Справа № 160/8737/20
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 160/8737/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку

письмового провадження

в м. Дніпрі апеляційну скаргу Криворізької міської ради

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року (головуючий суддя - Верба І.О.)в адміністративній справі

за позовом Криворізької міської ради

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Криворізька міська рада (далі - Позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - Відповідач-1), Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - Відповідач-2), Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - Відповідач-3), в якому просила скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Загребельської Дани Сергіївни про стягнення виконавчого збору від 07.07.2020 у розмірі 21 312 грн в рамках виконавчого провадження №62491331.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач, зокрема, зазначив, що він 17.06.2020 отримав постанову суду апеляційної інстанції від 03.06.2020 у справі № 160/10426/19, із урахуванням необхідності розгляду порушеного питання на сесії міської ради, виконати виконавчий лист без додержання процедури та прийняти рішення у десятиденний строк з дня отримання постанови було неможливо, у зв`язку із чим Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що порушує майнові інтереси територіальної громади.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено (а.с.126-129).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, зокрема, зазначив, що оскільки судове рішення до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження виконано не було, у Відповідача були законні підстави для стягнення з позивача виконавчого збору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга, із посиланням на порушення норм матеріального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, містить вимогу про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що процедура розроблення, обговорення, винесення проектів рішень на розгляд та затвердження сесії міської ради має чітко регламентований законодавством та нормативно-правовими актами характер і не може бути проведена в будь-який час. Позивач зазначає, що у нього не було передбаченої законодавством можливості негайно виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 року у зв`язку з обов`язком дотримання відповідної процедури прийняття рішень. Також Позивач вказує, що державним виконавцем не було вчинено дій, направлених на примусове виконання рішення суду.

Відповідачами надано єдиний відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 у справі № 160/10426/19, залишеним без змін постановою суду апеляційної інстанції від 03.06.2020, позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Криворізької міської ради щодо не прийняття рішення за результатами розгляду заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 29 грудня 2018 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для реконструкції автостоянки (нежитлової будівлі сторожки та вимощення) під автозаправний комплекс за адресою: вул. Бикова, 19 у Саксаганському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області;

- зобов`язано Криворізьку міську раду розглянути заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 29 грудня 2018 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для реконструкції автостоянки (нежитлової будівлі сторожки та вимощення) під автозаправний комплекс за адресою: вул. Бикова, 19 у Саксаганському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та прийняти рішення за результатами розгляду цієї заяви відповідно до статті 123 Земельного кодексу України.

Постанова суду апеляційної інстанції від 03.06.2020 у справі №160/10426/19 отримана Криворізькою міською радою 17.06.2020 за вх. № 1330/12.

16.06.2020 Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №160/10426/19.

За заявою стягувача від 03.07.2020 постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Загребельської Даною Сергіївною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №62491331 з примусового виконання виконавчого листа № 160/10426/19, виданого 16.06.2020 Дніпропетровським окружним адміністративним судом, у пункті 3 постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 21 312 грн.

07.07.2020 державним виконавцем в рамках виконавчого провадження №62491331 прийнято оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 21 312 грн.

Постанови від 07.07.2020 про відкриття виконавчого провадження № 62491331 та стягнення виконавчого збору отримані Криворізькою міською радою, боржником у виконавчому провадженні, 13.07.2020.

03.09.2020 державному виконавцю за вх. № 8406 надійшла заява Криворізької міської ради про фактичне виконання в повному обсязі рішення суду у справі № 160/10426/19 шляхом прийняття 26.08.2020 рішення № 4998, у якій міська рада просила закрити виконавче провадження на підставі частини дев`ятої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

08.09.2020 державним виконавцем прийнято постанову про виправлення помилки у процесуальному документі у зв`язку із допущенням технічної помилки, у зв`язку із чим постановлено внести виправлення до документу «Постанова про стягнення виконавчого збору» від 07.07.2020, а саме виправити розмір виконавчого збору з 21 312 грн на 18 892 грн.

Порядок нарахування та стягнення виконавчого збору врегульований Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до абзацу другого частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VIII у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста статті 26 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (частина третя статті 26 Закону № 1404-VIII).

Згідно із частиною четвертою статті 27 Закону № 1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частиною п`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини дев`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Частиною третьою статті 287 КАС України визначено, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Пунктом 3 «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5) встановлено, що органами державної виконавчої служби, зокрема, є Управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень).

Пунктом 8 Інструкції № 512/5 визначено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону.

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Постанову про стягнення виконавчого збору державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) та не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилає сторонам виконавчого провадження.

Із аналізу Закону № 1404-VIII вбачається, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання рішення, про стягнення виконавчого збору державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження, при цьому одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем приймається постанова про стягнення виконавчого збору у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Матеріалами справи підтверджено, що 07.07.2020 державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 62491331 з примусового виконання виконавчого листа № 160/10426/19, виданого 16.06.2020 Дніпропетровським окружним адміністративним судом, та пунктом 3 постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 21 312 грн.

07.07.2020 державним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 62491331 прийнято оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 21 312 грн.

08.09.2020 державним виконавцем прийнято постанову про виправлення помилки у процесуальному документі у зв`язку із допущенням технічної помилки, у зв`язку із чим постановлено внести виправлення до документу «Постанова про стягнення виконавчого збору» від 07.07.2020, а саме виправлено розмір виконавчого збору з 21 312 грн на 18 892 грн.

Таким чином, з урахуванням внесених змін, оскаржуваною постановою вирішено стягнути з боржника у виконавчому провадженні виконавчий збір у розмірі 18 892 грн.

Частиною третьою статті 27 Закону № 1404-VIII встановлено, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-IX мінімальна заробітна плата на 2020 рік у місячному розмірі з 1 січня становить 4 723 грн.

Враховуючи вищевикладене, оскаржувана постанови про стягнення з Позивача виконавчого збору є правомірною в частини визначення розміру виконавчого збору - 18 892 грн (4 х 4 723 грн).

Щодо доводів Позивача про неможливість виконати судове рішення у зазначений державним виконавцем десятиденний строк, або прискорити виконання судового рішення, як підставу неправомірності постанови про стягнення виконавчого збору, колегія зазначає, що з набранням чинності Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII правила початку примусового виконання рішення змінилися, а саме положення щодо надання боржнику строку для добровільного виконання рішення, сплив якого обумовлював початок примусового виконання, у даному Законі, відсутні.

Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 у справі № 802/503/17 зазначив, що Закон № 606-XIV не містив вимог щодо необхідності стягнення виконавчого збору одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження. З набранням чинності Законом № 1404-VIII правила стягнення виконавчого збору змінилися.

Частиною 4 статті 27 Закону № 1404-VIII передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Таким чином, стягнення виконавчого збору є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до виконання рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження.

Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до частини 9 статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

У свою чергу, згідно із пунктом 9 частини першої 1 статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 року у справі № 160/10426/19 набрало законної сили 03.06.2020, станом на дату відкриття виконавчого провадження (07.07.2020) рішення суду боржником виконано не було.

Рішення суду боржником виконано лише 26.08.2020, шляхом прийняття міською радою рішення від 26.08.2020 № 4998, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, станом на дату відкриття виконавчого провадження (07.07.2020) рішення суду боржником виконано не було.

Враховуючи, що судове рішення до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження виконано не було, у спірних правовідносинах наявні законні підстави для стягнення з Позивача виконавчого збору.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову у задоволенні адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 11 вересня 2020 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року у справі №160/8737/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова