03.2019 № 1126 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, повідомлення від 21.03.2019 №248 про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Лист відповідача від 25.03.2019, повернуто поштою з відміткою причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Так, Головним управлінням ДФС у Запорізькій області на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.75.1.2 п.75.1 ст. 75, пп.78.1.2, п. 78.1, ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) та наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 21.03.2019 №1126 була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків - фізичної особи, яка не є суб`єктом господарювання ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів з доходів фізичної особи за ознакою доходу « 126» та не подання у встановлений законодавством строк податкової декларації за період з 01.01.2016 по 31.12.2016.

За результатами перевірки складено Акт від 15.05.2019 № 384/08-01-13-05/ НОМЕР_1 .

Перевіркою встановлено наступні порушення:

-підпункту «д» 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1. статті 167 ПК України, в частині не нарахування та не перерахування суми податку з доходу фізичних осіб у розмірі 870 304,37 грн. за 2016 рік;

- підпункту 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX, підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 167.1. статті 167 ПК України у частині не нарахування та не перерахування військового збору з доходу фізичних осіб у розмірі 72 525,36 грн. за 2016 рік;

- пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. 179.1, пп. 179.7 ст.179 ПК України, а саме: не подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016р.

На підставі висновків Акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 15.05.2019 № 384/08-01-13-05/ НОМЕР_1 , Головним управлінням ДФС у Запорізькій області прийнято податкові повідомлення - рішення:

- № від 18.06.2019 про визначення податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на загальну суму 1 087 880,46 грн., у т.ч. основного платежу 870304,37 грн., штрафної (фінансової) санкції 217576,09 грн.,

- № від 18.06.2019 про визначення податкових зобов`язань з військового збору за результатами річного декларування на загальну суму 90 656,70 грн., у т.ч. основного платежу 72 525,36 грн., штрафної (фінансової) санкції 18 131,34 грн.,

- № від 18.06.2019 про застосування штрафу за неподання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2016 року у розмірі 170,0 грн.

12.07.2019 року позивач подав до Державної фіскальної служби України скаргу на вищезазначені податкові повідомлення-рішення з проханням їх скасувати.

23.09.2019 року Державною фіскальною службою України прийнято рішення №16/99-00-08-05-04 про результати розгляду скарги, відповідно до якої податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Відтак, правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень передано на розгляд суду.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з п.п. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.

Відповідно до пп. «д» 164.2.17 пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПК України (у редакції, що діяла у 2016 році), дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно з пп. 165.1.55 п. 165.1 ст.165 ПК України (у редакції, що діяла у 2016 році), до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року; сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Відповідно до Закону України від 25.12.2015 №928-VIII «Про державний бюджет України на 2016рік» мінімальна заробітна плата на 1 січня 2016 року встановлена у розмірі 1378 гривень.

Підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку.

Як видно з матеріалів справи, 15 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «ОТП Банк», був укладений Кредитний договір № МL-008/150/2008. За умовами Кредитного договору Банк надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 215800 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 12,99 % річних, до здачі будинку в експлуатацію. Після здачі будинку в експлуатацію встановлена плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованого відсотка у розмірі 4,49 % річних та FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті, тотожній валюті кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору).

16 січня 2016 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та позивачем було укладено Додатковий договір до Кредитного договору № ML-008/150/2008.

Відповідно до умов Додаткового договору, ОСОБА_2 до 16 січня 2016 року зобов`язується погасити боргові зобов`язання в сумі 885 000 (вісімсот вісімдесят п`ять тисяч) гривень, що станом на 16.01.2016 року за офіційним курсом долара США до української гривні (1 долар США становить 24,187399 грн.) встановленого Національним банком України становить 36 589,30 доларів США.

Пунктом 2.1.2. вказаного Додаткового договору № 1 між ОСОБА_2 та ТОВ «ОТП Факторінг Україна» погоджено здійснення повернення кредиту та сплати процентів в національній валюті України - гривні із застосуванням для розрахунку офіційного курсу долара США до української гривні, встановленого НБУ на день сплати.

Пунктом 2.1.3. передбачено, що за умови належного виконання ОСОБА_2 умов цього Додаткового договору ТОВ «ОТП Факторинг Україна» скасовує всю суму пені, що була нарахована до моменту укладання цього Додаткового договору, здійснює анулювання (прощення) боргу.

На виконання умов Додаткового договору № 1 ОСОБА_2 сплатив ТОВ «ОТП Факторінг Україна» 885 000,00 грн., що еквівалентно 36 589,30 доларів США.

Таким чином, ОСОБА_2 зі своєї сторони виконав умови Додаткового договору шляхом погашення боргових зобов`язань в сумі 885 000 гривень, наслідком чого мало стати зі сторони кредитора скасування всієї суми пені, що була нарахована до моменту укладання цього Додаткового договору та анулювання (прощення) боргу.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно довідки від 05.02.2020 вих. № 19, наданої TOB «ОТП Факторинг Україна» на вимогу ухвали суду про витребування доказів, «... ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Запорізькій обл., 22/08/1995р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на дату підписання додаткового договору № 1 до кредитного договору № ML- 008/150/2008 від 15.04.2008 р. від 16.01.2016 p., мав загальну заборгованість в розмірі 236 487,78 USD (Двісті тридцять шість тисяч чотириста вісімдесят сім , 78 ) з яких:

- сума основної заборгованості 215 800,00 USD;

- відсотки 20 687,78 USD.

16.01.2016 року на погашення заборгованості було внесено 885 000,00 UAH ( Вісімсот вісімдесят п`ять тисяч, 00), що по курсу НБУ 24,187399 на дату внесення становить 36 589,30 USD ( Тридцять шість тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять, 30) було погашено:

- відсотки в розмірі 20 687,78 USD;

- основну заборгованість по кредиту 15 901,52 USD.

Відповідно до умов Додаткового договору № 1 від 16.01.2016 до кредитного договору № ML-008/150/2008 від 15.04.2008 сторонами було досягнуто домовленості про списання заборгованості по кредиту у розмірі 4 835 024, 30 UAH (Чотири мільйони вісімсот тридцять п`ять тисяч двадцять чотири, 30 грн.): основна заборгованість по кредиту 4 835 024,30 UAH».

Тож, кредитором анульовано ОСОБА_2 саме основну суму боргу (кредиту) платника податку за кредитним договором № ML-008/150/2008 від 15.04.2008, яка в розумінні пп. «д» 164.2.17 пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПК України є доходом, отриманим у вигляді додаткового блага.

Отже, враховуючи обізнаність позивача зі змістом абз. «д» п. п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПКУ та зважаючи на те, що прощена сума 4 835 024,30 грн. не має складових та є заборгованістю лише за тілом кредиту за кредитним договором № ML-008/150/2008 від 15.04.2008, банком чітко визначено зміст і складові прощеної позивачу суми заборгованості, яка є об`єктом оподаткування ПДФО.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо визнання законним та обґрунтованим донарахування контролюючим органом податку на доходи фізичних осіб в сумі 1 087 880,46 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 18 червня 2019 року № .

Пунктом 16-1 Підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України врегульовано порядок нарахування та сплати військового збору, а саме:

1.1. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

1.2. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

1.3. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

1.4. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідно до п.163.1 ст. 163 Податкового кодексу України. Об`єктом оподаткування резидента є:

- загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід;

- доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання);

- іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України

За викладених обставин, суд апеляційної інстанції вважає правильними висновків про наявність у позивача оподатковуваного доходу відповідно до положень ст. 163 ПК України, тож нарахування суми військового збору в розмірі 90 656,76 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 18 червня 2019 року № слід визнати законним та обґрунтованим.

Посилання позивача на те, що прощення (анулювання) первісного зобов`язання не має ознак самостійного прощення та по суті є заміною первісного зобов`язання (новація) передбаченим відступним, колегія суддів не приймає з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація).

Статтею 605 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Відтак, суд апеляційної інстанції вказує на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що даному випадку припинення зобов`язань відбулось на підставі прощення боргу кредитором.

Також колегія суддів зазначає, що в розумінні п.п. «д» 164.2.17 пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПК України (у редакції, що діяла у 2016 році), має значення той факт, що дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Суд апеляційної інстанції визнає необґрунтованими доводи позивача про те, що згідно судових рішень у справі сума боргу за кредитним договором насправді була меншою, ніж сума прощеного боргу за додатковим договором №1 від 16.01.2016, та вказує на таке.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2015 серед іншого, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № МL-008/150/2008 від 15 квітня 2008 року в розмірі 236 487 (двісті тридцять шість тисяч чотириста вісімдесят сім) доларів США 78 центів, що еквівалентно 1 890 246 (один мільйон вісімсот дев`яносто тисяч двісті сорок шість гривень 83 коп.) за офіційним курсом НБУ та 6 899 400 (шість мільйонів вісімсот дев`яносто дев`ять тисяч чотириста гривень 94 коп.), що разом складає 8 789 647 (вісім мільйонів сімсот вісімдесят дев`ять тисяч шістсот сорок сім) гривень і 77 копійок.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 10.03.2016 у справі № 334/7954/13-ц (22-ц778/131/16 ) вирішено вважати остаточною суму заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторінг Україна» за договором № ML-008/403/2007 від 30.10.2007 року 1 782 893 грн.42 коп. замість 3 984 508,02 грн.; за договором № ML- 008/150/2008 від 15.04.2008 року стягненню підлягає 3 780 493 грн.83 коп. замість 8 789 647 грн.77 коп.

Як видно з матеріалів справи, позивач у проміжок часу між рішенням суду першої та апеляційної інстанції укладає додатковий договір № 1 від 16.01.2016, та самостійно виявляє свою згоду на умови, запропоновані банком. Зокрема, власним підписом погоджується із розміром прощеного банком боргу в розмірі 4 835 024,30 грн.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що доказів того, що вказана додаткова угода була оскаржена, скасована в судовому порядку тощо позивач не надав. Відтак, її умови є чинними та такими, що підлягали виконанню і як наслідок потягли за собою виникнення податкових зобов`язань з податку на доходу фізичних осіб та військового збору.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено факт анулювання (прощення) боргу Банком позивачеві у розмірі 4 835 024, 30 грн., яка є сумою основного боргу за прощеним кредитом (без урахування процентів, пені та штрафних санкцій), що підтверджується відповідною інформацією Банку, вказана сума є доходом позивача у вигляді додаткового блага із якого позивач мав обов`язок сплатити ПДФО та військовий збір за приписами вищенаведеного податкового законодавства, подати відповідну декларацію за 2016 рік, проте жодних дій для цього не вчинив (таких доказів не надано).

Відтак, висновки суду першої інстанції про те, що контролюючим органом правомірно були нараховані грошові зобов`язання з ПДФО та військовому збору за оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями є вірними та обґрунтованими.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 23.09.2019 року у справі №825/599/17 та від 01.10.2019 року у справі №819/2619/14-а.

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності та встановлених фактичних обставин справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції повно встановлено обставини, що мають значення для справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко