Справа № 400/2209/20
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

м. Миколаїв.

18 листопада 2020 р.справа № 400/2209/20

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., за участю секретаря судового засідання Кафанової Г.Г.,

позивачки: ОСОБА_1 ,

представника позивачки: Тихоненко М.І.,

представника відповідача: Парсенюка А.В.,

в спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи, у відкритому судовому засіданні, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачаВрадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області, вул. Незалежності, 91, смт. Врадіївка, Врадіївський район, Миколаївська область, 56301

провизнання протиправним та скасування розпорядження від 17.08.11 р. № 305-р
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивачка або ОСОБА_1 ) звернулась з позовом до Врадіївської районної державної адміністрації Миколаївської області (надалі - відповідач або РДА), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження відповідача від 17 серпня 2011 р. № 305-р "Про звільнення ОСОБА_1 від обов`язків піклувальника".

На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначила, що в 2007 р. вона була призначена опікуном над своїм неповнолітнім братом ОСОБА_2 2011 р., спірним розпорядженням відповідача, про яке вона дізналась лише в грудні 2019 р., вона була позбавлена піклувальництва. Позивачка стверджує, що обов`язки опікуна виконувала належним чином і до моменту позбавлення її прав опікуна в 2011 р., відповідач жодного зауваження з цього приводу до її відома не доводив. Саме розпорядження прийнято з порушенням встановленої процедури, зокрема за її відсутності, що позбавило її права надати свої пояснення.

Відповідач позов не визнав, у відзиві зазначив, що, на його думку, позивачка пропустила строк позовної давності, встановлений Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України). По суті вимог відповідач пояснив, що ОСОБА_1 не виконувала своїх обов`язків опікуна ОСОБА_2 , що зафіксовано відповідним актом (а. с. 53-54).

Позовна заява залишалась без руху (а. с. 30-32).

21 липня 2020 р. відкрито провадження в даній адміністративній справі (а. с. 39-40).

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення, викладені в заявах по суті справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дана справа не підсудна адміністративному суду та повинна розглядатись за правилами цивільного судочинства. Відкриваючи провадження в даній адміністративній справі, суд помилково виходив з того, що предметом оскарження, є розпорядження відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тоді як в спірних правовідносинах відповідач діяв як орган опіки та піклування.

Як встановлено судом, 20 лютого 2007 р. розпорядженням РДА № 82-р, ОСОБА_1 призначена опікуном низки осіб, в тому числі ОСОБА_2 (а. с. 9).

17 серпня 2011 р. відповідач прийняв розпорядження № 305-р, яким звільнив позивачку від обов`язків піклувальника ОСОБА_2 , у зв`язку з невиконанням нею своїх обов`язків (а. с. 10).

Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 56 ЦК України).

Стаття 23 ч. 1 п. 9 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", яка визначає повноваження в галузі соціального забезпечення та соціального захисту населення, встановлює, що місцева державна адміністрація вирішує питання щодо встановлення опіки і піклування, створення передбачених законодавством умов для виховання та/або влаштування дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, щодо захисту особистих і майнових прав та інтересів дітей, а також вживає інших заходів щодо соціального захисту дітей, віднесених до її компетенції законом.

Згідно з ст. 251 Сімейного кодексу України, особа може бути звільнена від обов`язків опікуна або піклувальника дитини у випадках, передбачених Цивільним кодексом України, а також тоді, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню ними опіки, піклування.

В свою чергу, ст. 75 ЦК України встановлює підстави для звільнення опікуна та піклувальника.

Відповідно до ст. 79 ч. 2 ЦК України, рішення органу опіки та піклування може бути оскаржено до відповідного органу, якому підпорядкований орган опіки та піклування, або до суду.

З наведених приписів слідує, що інститут опіки та піклування, є складовою частиною сімейного та цивільного законодавства, а правовідносини, які виникають під час встановлення чи припинення опіки або піклування, за своєю суттю є цивільними. Якщо порушення своїх прав особа вбачає в наслідках, які спричинені рішенням суб`єкта владних повноважень і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, то визнання протиправним такого рішення, є способом захисту цивільних прав, а тому не є публічно-правовим спір між суб`єктом владних повноважень та суб`єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи, в такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що в ньому бере участь суб`єкт публічного права.

Як передбачено ст. 19 ч. 1 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачка в даній справі діє на захист свого цивільного права, а тому спір є цивільним і повинен розглядатись місцевим судом.

Відповідно до ст. 238 ч. 1 п. 1 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ст. 239 ч. 1 КАС України).

На виконання наведеної норми, суд роз`яснює позивачці, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції цивільного суду і така справа повинна розглядатись Врадіївським районним судом Миколаївської області.

Згідно з ст. 238 ч. 2 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ст. 7 ч. 1 п. 5 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Суд роз`яснює позивачці її право подати до Миколаївського окружного адміністративного суду клопотання про повернення сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 238, 239, 241, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Провадження в адміністративній справі № 400/2209/20, закрити.

2. Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до Врадіївського районного суду Миколаївської області з відповідним позовом.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 право подати до Миколаївського окружного адміністративного суду клопотання про повернення судового збору.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

5. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст. ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень КАС України та розділу VI п. 3 "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А. О. Мороз