Справа № 620/1859/20
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року м. Чернігів Справа № 620/1859/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

за участі секретаря - Гайдука С.В.,

представника позивача - Шокура А.Ю.,

представника відповідача - Качанка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень та вимоги,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) 26.05.2020 (відповідно до відбитку штампу на конверті) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі - ГУДПС у Чернігівській області), у якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача по проведенню перевірки, оформленої актом документальної планової виїзної перевірки від 28.02.2020 №256/33/280711087;

- визнати протиправними та скасувати рішення відповідача:

податкові повідомлення-рішення від 26.03.2020 №, №5, №5, №5, №5, №5;

рішення від 26.03.2020 №5 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску;

рішення від 26.03.2020 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску;

вимогу від 26.03.2020 №Ф-5 про сплату боргу (недоїмки).

Свої позовні вимоги мотивує тим, що, незважаючи на недопуск до перевірки посадових осіб відповідача, за відсутності правових підстав, ГУДПС у Чернігівській області була розпочата планова невиїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 в приміщенні ГУДПС у Чернігівській області. При цьому, перевірка проводилась за відсутності первинних, бухгалтерських документів, з грубим порушенням вимог Податкового кодексу України.

Ухвалою судді від 15.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підтовче засідання.

Ухвалою суду від 10.09.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів.

Ухвалою суду від 15.10.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною секретарем до протоколу судового засідання, підготовче провадження у справі закрито.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їз задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні та зазначив, що повідомлення про проведення перевірки було надіслано ОСОБА_1 на її податкову адресу та вручене з урахуванням вимог статті 42 Податкового кодексу України. Крім того, з метою реалізації повноважень щодо проведення перевірки, посадовими особами контролюючого органу здійснено вихід за місцем реєстрації позивача, однак платник податків там не знаходився. При пред`явленні ОСОБА_1 направлень на перевірку за місцем здійснення підприємницької діяльності, позивачем було відмовлено в їх підписанні, про що складено акт. Вказаний факт став підставою для проведення перевірки, в ході якої виявлено порушення платником податків вимог податкового законодавства, у зв`язку із чим ГУДПС у Чернігівській області винесено спірні рішення.

Позивачем надано відповідь на відзив, у якій ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з таких обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 була зареєстрована як фізична особа-підприємець, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис. Разом з тим, відповідно до відображеної у реєстрі інформації, 07.02.2020 проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності позивача (номер запису 4022987) (а.с. 52-58).

На підставі плану-графіка проведення документальних планових перевірок, вимог пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 77.4 ст. 77, ст. 82 Податкового кодексу України, п. 1 ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», наказом в.о. начальника ГУДПС у Чернігівській області від 28.01.2020 №246, з 10.02.2020 передбачено проведення документальної планової перевірки ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства (з 01.01.2017 по 31.12.2019), з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (з 01.01.2011 по 31.12.2019) тривалістю 10 робочих днів (а.с. 149).

Вказаний наказ з повідомленням від 28.01.2020 №54/25-01-33-04-08 направлений на адресу ОСОБА_1 та вручений позивачу 11.02.2020, що підтверджується підписом у рекомендованому повідомленні (а.с. 146).

Разом з тим, 10.02.2020 відповідно до направлень від 10.02.2020 №360, від 06.02.2020 №338 (а.с. 147, 148), посадовими особами ГУДПС у Чернігівській області, з метою проведення планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 здійснено вихід за місцем її реєстрації, однак встановлено факт відсутності позивача, про що складено відповідний акт №71/33 (а.с. 150).

Надалі, 10.02.2020 посадовими особами контролюючого органу здійснено виїзд за адресою здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 , де складено акт про відмову від підпису направлень для проведення перевірки №72/33/ НОМЕР_1 (а.с. 151).

Позивач зазначає, що вона не допускала інспекторів до перевірки, оскільки не була попереджена в законний спосіб про її проведення. Крім того, позивач попередила, що припинила підприємницьку діяльність.

Представник позивача зазначав, що ОСОБА_1 відмовилась від підписання направлень, про що інспектори склали відповідний акт та покинули приміщення магазину. Документи, які стосуються плану проведення перевірки, ФОП ОСОБА_1 не надавала (а.с. 112).

28.02.2020 ГУДПС у Чернігівській області складено акт про результати документальної планової виїзної перевірки позивача №256/33/ НОМЕР_1 (а.с. 25-45), у якому зазначено, що за наслідками контрольного заходу, який відбувався у період з 10.02.2020 по 21.02.2020 за адресою АДРЕСА_1 , встановлено порушення позивачем податкового законодавства, а саме:

- п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України та Порядку обліку платників податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, - не подано повідомлення про об`єкти оподаткування (за формою №20-ОПП);

- ст. 44, п. 177.10 ст. 177, пп. 296.1.1 п. 296.1 ст. 296 Податкового кодексу України, абз. 6 п. 6 ст. 128 Господарського кодексу України та п. 1 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, що ведуть суб`єкти підприємницької діяльності, крім осіб, які обрали спрощену систему і які ведуть незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481, - книга обліку доходів і витрат на перевірку не надана;

- ст. 177 Податкового кодексу України - ФОП ОСОБА_1 завищено витрати, безпосередньо пов`язані з отриманням доходів через віднесення їх до складу непідтверджених документально витрат у 2017 році на 316 698,68 грн., у 2018 році на 954 304,94 грн. та у 2019 році на 1 192 440,11 грн.;

- ст. 177 Податкового кодексу України - встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 чистого оподатковуваного доходу за 2017 рік на 316 698,68 грн., за 2018 рік на 908 528,61 грн. та за 2019 рік на 1 191 302,15 грн.

Усього донараховано податку на доходи фізичних осіб за актом перевірки - 34 975,30 грн., в тому числі за 2017 рік - 57 005,76 грн., за 2018 рік - 163 535,15 грн., за 2019 рік - 214 434,94 грн.;

- пп. 1.1 п. 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України - платником податку занижено суму військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за результатами 2017-2019 років на суму 36 247,94 грн.;

- п. 181.1 ст. 181, п. 183.2, 183.10 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 1871 ст. 187, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, а саме: ФОП ОСОБА_1 , перебуваючи на загальній системі оподаткування, здійснила операції з реалізації товарів (послуг) на загальну суму, що перевищила 1 000 000,00 грн. та не виконала вимог щодо подання заяви про обов`язкову реєстрацію платником податку на додану вартість, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за період з 12.03.2019 по 08.07.2019 у загальній сумі 93 663,32 грн., у тому числі за березень 2019 року в сумі 15 104,00 грн., за квітень 2019 року в сумі 21 439,07 грн., за травень 2019 року в сумі 27 741,34 грн., за червень 2019 року в сумі 28 937,20 грн., за липень 2019 року в сумі 441,72 грн.

Донараховано податку на додану вартість за актом перевірки - 93 663,32 грн.

- п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: строки реєстрації податкових накладних;

- абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме: встановлено несвоєчасну сплату ФОП ОСОБА_1 єдиного соціального внеску за 1-2 кв. 2015 року, за 2-4 кв. 2016 року, за 1 кв. 2017 року, за 3-4 кв. 2018 року та за 1-4 кв. 2019 року;

- пп. 2 п. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - занижено суму єдиного соціального внеску за 2017 рік на 57 001,71 грн., за 2018 рік на 127 773,36 грн., за 2019 рік на 143 217,36 грн.

Донарахованого єдиного соціального внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу всього на суму 327 992,43 грн., в тому числі за 2017 рік на 57 001,57 грн., за 2018 рік на 127 773,36 грн., за 2019 рік на суму 143 217,36 грн.

На підставі висновків, викладених у акті перевірки, ГУДПС у Чернігівській області складено та направлено щодо ФОП ОСОБА_2 :

1) податкові повідомлення-рішення від 26.03.2020:

№5, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 117 079,16 грн. (93 663,32 грн. за основним платежем та 23 415,84 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) (а.с. 10-11);

№5, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 543 719,13 грн. (434 975,30 грн. за основним платежем та 108 743,83 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) (а.с. 12-13);

№5, яким позивачу нараховано штраф в сумі 510,00 грн. (а.с. 14-15);

№5, яким позивачу нараховано штраф в сумі 3524,05 грн. (а.с. 16, 22);

№5, яким позивачу нараховано штраф в сумі 170,00 грн. (а.с. 17, 23);

№5, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на суму 45 309,93 грн. (36 247,94 грн. за основним платежем та 9 061,99 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями) (а.с. 18);

2) рішення від 26.03.2020 №5 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму 56 976,92 грн. (а.с. 19);

3) рішення від 26.03.2020 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 962,56 грн. (штраф 899,34 грн., пеня 63,22 грн.) (а.с. 20);

4) вимогу про сплату боргу від 26.03.2020 №Ф-5 на суму 327 992,43 грн. (а.с. 21, 24).

Вказані рішення контролюючого органу отримані ФОП ОСОБА_1 06.04.2020 та оскаржені позивачем в адміністративному порядку (а.с. 64-69). Рішенням ДПС України від 15.05.2020 №16202/6/98-00-88-01-01-06 скаргу позивача розглянуто в частині податкової вимоги від 26.03.2020 №Ф-5 та рішень від 26.03.2020 №5, №, які залишено без змін (а.с. 71-72).

Акт перевірки отримано позивачем 13.05.2020, після повторного надсилання (04.03.2020 акт повернувся до ГУДПС у Чернігівській області з відміткою пошти «неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача»), у зв`язку із чим заперечення на нього подано 18.05.2020 (а.с. 49-50, 108).

Відповідь на заперечення на акт перевірки надана ГУДПС у Чернігівській області листом від 27.05.2020 за №1720/К/25-01-33-05-12, отриманим ФОП ОСОБА_1 01.06.2020 (а.с. 154-155).

Враховуючи наведене, вважаючи проведену відповідачем перевірку незаконною, а спірні рішення - протиправними, ОСОБА_1 звернулась до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно із пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За правилами підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Статтею 77 Податкового кодексу України визначено урегульовано порядок проведення документальних планових перевірок.

Так, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Суд звертає увагу, що зазначені у статті 77, пункті 81.1 статті 81 Податкового кодексу України обставини є юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує подальшу реалізацію контролюючим органом свого права на проведення документальної планової перевірки. При цьому, лише дотримання цих вимог може бути належною підставою для призначення та проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки (пункт 81.1 статті 81 Податкового кодексу).

Отже, з наказом про виїзну планову перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вище вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні, наказ про проведення з 10.02.2020 планової виїзної перевірки ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця було фактично отримано позивачем 11.02.2020, що підтверджується підписом позивача у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 109). Разом з тим, не отримавши передбаченого Податковим кодексом України підтвердження повідомлення ОСОБА_1 про проведення перевірки, посадовими особами ГУДПС у Чернігівській області 10.02.2020 здійснено вихід за місцем здійснення нею підприємницької діяльності.

У поданому позові позивач наголошувала, що за наведених вище обставин ОСОБА_1 фактично не допустила перевіряючих до здійснення перевірки, не надавши їм ні документи бухгалтерського обліку, що стосуються предмету перевірки, ні журналу реєстрації перевірок. Більш того, позивач зазначає, що на момент здійснення контрольного заходу, вона припинила свою підприємницьку діяльність, що належним чином відображено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У магазині, куди інспектори вийшли на перевірку, господарську діяльність здійснювала інша особа.

Відповідно до положень пункту 81.2 статті 81 Податкового кодексу України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Разом з тим, незважаючи на зазначені вимоги податкового законодавства, посадовими особами ГУДПС у Чернігівській області, всупереч прямої вказівки вказаної вище норми права, складено акт відмови ФОП ОСОБА_1 від підпису направлень для проведення документальної планової виїзної перевірки від 10.02.2020 №72/33/ НОМЕР_1 (а.с. 110). Представник відповідача зазначав, що відповідно до пункту 81.1 статті 81 Кодексу акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Однак, суд наголошує, що відмова платника податків (позивача) від підпису у направленні на перевірку та складення посадовими особами акта, який засвідчує факт такої відмови, не є тотожним акту, який має складатись посадовими особами у разі відмови платника податку у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки. Дотримання вказаних процесуальних вимог є обов`язковим, оскільки вказані акти є різними за своєю правовою природою та, відповідно, надають посадовим особам контролюючого органу різні повноваження під час здійснення заходів контролю.

Пунктом 81.2 статті 81 Податкового кодексу України установлено, що у разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Оскільки позивач не була повідомлена про проведення планової виїзної перевірки у передбачений чинним законодавством спосіб, станом на 07.02.2020 припинила підприємницьку діяльність та не здійснювала її за адресою: АДРЕСА_2 , про що повідомила інспекторів, відмовилась від будь-яких підписів, журнал реєстрації перевірок та будь-які інші документи не надавала, що відображено в акті перевірки, суд приходить до висновку про неможливість проведення перевірки, про що мав бути складений відповідний акт.

Однак, не зважаючи на наведене, в порушення вимог податкового законодавства, посадовими особами ГУДПС у Чернігівській області у період з 10.02.2020 по 21.02.2020 проведено заплановану перевірку господарської діяльності ОСОБА_1 , про що складено відповідний акт від 28.02.2020 №256/33/ НОМЕР_1 . При цьому, як вбачається з відображеної у акті перевірки інформації, така перевірка проведена в приміщенні податкової за адресою: АДРЕСА_1 . Під час перевірки, у зв`язку із ненаданням позивачем документів, було використано відомості з інформаційної системи «Податковий блок». Тобто, висновок ГУДПС у Чернігівській області про порушення позивачем вимог податкового законодавства ґрунтується виключно на інформації, яка була доступна перевіряючим у певних податкових базах.

Зазначене підтверджується листом від 18.02.2020 №1169/К/25-01-33-12, наданим на заяву позивача від 11.02.2020, у якому ГУДПС у Чернігівській області повідомляє, що станом на дату надання відповіді триває проведення планової документальної перевірки ФОП ОСОБА_1 , у зв`язку із чим позивачу запропоновано надати всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки (а.с. 46, 113).

Разом з тим, Податковим кодексом України не передбачено право посадових осіб контролюючого органу на проведення документальної планової виїзної перевірки в приміщенні контролюючого органу у разі відмови платника податку від допуску посадових осіб до проведення перевірки чи відмови від підпису у направленні на перевірку.

Відповідно до вказаних вище положень Кодексу, які не мають розширеного тлумачення, документальна планова виїзна перевірка проводиться виключно за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 17.05.2019 (справа №823/2530/18), від 11.06.2019 (справа №823/882/17).

Таким чином, наведені порушення в сукупності призвели до того, що ГУДПС у Чернігівській області обмежило ОСОБА_1 у праві прийняти участь в проведенні перевірки (дослідження документів, які підтверджують господарську діяльність позивача, та інших документів, які стали підставою для встановлених порушень), так як вона здійснювалась з порушенням норм Податкового кодексу України у приміщенні контролюючого органу, а не за місцезнаходженням позивача, як того вимагають норми Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі «Золотас проти Греції» ЄСПЛ зазначив, що стаття 1 Протоколу №1, яка має за головну мету захистити особу від будь-якого посягання держави на повагу до її майна, може також вимагати позитивних зобов`язань, відповідно до яких держава має вжити певних заходів, необхідних для захисту права власності, зокрема, якщо існує прямий зв`язок між заходом, якого заявник може правомірно очікувати від влади, і ефективним користуванням ним своїм майном (Zolotas v. Greece, № 66610/09). Подібний висновок викладений у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Капітал Банк АД проти Болгарії» (Capital Bank AD v. Bulgaria, № 49429/99).

Разом з тим, суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в пунктах 70, 71 рішення у справі RYSOVSKYY v. UKRAINE («Рисовський проти України») заява №29979/04, у яких Європейським судом з прав людини підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування», відповідно до якого, в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява №48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява №21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява №10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Крім того, в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява №55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року, Європейський суд з прав людини наголосив, що саме на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій та мінімізують ризик помилок.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем, за відсутності наданих на те чинним законодавством України повноважень, в порушення вимог Податкового кодексу України, було фактично проведено документальну невиїзну перевірку ОСОБА_1 , особливості якої визначені іншими нормами Податкового кодексу України, чим порушено принцип «належного урядування». При цьому, такий вид перевірки не відповідає ні змісту наказу на проведення перевірки, ні направлень.

У свою чергу, проведення перевірки у встановленому законом порядку є передумовою для прийняття податковим органом відповідних рішень у разі встановлення порушень, а тому, у випадку недотримання встановлених вимог та, як наслідок, визнання перевірки протиправною, у контролюючого органу відсутні підстави для застосування до платника податків відповідальності за результатами виявлених порушень.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що у випадку встановлення незаконноості перевірки, прийнятий за її наслідками акт індивідуальної дії автоматично має бути визнаний протиправно (постанови від 23.01.2018 у справі №804/12558/14, від 28.01.2020 у справі №818/998/17).

Згідно із частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень та вимоги - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області щодо проведення документальної планової виїзної перевірки ОСОБА_1 , оформленої актом від 28.02.2020 №256/33/280711087.

Визнати протиправними та скасувати:

податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 26.03.2020 №5, №5, №5, №5, №5, №5;

рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 26.03.2020 №5 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску;

рішення Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 26.03.2020 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску;

вимогу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області від 26.03.2020 №Ф-5 про сплату боргу (недоїмки).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 11 350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 18 листопада 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області (, вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів,14000).

Суддя С.В. Бородавкіна