Справа № 766/8402/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 766/8402/20
Головуючий в 1 інстанції:

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 31 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чорноморської митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

27 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил від 15 квітня 2020 року №0059/50800/20 про визнання його винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 68 995,14 грн.

Головною тезою позову ОСОБА_1 є те, що правопорушення, в якому його звинувачують, передбачає вину тільки у формі умислу, а саме: досягнення правопорушником протиправної мети неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Водночас у Декларації № UA 508040/2020/001687 ним, як митним брокером, вказані відомості, що містилися в документах постачальника і у нього не було жодних підстав, указувати інші відомості щодо найменування товару.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 31 серпня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив із того, що аналіз диспозиції статті 485 Митного кодексу України свідчить про те, що наведені в неї варіанти дій, які являють собою об`єктивну сторону даного правопорушення, можуть бути вчинені як умисно (в тому числі з непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю). Тобто, особа, відповідальна за передбачені цією статтею дії, може прямо і не бажати настання відповідної мети, однак повинна усвідомлювати можливість настання наслідків своїх дій у вигляді неналежної сплати митних платежів.

Як зазначив суд, такої позиції дотримується і Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2018 року у справі №760/20661/15-а.

Також, суд указав, що підставою для висновку про наявність в діях правопорушника умисних дій, є його досвід у сфері діяльності, що пов`язана з митним оформленням товарів за зовнішньоекономічними договорами та прийняте митницею рішення про визначення коду товару за УКТ ЗЕД.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Підставами для скасування судового рішення скаржник вважає помилковість висновків суду першої інстанції щодо наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України. Так, на його думку, об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у зазначенні декларантом в митній декларації неправдивих відомостей, необхідних, зокрема, для визначення коду товару. Водночас, як стверджує скаржник, в оскаржуваній постанові митного органу, так само як і в оскаржуваному рішенні суду не міститься інформації щодо будь - яких інших порушень ніж помилкове визначення декларантом коду УКТ ЗЕД. Понад те, як указує скаржник, встановлено, що опис товару, заявлений в митній декларації, відповідає опису, що зазначений в товаросупровідних документах.

Керуючись правовими висновками Верховного Суду, що викладені в постанові від 14.02.2020 р. у справі №640/5078/17, ОСОБА_1 наголошує, що сам по собі факт неправильності визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД не становить склад порушення митних правил передбаченого ст. 485 Митного кодексу України. Указуючи на помилковість висновків суду, що дане правопорушення може бути вчинено за необережністю, скаржник зазначає, що суб`єктивна сторона правопорушення, що є предметом розгляду, є тільки прямий умисел, а саме навмисні дії з відповідною метою.

Чорноморська митниця Держмитслужби, скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, зазначає про її необґрунтованість та безпідставність, а тому просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Доводи Чорноморської митниці Держмитслужби відображають зміст відзиву на позов.

Учасники справи належним чином сповіщені про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, що надає, відповідно до статті 311 КАС України, право розглянути справу в порядку письмового провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу Чорноморська митниця Держмитслужби просить розглядати справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

25.02.2020 р. до відділу митного оформлення №1 митного поста "Херсон" Чорноморської митниці Держмитслужби митним брокером ОСОБА_1 подано електронну митну декларацію UA 508040/2020/001687 для проведення митного оформлення у митному режимі імпорт товару "Клей рідкий AQUENCE PL 110/5, FD 144/2 - водна дисперсія синтетичного полімеру на основі співполімеру етилену та вінілацетату, призначений для холодного та гарячого каширування ДВП до просочених смолами декоративним бумагам чи плівкам ПВХ, розфасований у пластиковий контейнер вагою PL 110/5 1250 кг. - 6шт. - 7500кг., FD 144/2 вагою 1050кг - 8 шт. - 8400 кг клей-розплав гранульований "TECHNOMELT KS 611 BROWN, KS 611 WHITE", виготовлений на основі синтетичного полімеру (співполімер етилену та вінілацетату), полімерних вуглеводів, з вмістом карбонату кальцію в якості наповнювача, та коричневого пігменту на основі сполук заліза, призначений для наклеювання кромок з шпону, меламіну та полімерних матеріалів, не містить наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, розфасований у полімерних матеріалів, розфасований у поліетиленові мішки KS 611 BROWN по 25кг - 120 мішків - 3000 кг, KS 611 WHITE по 25кг - 30 мішків - 750 кг, розміщено на дерев`яних палетах, що заявлені за товаром №1.

Товар заявлено за кодом згідно УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 2,0%).

Разом із декларацією в електронному вигляді ОСОБА_1 були подані контракт, рахунок-фактура, пакувальний лист, автотранспортна накладна, комерційна пропозиція, договір про надання послуг митного брокера, єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів, паспорта безпеки, технічні характеристики, договір на перевезення, довідка про транспортні витрати, рахунок фактура про надання транспортно - експедиційних послуг.

З метою перевірки правильності кваліфікації зазначеного вище товару, встановлення його технічної характеристики, були прийняті рішення про проведення митного огляду та відібрання зразків (проб) товарів. Відповідно до акта про взяття проб (зразків) для проведення експертиз, всього було взято 4 проби, які були пронумеровані та відповідним чином запаковані.

За замовленням Чорноморської митниці Держмитслужби, Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Дермитслужби повинна була визначити характеристики товару, заявленого за №1, для однозначної його класифікації згідно з УКТ ЗЕД (а.с.122-125).

Експертом були досліджені надані зразки товару, а саме:

проба №1 -"Клей рідкий AQUENCE PL 110/5"…

проба №2 - "Клей рідкий AQUENCE PL 144/2"…

проба №3 - "Клей розплав гранульований гранульований "TECHNOMELT KS 611 KS BROWN"…

проба №4 - Клей розплав гранульований гранульований "TECHNOMELT KS 611 KS WHITE" …

Дослідивши визначені показники проб №№1-4 товару за хімічним складом, експерт дійшов висновку, що вони не суперечать опису товару у графі 31 митної декларації UA 508040/2020/001687 від 25.02.2020 р.

Товар експертом був ідентифікований як непрозора рідини білого кольору, з характерним запахом на основі полімеру етилену з вінілацетатом, поліуретану.

25.03.2020р. Чорноморська митниця Держмитслужби прийняла рішення №KT-UA-2020 про визначення коду товару №1 за УКТ ЗЕД - - ставка ввізного мита 5%, оскільки до його складу входить поліуретан.

Позаяк сума несплачених митних платежів за митною декларацію UA508040/2020/001687 від 25.02.2020 р., у зв`язку із заявленням неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару за УКТ ЗЕД, становила 22 998,38 грн., стосовно ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних правил від 25.03.2020 року №0059/50800/20 за ознаками ст. 485 Митного кодексу України.

15.04.2020 р. Чорноморська митниця Держмитслужби прийняла постанову в справі про порушення митних правил №0059/50800/20, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України (неправильне визначення коду товару) та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 68 995,14 грн.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил, процесуальні дії та порядок їх проведення, оскарження постанов у справах про порушення митних правил визначено розділом ХІХ Митного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з частиною першою статті 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Усталена практика Верховного Суду за 2020 р. з цієї категорії справ, свідчить про те, що склад наведеного вище правопорушення, обумовлює наявність у діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція цієї статті передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі митної декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару (справи №159/1687, №640/5078, № 751/1477/17).

За таких підстав, колегія суддів не приймає до уваги аргументи суду першої інстанції, що аналіз диспозиції статті 485 Митного кодексу України дає підстави вважати про наявність при вчиненні даного правопорушення як прямого так непрямого умислу (необережність, недбалість).

Відповідно до статті 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За положеннями статті 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 531 Митного кодексу України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Досліджуючи доводи скаржника про те, що в його діях відсутні ознаки порушення митних правил, суд апеляційної інстанції встановив таке.

Відповідно до статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Докази, що присутні в матеріалах справи, доводять факт наявності складного випадку класифікації товару за митною декларацією UA 508040/2020/001687, адже у процесі контролю правильності заявленого декларантом коду товару, у митного органу виникла потреба у проведенні експертних досліджень.

Є важливим, що експерт у своєму висновку зазначив про правильність визначення декларантом у графі 31 митної декларації UA 508040/2020/001687 від 25.02.2020 р. опису товару.

Разом із тим, за диспозицією частини першої статті 485 Митного кодексу України порушення митних правил має місце, зокрема, у разі заявлення декларантом у митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Тобто сам по собі факт неправильного визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД не становить склад порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, оскільки об`єктивна сторона цього правопорушення полягає саме в заявленні декларантом у митній декларації неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Водночас, Чорноморська митниця не зазначила в оскаржуваному рішенні, які неправдиві відомості в митній декларації зазначив декларант. Звинувачуючи декларанта в тому, що хімічний склад товару, не відповідає характеристикам, заявленим в митній декларації, митниця не наводить з цього приводу жодного доказу.

За змістом частини першої статті 9 та статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваної постанови, колегія суддів дійшла висновку про її протиправність та наявність підстав для скасування.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, суд, зокрема, має право:

- скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Узагальнюючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, за приписами статті 317 КАС України, повинно бути скасоване, оскільки при вирішенні спору мало місце неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, а також неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Абзац 1 частини 1 статті 139 КАС України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, суд апеляційної інстанції вважає можливим стягнути сплачений ним судовий збір за подання позову та апеляційної скарги з бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на загальну суму 1051,00 грн.

Квитанції від 26 червня 2020 року за № ПН1868 на суму 420,40 грн., від 29 вересня 2020 року за №ПН1633 на суму 576,30 грн. та від 19 жовтня 2020 року за №0.0..1 на суму 54,30 грн. знаходяться в матеріалах справи (а.с.65, 170, 178).

Стаття 272 КАС України встановлює особливості апеляційного та касаційного оскарження судових рішень в окремих категоріях адміністративних справ.

Згідно з частиною третьою статті 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Отже, нормами КАС України не передбачено можливості оскарження в касаційному порядку судових рішень суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 31 серпня 2020 року скасувати.

Ухвалити у справі за позовом ОСОБА_1 до Чорноморської митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил нове рішення про задоволення позову.

Скасувати постанову в справі про порушення митних правил від 15 квітня 2020 року №0059/50800/20 про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 68 995,14 грн.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Чорноморської митниці Держмитслужби (код за ) 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко