Справа № 953/3984/20
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 листопада 2020 р.Справа № 953/3984/20

Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Русанова В.Б., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 06.04.2020 по справі № 953/3984/20

за позовом ОСОБА_1

до Сержанта поліції 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Євдокіменка Дениса Руслановича

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 06.04.2020 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Сержанта поліції 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Євдокіменка Д.Р. про скасування постанови.

22.09.2020 на рішення суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання апелянт зазначає, що судове рішення отримав в суді першої інстанції лише 04.09.2020, поштою не отримував, а отже звернувся з апеляційною скаргою в межах 30 днів з дня отримання судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 286 КАС України визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Київського районного суду м. Харкова прийнято 06.04.2020 року в порядку скороченого позовного провадження без участі позивача. Копію рішення направлено на адресу позивача 06.04.2020, що підтверджується супровідним листом (а.с. 40).

Апеляційну скаргу подано 22.09.2020 року, тобто після закінчення десятиденного строку, встановленого ст. 286 КАС України.

Апелянт стверджує, що датою отримання копії судового рішення слід вважати 04.09.2020, а саме дату отримання ним рішення суду, проте доказів зазначеного не надає.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 28.04.2020 та 01.06.2020 звертався до суду із заявою про відкладення розгляду справи, проте в клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження апелянтом не наведено підстав неможливості ознайомитися із матеріалами справи та отримати судове рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Слід зазначити, що поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Аналогічна позиція підтримується Верховним Судом, зокрема, у постанові від 17.04.2018 року у справі №826/18588/15.

Як на поважність обставин пропуску строку апелянт зазначає, що копію оскаржуваного рішення він поштою не отримав та дізнався про рішення суду першої інстанції лише 04.09.2020, однак жодних доказів на підтвердження відповідних обставин не надає.

Отже наявні в матеріалах справи докази не містять відомостей щодо дати отримання апелянтом копії оскаржуваного рішення.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведені скаржником обставини не є об`єктивною перешкодою для звернення до суду за захистом порушеного права в установлений законом строк, зокрема з апеляційною скаргою. Об`єктивних перешкод для цього, як то примусові заходи, обмеження з боку інших осіб, зокрема державних органів, заявник не наводить.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Підстави пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Зважаючи на викладене, зазначені позивачем підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є не доведеними, а отже не є поважними, оскільки останні не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає скаргу, і не надають їй права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на апеляційне оскарження судових рішень.

При цьому, як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пункті 39 справи «Устименко проти України», принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні повинна бути надана можливість знати про зауваження або докази, надані іншою стороною, включаючи апеляційну скаргу, та надати власні зауваження з цього приводу.

У пунктах 46, 47 цього ж Рішення ЄСПЛ вказує на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії». Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України»).

У даному ж випадку, пропуск строку апеляційного оскарження спричинено несвоєчасним отриманням, на думку апелянта, отриманням копії судового рішення, що, втім, в контексті наведених положень міжнародного права, національного законодавства, практики ЄСПЛ не є особливими і непереборними обставинами, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його апеляційного оскарження, а відтак, не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

При цьому, слід зазначити, що встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи, що підстави пропуску заявником строку на апеляційне оскарження визнано неповажними, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати апелянту строк 10 днів з дня вручення ухвали, для зазначення інших підстав для поновлення строку та надання доказів отримання ним копії оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 169, п. 5 ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 298, ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Визнати наведені у клопотанні ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Київського районного суду м. Харкова від 06.04.2020 по справі № 953/3984/20 підстави пропуску строку - неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 06.04.2020 по справі № 953/3984/20 за позовом ОСОБА_1 до Сержанта поліції 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Євдокіменка Дениса Руслановича про скасування постанови - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Русанова