Справа № 235/6817/20
Суддя: Назаренко Г. В.
Дата ухвалення: 2020-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/235/45/20
Справа № 235/6817/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря Овчаренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12 жовтня 2020 року о 21 годині 58 хвилин на автомобілі марки PEUGEOT 107, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вулиці Михайла Бойчука, де був зупинений двома працівниками Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, оскільки він, начебто, керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим, нібито, порушив п.19.1а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Працівником (який не назвав своє прізвище, посаду та спеціальне звання) було вручено йому постанову серії ЕАМ № 3276476 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно нього за ч.2 ст.122 КУпАП, якою до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Вважав постанову незаконною, оскільки йому не було надано можливості надати свої пояснення щодо відповідної події, не ознайомлено з матеріалами (доказами), які б підтверджували його винуватість, не роз`яснено його права. Крім того, до постанови не приєднано жодного доказу, жодного пристрою, яким би працівник поліції оперував при встановленні факту здійснення адміністративного правопорушення. На підставі наведеного, позивач просив постанову про адміністративне правопорушення скасувати.

У встановлений судом строк відповідач надав відзив, в якому вважав викладені твердження позивача хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, виходячи з наступного. Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3276476 від 12 жовтня 2020 року, о 21 годині 58 хвилин у м. Києві, вулиця Михайла Бойчука, 27, позивач, керуючи транспортним засобом PEUGEOT 107, номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив вимоги п.19.1 (А) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306, - порушення водіями ТЗ використання освітлюючи приладів в умовах недостатньої видимості. Службова особа управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції - інспектор № 2 батальйону № 3 роти полку №1 старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , здійснюючи патрулювання у м. Києва особисто став свідком вчинення позивачем вищезазначеного правопорушення. Справу про адміністративне правопорушення стосовно порушення позивачем 3 серпня 2020 року вимог п.19.1.(А) ПДР було розглянуто інспектором на місці вчинення адміністративного правопорушення. Слід також зазначити, що інспектор назвав своє прізвище, посаду та спеціальне звання (що вказує позивач у своїй позовній заяві), під час розгляду справи повідомив позивачу про його права, передбачені ст.268 КУпАП, в ході розгляду справи не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі. У процесі розгляду адміністративної справи по суті інспектором від позивача не надходило, ані клопотання, ані письмових пояснень. Адже подання пояснень - це право особи, відносно якої розглядається адміністративна справа. Інспектор не має право вимагати від позивача надання пояснення. Разом з тим, інспектором враховано усні пояснення позивача під час розгляду справи. За таких обставин відсутні підстави для скасування постанови з мотивів, наведених в позовній заяві. Технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис, повинна містити постанова, якщо такий запис здійснювався.

У встановлений судом строк позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що оскаржувана постанова не містить посилань на докази вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а також доказів на спростування обставин, зазначених в обґрунтування позовної заяви. Крім оскаржуваної постанови інших доказів, пояснень, показань або інших відомостей до постанови, необхідних для вирішення справи про порушення Правил дорожнього руху, відповідачем забрано не було, а сама постанова таких доказів не містить.

Будь-яких інших доказів ніж оскаржувана постанова, що передбачені ст.251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення, та вину, у відзиві відсутні.

До того ж, як вбачається з відзиву, єдиним доказом, начебто вчинення ним правопорушення є те, що інспектор № 2 батальйону № 3 роти полку № 1 старший лейтенант поліції ОСОБА_2 особисто став свідком вчинення ним правопорушення. Відповідач не наводить будь-яких інших доказів вчинення ним правопорушення, окрім того, що інспектор особисто став свідком вчинення ним правопорушення.

Йому не було надано можливості надати свої пояснення щодо відповідної події, не ознайомлено з матеріалами (доказами), які б підтверджували його винуватість, не роз`яснено його права, на що вказує відсутність його підпису в графі «Підпис про ознайомлення правопорушника».

Інспектор обмежився формальним складанням постанови без проведення розгляду справи, чим порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Він був зупинений двома працівниками УПП у м. Києві ДПП, один з яких назвав своє прізвище, посаду та спеціальне звання, інший же працівник, яким було винесено оскаржувану постанову, не представився, чим порушив положення ч.3 ст.18 Закону України «Про національну поліцію», ст.279 КУпАП.

Викликає сумнів щодо можливості перешкоджання в реалізації права на правову допомогу за умови, що інспектором не було роз`яснено йому процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП, зокрема, про можливість користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто.

Ані інспектором в оскаржуваній постанові, ані відповідачем у відзиві не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення. відповідач не заперечив (не спростував) жодних обставин, викладених в його позовній заяві, в обґрунтування позовних вимог.

Просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав.

Відповідач надав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, заперечував проти позову з підстав, зазначених у відзиві.

Дослідивши письмові докази і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає, що в позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідний зміст спірних правовідносин.

12 жовтня 2020 року інспектором Управління патрульної поліції в місті Києві старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серія ЕАМ № 3276476 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП про те, що 12 жовтня 2020 року о 21 годині 58 хвилин в м. Київі по вулиці Михайла Бойчука, 27 водій ОСОБА_1 керував ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушено п.19.1.а Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. На позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн (а.с.9).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст.122 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінінмумів доходів громадян.

Пунктом 19.1.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306 з наступними змінами та доповненнями передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступені освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1)письмовими, речовими і електронними доказами;

2)висновками експертів;

3)показаннями свідків.

Згідно ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

У відповідності до ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яких доказів керування позивача транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби відповідачем суду надано не було.

У відповідності до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Положеннями ч.1 ст.268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Статтею 279 КУпАП передбачений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідно до якого розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після чого оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Копія постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення в графі «Підпис про ознайомлення правопорушення» не містить в собі його підпису, у зв`язку з чим посилання позивача на нероз`яснення посадовою особою відповідача йому процесуальних прав, у тому числі й права на знайомитися з матеріалами справи, дачу пояснень, відповідачем не спростована.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, адміністративне стягнення було накладено на позивача незаконно та необґрунтовано, а тому є підстави для скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення і закриття провадження у справі.

На підставі наведеного позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України судові витрати по сплаті судового збору необхідно стягнути за рах унок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, шо виступав відповідачем у справі.

Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 9, 122, 268, 279 КУпАП, п.19.1.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306, керуючись ст.ст.5, 9, 72, 74, 77, 139, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вулиця Народного Ополчення, 9) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальностізадовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції в місті Києві старшим лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 12 жовтня 2020 року серія ЕАМ № 3276476 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань в дохід держави судовий збір в розмірі 840 (восьмисот сорока) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, до Першого апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може також може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Згідно п.3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-ІХ від 18.06.2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Г.В. Назаренко