Справа № 400/5031/20
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі
16 листопада 2020 р. № 400/5031/20
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Птичкіна В.В., ознайомившись з

адміністративним позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Миколаївського обласного військового комісаріату, вул. Спаська, 33, м. Миколаїв, 54030

про:зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

"1. Зобов`язати винних осіб відновити архівну справу ЮН-20624пр у повному обсязі відповідно до вимог чинного законодавства.

2. Притягнути до адміністративної відповідальності винних осіб за протиправне знищення архівної справи офіцера, капітана ІІІ рангу ОСОБА_2 , ветерана Великої Вітчизняної війни.

3. Розгляд справи по суті провести в моєї присутності, як члена сім`ї, права та інтереси якого чисельну кількість раз порушувались представниками Міністерства оборони різних рівнів небажанням вирішувати ситуацію протягом останніх років."

В обгрунтування позовних вимог позивач, з посиланням на статтю 51 Конституції України, зазначає про намір отримати в особисте користування копії документів особової справи її дідуся, ветерана Великої Вітчизняної війни. Позивач наголошує, що реалізувати цей намір вона не має можливості, оскільки відповідач знищив документи особової справи її дідуся. Позивач обгрунтовує, що "порушений конфлікт в Миколаївському ОВК внаслідок мого бажання отримати ксерокопії документів з особистої справи мого дідуся, ветерана Великої вітчизняної війни, торкається моїх прав і інтересів моєї родини, яка із-за протиправних дій співробітників Миколаївського ОВК втратила можливість мати інформацію про послужний шлях нашого родича-героя, який ризикуя життям здобував перемогу".

У доданих до позовної заяви зверненнях на адресу відповідача позивач посилається на необхідність отримання копій особової справи громадянина ОСОБА_2 для особистого домашнього архіву.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі за цим позовом, суд виходить з такого.

За приписами пункту четвертого частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими документами, суд вважає, що позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів другого та сьомого частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, іншим суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Щодо позовної вимоги, зазначеної у пункті 1 прохальної частини позовної заяви (а саме: "зобов`язати винних осіб відновити архівну справу ЮН-20624пр у повному обсязі відповідно до вимог чинного законодавства"), суд вважає, що такі вимоги повинні розглядатися за правилами цивільного судочинства та вирішення відповідного спору належить до юрисдикції загальних судів.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України ("Справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів"), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватноправових відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 918/843/17.

Позовні вимоги обгрунтовані порушенням особистого немайнового права позивача як члена сім`ї на отримання інформації щодо іншого члена сім`ї для особистого домашнього архіву.

Право на інформацію віднесене до особистих немайнових прав особи (стаття 302 Цивільного кодексу України).

В обгрунтування суті порушеного права позивач посилається на статтю 51 Конституції України, змістом якої є захист прав членів сім`ї.

Матеріали позовної заяви не містять відомостей щодо здійснення відповідачем владно-управлінських функцій відносно позивача у спірних правовідносинах.

Суд не має підстав вважати, що дії відповідача із знищення матеріалів особової справи члена сім`ї позивача вчинені на виконання його владно-управлінських функцій та призвели до виникнення публічно-правових відносин.

У зв`язку з вищенаведеним суд вважає, що таку позовну вимогу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Щодо позовної вимоги, зазначеної у пункті 2 прохальної частини позовної заяви (а саме: "притягнути до адміністративної відповідальності винних осіб за протиправне знищення архівної справи офіцера, капітана ІІІ рангу ОСОБА_2 , ветерана Великої Вітчизняної війни"), суд зазначає, що на справи про накладення адміністративних стягнень юрисдикція адміністративних судів не поширюється (пункт третій частини другої статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд роз`яснює, що справи про притягнення до адміністративної відповідальності розглядаються в порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення визначеними цим Кодексом органами (посадовими особами) залежно від складу адміністративного правпорушення, передбаченого тією чи іншою статтею цього Кодексу.

За приписами пункту першого частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Отже, у відкритті провадження у справі належить відмовити.

На підставі вищезазначеного, керуючись пунктом першим частини першої статті 170, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті провадження у справі.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі надіслати особі, яка подала позовну заяву разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.
Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна