Справа № 480/5759/20
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2020 року Справа № 480/5759/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/5759/20 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головне управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,-
В С Т А Н О В И В:
Свої вимоги мотивує тим, зазначений відповідачем в податковій вимозі податковий борг із податку на нерухоме майно, від`ємне від земельної ділянки на суму 1519,98 грн міг
Протиправність податкової вимоги на належне позивачу майно також полягає в тому, що за спірною податковою вимогою від 03.08.2020 податкова застава запроваджується з 02.08.2020, тобто до дати прийняття податкової вимоги, що законним бути не може.
Також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.
Ухвалою від 08.09.2020 відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечував та зазначив, що нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які є власниками об`єктів житлової нерухомості контролюючими органами здійснюється на підставі ст. 266 ПК України та ст.102 ПК України, де встановлені строки давності та їх застосування.
Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_2 знаходиться квартира за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 137,0 кв.м. (житлова площа 69,3 кв. м.).
Відповідно до пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Затверджені ставки оприлюднюються на офіційних сайтах органів самоврядування.
Рішеннями Конотопської міської ради від 24.06.2015 "Про встановлення окремих місцевих податків та зборів", від 28.01.2016 та 26.01.2017 "Про внесення змін до рішення міської ради від 24.06.2015 "Про встановлення окремих податків і зборів" встановлені ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів та нежитлової нерухомості на 2015-2018 роки в залежності від виду об`єкту нерухомого майна.

Відповідно до п.п. .266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

На підставі наявної інформації в контролюючому органі з даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ГУ ДПС у Сумській області було прийнято податкові повідомлення-рішення форми "Ф": № 0-1820 від 17.04.2019 на суму 716,68 грн, за 2018 рік, яке 28.05.2019 було надіслане позивачу та № 0-1820 від 19.05.2020 на суму 803,30 грн за 2019 рік, яке 25.05.2020 було надіслане позивачу, наголошує, що відомості, щодо апеляційного оскарження податкового повідомлення - рішення, на дату формування вимоги, у контролюючого були відсутні.

Відповідач пояснює, що грошові зобов`язання, які вказані в зазначених податкових повідомленнях - рішеннях позивачем не сплачені, в зв`язку з чим, станом на 28.09.2020, в інтегрованій картці платника рахується податковий борг на загальну суму 1519, 98 грн.

На виконання норм чинного законодавства, ГУ ДПС у Сумській області винесло податкову вимогу від 03.08.2020 № 47124-50, згідно якої ОСОБА_2 зобов`язаний сплатити податковий борг у розмірі 1519, 98 грн.

ГУ ДПС у Сумській області акцентує увагу суду на тому, що ОСОБА_1 не погоджується саме з сумою боргу, яка визначена оскаржуваною вимогою, адже не заперечує наявність боргу та не сплату грошового зобов`язання по податковому повідомленню - рішенню № 0-1820 від 17.04.2019 на суму 716,68 грн.

На підставі викладеного, ГУ ДПС у Сумській області вважає, що податкова вимога № 47124-50 від 03.08.2020 є законною та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства, у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності відповідно до вимог ст. 90 КАС України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5), якому на праві приватної власності належить нерухоме майно - квартира АДРЕСА_2 , площа квартири згідно з витягу з Єдиного державного реєстру нерухомого майна становить 137 кв. м.

03.08.2020 ГУ ДПС у Сумській області прийнято спірну вимогу № 47124-50 на суму 1519,98 грн (а.с. 6).

Порядок сплати податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, встановлений статтею 266 ПК України. Так, 266.1.1. Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до пункту 266.2.1. ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до пункту 266.3, 266.4, 266.5 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

База оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до п. 266.6.1, п. 266.7 ст. 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

17.04.2019 ГУ ДФС у Сумській області прийнято податкове повідомлення-рішення від № 0-1820, яким ОСОБА_2 нараховано податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 716,68 грн, яке є узгодженим.

19.05.2020 ГУ ДПС у Сумській області прийнято податкове повідомлення-рішення № 0-1820, яким ОСОБА_2 нараховано податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 803,30 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.07.2020 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0-1820 від 19.05.2020 відмовлено, станом на день винесення оскаржуваної податкової вимоги, рішення не набрало законної сили.

Так, відповідно до підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - це письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Під грошовим зобов`язанням платника податків, згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, розуміється сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Під податковим боргом, при цьому, розуміється сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового! боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Відповідно до пункту 88.1 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Підпунктом 89.1.2 пункту 89 статті 89 ПК України встановлено, що право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

В даному випадку підставою для прийняття оскаржуваної податкової вимоги стала наявність податкового зобов`язання, в тому числі за податковим повідомленням-рішенням відповідача від 19.05.20 № 0-1820 в розмірі 803,30 грн.

Однак, як встановлено судом вказане податкове повідомлення - рішення є не узгодженим в силу приписів абзацу 4-го пункту 56.18 статті 56 ПК України.

Відтак законні підстави для оформлення податкової вимоги у розумінні абзацу 1 пункту 59.1 статті 59 ПК України у відповідача були відсутні, у зв`язку з чим суд визнає, позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем заявлено клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

Вартість понесених витрат підтверджується договором про надання правової допомоги, укладеного 25 вересня 2020 року з адвокатом Тукманом Є.Г. Вартість наданої адвокатом правової допомоги складає 2900 грн за кожну годину роботи адвоката (пункт 4.2 договору) (а.с. 14).

Надано також акт приймання-передачі наданих послуг від 25.09.2020, відповідно до якого на здійснення особистого прийому клієнта з питання надання консультації про положення законодавства адвокатом витрачено 1 години; розроблення, структуризація та складання процесуальних документів адвокатом витрачено 3 години; надання клієнту розяснень зі спірних правовідносин по справі аспекті правозастосовчої практики в аналогічних справах - 1 години (а.с. 15).

Сплата 7000 грн в рахунок вартості наданих послуг підтверджується копією прибуткового касового ордеру № 1-25-09/20 від 25.09.2020 (а.с. 16).

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 3. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається зі змісту акту виконаних робіт та матеріалів справи, обсяг доданих до позовної заяви документів не є значним. Матеріали справи не містять відомостей, що збиранням доданих до позовної заяви документі займався саме адвокат. Доказів, що адвокат надавав письмові консультації позивачу у зв`язку з розглядом справи та звертався із письмовими заявами до відповідача матеріали справи не містять. Згідно копії договору та акту приймання-передачі наданих послуг місцем провадження адвокатської діяльності Тукман Є.Г. є місто Київ., ОСОБА_1 проживає в місті Конотоп та саме з міста Конотоп Ільченко Євгенією Олександрівною були направлені всі заяви по даній справі. Тобто направлення всіх заяв було здійснено без участі адвоката. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що час та обсяг заявлених адвокатам послуг не є співмірним з розміром витрат на правничу допомогу.

Ціна позову в даній справі - 1519,98 грн. Справа не відноситься до категорії складних та розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Тому суд доходить до висновку, що складність справи та ціна позову є явно не співмірними з вартістю витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи, складність справи та виконаних адвокатом робіт, підтверджений обсяг наданих адвокатом послуг, ціну позову, суд вважає необхідним стягнути на користь ОСОБА_1 , судові витрати в розмірі 500 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Сумській області від 03.08.2020 № 47124-50 про сплату ОСОБА_2 податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 1519,98 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Сумській області () на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) судові витрати в розмірі 500 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал