Справа № 580/5047/20
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху
16 листопада 2020 року справа № 580/5047/20
м. Черкаси
Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 580/5047/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та зобов`язання призначити пенсію, прийнято ухвалу.

10.11.2020 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення (протокол від 09.10.2020 № 58) Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.09.2020 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до загального трудового (страхового) стажу позивача:

- періоди роботи з 16.04.1981 до 26.10.1981 у військовій частині НОМЕР_1 , з 17.12.1981 до 20.09.1982 у дитячому яслі-садочку № 134 Центрального району міста Хабаровська, з 21.09.1982 до 17.08.1983 у ресторані «Берізка» крайового тресту ресторанів і кафе (Хабаровський край, місто Хабаровськ), з 27.09.1983 до 11.07.1986 в їдальні № 1106 Тресту їдалень Ленінградського району Управління громадського харчування виконкому Київської міськради народних депутатів;

- періоди проживання разом з чоловіком (військовослужбовцем) з 18.10.1986 до 01.08.1992, у тому числі і періоди роботи з 18.03.1987 до 10.04.1987 в торгово-побутовому підприємстві № 156 та інші періоди роботи до 26.04.1992 включно, під час проживання у місцевості, де не було можливості працевлаштуватися за спеціальністю;

- період проживання разом з чоловіком (військовослужбовцем) з 01.08.1992 до 30.12.1992 під час невизначеного перебування (положення) і неможливості працевлаштуватися на території України;

- усі інші зазначені у трудовій книжці періоди роботи з 03.07.1995 до 01.07.2014;

- час (період з 19.02.1979 до 16.04.1981) догляду за дитиною (до досягнення нею 3-річного віку), та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення із заявою про призначення пенсії 15.09.2020.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві має бути зазначений зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а у разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, що має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень (його рішення), що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

У постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 1240/2611/18 сформульовано висновок, що на підставі частини 1 статті 5 та частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України саме позивач обирає спосіб судового захисту; суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України, у межах позовних вимог.

Суд зазначає, що у позові йдеться про обов`язок відповідача зарахувати спірні періоди роботи до страхового стажу та призначити пенсію з дати звернення 15.09.2020.

У листі відмові від 13.10.2020 № 2300-0301-8/51601, крім періодів, що не зараховано до страхового стажу, йдеться про положення статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - № 1058). Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058 до досягнення віку, встановленого абзацами 1 і 2 цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року за наявності страхового стажу не менше 27 років. У листі зазначено, що позивачці не зараховано періоди роботи з 16.04.1981 до 26.10.1981, з 17.12.1981 до 20.09.1982, з 21.09.1982 до 17.08.1983, з 27.09.1983 до 11.07.1986, з 18.03.1987 до 10.04.1987, позаяк на титульному аркуші дата заповнення містить виправлення у році.

У позові йдеться про «трудовий стаж», що не є тотожним «страховому стажу» у контексті обраного способу захисту і відновлення порушеного права. Трудовий стаж до 2004 року за умови його документального підтвердження прирівнюється до страхового. За період після 01.01.2004 підтвердженням страхового стажу є дані персоніфікованого обліку.

Позивачка просить зарахувати періоди роботи: з 19.02.1979 до 16.04.1981, з 01.08.1992 до 30.12.1992, з 03.07.1995 до 01.07.2014 про які не йшлося у оскаржуваній відмові, без надання доказів не зарахування відповідачем зазначених періодів роботи.

Відповідно до офіційного тлумачення частини 1 статті 55 Конституції України, наданого у рішенні Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп: частину 1 статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб не є абсолютним. Людина має таке право за умови, якщо вважає, що рішення, дія чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб порушують або ущемляють її права і свободи чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Позивачем у позовній заяві не зазначено, яке право позивача порушено у контексті реалізації дискреційних повноважень суб`єктом владних повноважень з огляду на критерії частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України зокрема за відсутності обґрунтування з доказами на їх підтвердження щодо не зарахування відповідачем періодів: з 19.02.1979 до 16.04.1981, з 01.08.1992 до 30.12.1992, з 03.07.1995 до 01.07.2014.

У доводах позову зазначено: «за викладеним: суд має визнати протиправним рішення Головного управління (протокол від 09.10.2020 № 58) щодо відмови у призначенні пенсії за віком, як таке, що ґрунтується на безпідставному неврахуванні перших п`яти періодів роботи; суд має визнати безпідставними (неправомірними дії Головного управління щодо вимагання однієї уточнюючої довідки (за п`ять періодів роботи) чи п`яти довідок за кожен період роботи на далекому сході РФ, у місті Києві та на території ФРН, позаяк ці періоди чітко зазначені у записах трудової книжки і не вимагають додаткового підтвердження довідками; суд має зобов`язати Головне управління призначити позивачу пенсію за віком відповідно до записів про періоди роботи, зазначені у трудовій книжці позивача, із урахуванням додаткових 11 місяців коли позивач не могла працювати за спеціальністю та періоду догляду за дитиною (25 місяців); суд має розглянути можливість зарахування до трудового стажу останніх трьох місяців перебування за кордонами колишнього СРСР та України, а також перших п`яти місяців перебування в Україні після повернення із- за кордону».

Суд зазначає, що встановлена невідповідність у обґрунтуванні позовних вимог та ствердженні позивача «за викладеним».

У позові зазначено: «цією уточненою позовною заявою підтверджую, що мною не подано іншого позову», проте у позові відсутнє обґрунтування з доказами на їх підтвердження щодо «уточненої» позовної заяви та первинного звернення до суду.

Згідно з частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону.

Згідно з частино 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі Закон №3674).

Згідно з частиною 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановлена з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, що необхідно сплатити.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону № 3674 у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно зі статтею 4 Закону №3674 за подання до адміністративного суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну особу для працездатних осіб на 2020 рік, а саме у місячному розмірі з 1 січня 2102 грн.

Позовна заява містить вимоги немайнового характеру, позаяк вимога про визнати протиправним та скасувати рішення, повторно розглянути заяву та вимога про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком є окремими позовними вимогами немайнового характеру. Судовий збір за подання даної позовної заяви становить 2522,40 грн (840,80 х 3). Належними реквізитами для сплати судового збору є: отримувач коштів - 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38031150; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA4023002; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Черкаський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Частиною 7 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування. Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення (протокол від 09.10.2020 № 58), проте не надає до матеріалів позову протоколу від 09.10.2020 № 58 або обґрунтованого клопотання про витребування зазначеного протоколу, оформленого відповідно до частини 1 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 160, 161, 169, 241, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії та зобов`язання призначити пенсію залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом надання:

- нової редакції позовної заяви із зазначенням: обґрунтування порушених відповідачем прав позивача з огляду на критерії частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України; позовних вимог, сформованих відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України;

- засвідченої у встановленому порядку копії оскаржуваного рішення (протоколу) або обґрунтованого клопотання про його витребування;

- доказів сплати судового збору у сумі 1681,60 грн.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя Л.В. Трофімова