Справа № 200/5551/20-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2020 р. Справа№200/5551/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльність щодо неповної виплати з 15 січня 2020 року пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ; зобов`язання виплачувати з 15 січня 2020 року пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ без обмеження максимального розміру, з урахуванням вже виплачених коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем під час перерахунку пенсії, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/1380/20-а, помилково застосовано обмеження максимального розміру пенсії, оскільки позивачці пенсія призначена у грудні 2002 року, тобто до набрання законної сили Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи». Вважає протипраною бездіяльність відповідача щодо неповної виплати пенсії за вислугу років з 15 січня 2020 року.

Відповідач позов не визнав, 26 червня 2020 року надав відзив на адміністративний позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач вказав, що відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, при перерахунку пенсії позивачці пенсійний орган діяв у відповідності до вимог чинного законодавства та в межах своєї компетенції. Вважає, що управлінням недопущені порушення при здійсненні владних повноважень відносно позивача.

Ухвалою суду від 16 червня 2020 року вирішено відкрити провадження в адміністративній справі, розгляд справи провести суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та витребувано у відповідача докази у справі.

Ухвалою суду від 22 липня 2020 року задоволено клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, вирішено зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 560/2120/20.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2020 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 17 листопада 2020 року про що повідомлено сторін.

У судове засідання сторони не з`явилися, докази належного повідомлення про час розгляду справи наявні в матеріалах справи.

На підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Бахмутськом-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року № 1789-ХІІ, яка їй призначена з грудня 2002 року, що не є спірним між сторонами.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року по справі №200/1380/20-а позовні вимоги ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Вирішено: визнати протиправним і скасувати рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 21 січня 2020 року № 2 "Про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років по Закону України "Про прокуратуру", прийняте щодо ОСОБА_1 . Зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі її заяви від 15 січня 2020 року, виходячи з розміру 90 відсотків від суми її місячної заробітної плати, що зазначена у довідці від 09 січня 2020 року № 18-85-35, яка видана Прокуратурою Донецької області, з виплатою різниці в пенсії за минулий час за 12 місяців до дати звернення за перерахунком пенсії. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

На виконання зазначено вище рішення суду, відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2020 року, розмір пенсії з надбавками склав - 85324,69 грн., максимальний розмір пенсії з 01 січня 2020 року по 30 червня 2020 року склав 16380 грн., з 01 липня 2020 року по 30 листопада 2020 року - 17120 грн., з 01 грудня 2020 року довічно - 17690 грн., що підтверджується рішення відповідача про перерахунок пенсії від 09 квітня 2020 року (а.с. 36).

Так, пенсійним органом, обмежено розмір пенсії позивачки десяти прожитковими мінімумами, встановлених для осіб, які втратили працездатність, що передбачено ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року.

Не погодившись з перерахунком пенсії без обмеження її максимальним розміром, позивачка звернулася до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно положень статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення (п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України).

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Так, на дату призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури було врегульоване положеннями статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05 липня 1991 року №1789-ХІІ.

Відповідно до частини 1 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

При цьому, частиною 14 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачці) встановлено, що пенсія, призначена відповідно до цієї статті, виплачується у повному розмірі незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. Прокурори і слідчі прокуратури, яким призначено пенсію за вислугу років і які працюють на прокурорсько-слідчих посадах, мають право одержувати заробітну плату відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

(Стаття 2 втратила чинність в частині поширення її дії на Закон України "Про судоустрій і статус суддів" як така, що є неконституційною, на підставі рішення Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013).

Пунктом 1 розд. ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону визначено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом (тобто, до 01 жовтня 2011 року).

Таким чином, ураховуючи, що пенсія ОСОБА_1 призначена у грудні 2002 року, до набрання чинності Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", тому при перерахунку пенсії її розмір не повинен обмежуватися максимальним розміром пенсії.

Стосовно тверджень відповідача щодо встановлення максимального розміру пенсії положеннями статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» суд зазначає, що частина статті 50-1 цього Закону (в редакції Закону № 213-VIII ( 213-19 ) від 02 березня 2015 року) визначає, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з тим, суд зазначає, що оскільки пенсія позивачці призначена у грудні 2002 року, та статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) встановлено, що пенсія, призначена відповідно до цієї статті, виплачується у повному розмірі незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію, тому при перерахунку пенсії її розмір не повинен обмежуватися максимальним розміром пенсії.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому, оскільки судом встановлено, що виплата пенсії у неповному обсязі відбувається у зв`язку із обмеженням розміру пенсії, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимального розміру, з урахуванням фактично виплачених сум.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Згідно положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 9, 11, 44, 72-78, 79, 194, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо обмеження розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, б. 35, код ЄДРПОУ 3786879) здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 15 січня 2020 року без обмеження максимального розміру, з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (84500, Донецька обл., м. Бахмут, вул. Миру, 35, код ЄДРПОУ 3786879) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв