Справа № 212/5670/20
Суддя: Ваврушак Н. М.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/5670/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді Ваврушак Н. М., секретаря судового засідання Нестеренко В. В., розглянувши без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського інспектора роти №2 батальйону №2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції України Юрченко Сергія Андрійовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що 22.06.2020 відповідачем щодо нього складено постанову про накладання адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, штраф у розмірі 255,00 грн., за порушення п. 8.4 в ПДР України. Відповідно до постанови серія ЕАМ № 2721470 від 22.06.2020, вказано, що ОСОБА_1 , 22.06.2020 о 09.34 год., на 152 км автодороги М04, керуючи службовим автотранспортом марки «Тойота Камри» номерний знак « НОМЕР_1 » не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41 «Стоп контроль» здійснив рух без зупинки, чим порушив п. 8.4.в Правил дорожнього руху України «Порушення вимог заборонних знаків», чим скоїв правопорушення передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП. Позивач вважає постанову відповідача незаконною та просить скасувати.

Ухвалою судді від 06.08.2020, адміністративний позов залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 25.08.2020 року відкрито провадження у справі призначено судове засідання.

Ухвалою суду від 02.09.2020 року, клопотання позивача задоволено, витребувано докази.

Ухвалою суду від 14.09.2020, відповідач в судове засідання не з`явився, розгляд справи відкладено.

Відповідач подав відзив на позов, в якому позовних вимог позивача не визнав, зазначивши, що останній дійсно вчинив інкриміноване йому порушення Правил, а тому законно підданий адміністративному стягненню у виді штрафу, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування постанови. Крім того, у заяві від 28.09.2020 року, представник позивача вказав, що надати відеозапис до суду не має можливості.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи в його відсутність, вимоги адміністративного позову підтримав в повному обсязі. Крім того в заяві від 08.09.2020 просив долучити до матеріалів справи відеозапис фіксації правопорушення, який на його вимогу надав відповідач.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, скористався правом надання відзиву. Просив суд відмовити у задоволенні позову, з підстав наявності вини водія у скоєнні адміністративного правопорушення.

Судом постановлено про розгляд справи у відсутності сторін, що відповідає приписам ст. 205 КАС України.

Дослідивши письмові матеріали справи, відеозапис, судом встановлено такі обставини та зміст спірних правовідносин.

Згідно постанови серія ЕАМ № 2721470 від 22.06.2020, ОСОБА_1 , 22.06.2020 о 09.34 год., на 152 км автодороги М04, керуючи службовим автотранспортом марки «Тойота Камри» номерний знак « НОМЕР_1 » не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41 «Стоп контроль» здійснив рух без зупинки, чим порушив п. 8.4.в Правил дорожнього руху України «Порушення вимог заборонних знаків», чим скоїв правопорушення передбачене ст. 122 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 5 розділу «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху України встановлено інформаційно-вказівні знаки,не виконав вимоги знаку 3.41 «Стоп контроль», здійснив рух без зупинки, чим порушив п.8.4 в. Правил .

Згідно з п. 8.4 «в» Правил дорожнього руху України заборонні знаки, запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту спірної постанови випливає, що підставою для притягнення особи до відповідальності слугувало те, що Позивач порушив вимоги знаку 3.41 «Стоп контроль», здійснив рух без зупинки, чим порушив п.8.4 в. Правил дорожнього руху України.

Разом з цим, судом встановлено, що Відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування, не надано жодних доказів вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про не підтвердження наявності в діях Позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При цьому, суд вважає безпідставними доводи Відповідача в якості доказу вчинення Позивачем адміністративного правопорушення пояснень поліцейського, який склав спірну постанову, адже під час складення постанови у справі про адміністративне правопорушення Відповідач діяв як службова особа інспектор патрульної поліції, тому свідчення зазначеної особи не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху. Доводи Позивача про відсутність вини у вчинені правопорушення підтверджується відеозаписом, яка останньому надана Відповідачем за запитом. В оскаржуваній постанові зазначено «здійснив рух без зупинки». Однак, з відеозапису не вбачається, транспортний засіб марки «Тойота Камри» 22.06.2020 о 09.34 на 152 км автодороги М04, здійснював рух.

Приймаючи рішення по суті заявлених вимог, суд бере до уваги і висновки Верховного Суду, висловлені у постанові від 26.04.2018 р. у справі №338/1/17 де останній вказав про те, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Підсумовуючи вищевикладене, та з урахуванням того, що Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, а всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, суд дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення Позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення та, як наслідок, неправомірність притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Пронин проти України від 18.07.2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Резюмуючи викладене, слід зробити висновок, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП.

Водночас, суд вважає необґрунтованими доводи позивача з приводу місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки після рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015, після його прийняття норми КУпАП, зокрема ст. 258 КУпАП, зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції, розповсюджено вимоги ч.4 ст.258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Згідно пунктів 4,5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 №1395, інспектор патрульної поліції складає постанову про накладення адміністративного стягнення за частинами 1,2, 3 ст.122 КУпАП без складання протоколу.

Стаття 286 КАС України дозволяє суду скасувати рішення суб`єкта владних повноважень рішення та прийняти один із пропонованих даною нормою варіантів, у тому числі і закрити провадження у справі, у випадку відсутності у діях правопорушника складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення встановленого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 22.06.2020 року серії ЕАМ № 2721470 підлягає скасуванню. Отже, позов підлягає задоволенню частково шляхом скасування постанови та закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 2, 9,72, 77, 78, 242-246, 250, 256 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського інспектора роти №2 батальйону №2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції України Юрченко Сергія Андрійовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського інспектора роти №2 батальйону №2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції України Юрченко Сергія Андрійовича серії ЕАМ № 2721470 від 22.06.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський інспектор роти №2 батальйону №2 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції України Юрченко Сергій Андрійович, юридична адреса: м. Дніпро, вул. Троїцька площа, 2 - А.

Повне рішення складено та підписано без його проголошення 16.11.2020 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак