Справа № 460/5972/20
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2020 року м. Рівне №460/5972/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови позивача у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як особі, яка постійно проживала на території радіоактивного забруднення з 16 травня 1966 року по 3 грудня 1993 року, починаючи з 17 травня 2020 року; 2) зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як особі, яка постійно проживала на території радіоактивного забруднення з 16 травня 1966 року по 3 грудня 1993 року, починаючи з 17 травня 2020 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у встановлений чинним законодавством трьох місячний термін після досягнення віку 54 роки позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно з статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. До вказаної заяви позивачем були додані документи, що підтверджують статус потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, проживання в зоні гарантованого добровільного відселення протягом періоду, що дає право на зниження пенсійного віку на 6 років, а також наявність загального стажу роботи понад 23 роки. Проте, відповідач відмовив йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, мотивуючи це тим, що наданими документами не підтверджується проживання в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 1 січня 1993 року не менше 3 років. Таку відмову позивач вважає протиправною, оскільки посвідченням про надання статусу потерпілого від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується його право на користування відповідними пільгами, в тому числі на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років. В свою чергу, різного роду довідки про періоди роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про періоди проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи. З наведених підстав, просить задовольнити позовну заяву повністю.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовував тим, що відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років мають особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років. Однак, згідно з наданими позивачем документами останній працював, зокрема: з 23 серпня 1990 року по 16 жовтня 1991 року у підсобному сільському господарстві Рівненської АЕС м. Вараш (територія посиленого радіологічного контролю); з 26 грудня 1991 року по 31 грудня 2003 року у монтажному управлінні № 12 «Електропівденмонтаж» м. Вараш (територія посиленого радіологічного контролю). Відповідно до копії диплому НОМЕР_1 у період з 1983 року по 29 квітня 1988 року позивач навчався у Мирогощанському радгоспі-технікумі, який знаходиться на території, що не відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. З огляду на вказане, станом на 1 січня 1993 року позивач не прожив (не відпрацював) в зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років. Таким чином, відповідач вказує на відсутність підстав для призначення пенсії позивачу зі зменшенням пенсійного віку, у зв`язку з чим просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі:

11 серпня 2020 року позовна заява надійшла до суду.

14 серпня 2020 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

4 вересня 2020 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Обставини справи, встановлені судом:

Позивач має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Рівненською обласною державною адміністрації 29 травня 2020.

16 травня 2020 року позивачу виповнилося 54 роки.

8 липня 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Листом від 22 липня 2020 року за № 1700-0301-8/21425 відповідач повідомив позивачу про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки надані позивачем документи не підтверджують його право на зниження пенсійного віку на 6 років. Зокрема, відповідач вказав, що згідно з наданими позивачем документами останній з 23 серпня 1990 року по 16 жовтня 1991 року працював у підсобному сільському господарстві Рівненської АЕС м. Вараш (територія посиленого радіологічного контролю), а з 26 грудня 1991 року по 31 грудня 2003 року у монтажному управлінні № 12 «Електропівденмонтаж» м. Вараш (територія посиленого радіологічного контролю). Крім того, відповідно до копії диплому НОМЕР_1 у період з 1983 року по 29 квітня 1988 року позивач навчався у Мирогощанському радгоспі-технікумі, який знаходиться на території, що не відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. З огляду на вказане, станом на 1 січня 1993 року позивач не прожив (не відпрацював) в зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058), який набрав чинності 1 січня 2004 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1058, законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №1058 передбачено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

При цьому, пунктом 13 розділу XV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1058 передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону призначається одна пенсія за її вибором.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон № 796) визначені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону № 796 визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зокрема, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону №796, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абзацом 5 пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796, потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у такому порядку: 3 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 22-1, при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Тобто, з метою підтвердження права на призначення пенсії на умовах статті 55 Закону № 796 особам має подати одночасно з заявою про призначення пенсії, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідку про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видану органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

В матеріалах справи наявні наступні довідки органів місцевого самоврядування, що підтверджують періоди проживання позивача:

1) довідка Володимирецької районної державної адміністрації від 23 квітня 2020 року № 37, згідно з якою позивач проживав у селі Більська Воля Володимирецького району Рівненської області з 25 травня 1986 року по 25 червня 1986 року (0 років 1 місяць 0 днів), з 25 серпня 1990 року по 16 листопада 1991 року (1 рік 2 місяця 22 дня), з 25 грудня 1991 року по 1 серпня 1992 року (0 років 7 місяців 7 днів), у селі Борове Зарічненськорго району Рівненської області з 15 червня 1988 року по 30 липня 1990 року (2 роки 1 місяць 15 днів) та у селі Кругле Володимирецького району Рівненської області з 3 липня 2018 року по 11 лютого 2020 року (1 рік 7 місяців 8 днів);

2) довідка Борівської сільської ради від 3 березня 2020 року № 1104, згідно з якою позивач був зареєстрований у селі Борове Зарічненськорго району Рівненської області з 15 червня 1988 року по 30 липня 1990 року (2 роки 1 місяць 15 днів);

3) довідка Більськовільської сільської ради від 3 липня 2020 року № 1932, згідно з якою позивач проживав та працював в підсобному сільському господарстві РАЕС з 28 липня 1990 року по 16 жовтня 1991 року (1 рік 1 місяць 23 дні), яке знаходиться в селі Березина Володимирецького району Рівненської області;

4) довідка Відділу реєстрації Виконавчого комітету Вараської міської ради від 29 липня 2020 року № 2343-04, згідно з якою у період з 3 грудня 1993 року по 24 червня 1997 року (3 роки 6 місяців 21 день) позивач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

5) довідка Відділу реєстрації Виконавчого комітету Вараської міської ради від 29 липня 2020 року № 2341-04, згідно з якою у період з 24 червня 1997 року по 3 липня 2018 року (21 рік 0 місяців 9 день) позивач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

6) довідка Відділу реєстрації Виконавчого комітету Вараської міської ради від 29 липня 2020 року № 2340-04, згідно з якою у період з 11 лютого 2020 року по 29 липня 2020 року (0 років 5 місяців 18 днів) позивач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року №106, села Березина, Більська Воля, Борове, Кругле Володимирецького району Рівненської області відносяться до зони гарантованого добровільного відселення, а місто Вараш Рівненської області посиленого радіоекологічного контролю.

Враховуючи, що довідкою Володимирецької районної державної адміністрації від 23 квітня 2020 року № 37, підтверджується проживання позивача у період з 25 травня 1986 року по 25 червня 1986 року в селі Більська Воля Володимирецького району Рівненської області, тому він має право на встановлення початкової величини зменшення пенсійного віку на три роки.

Крім того, довідками Володимирецької районної державної адміністрації від 23 квітня 2020 року № 37, Борівської сільської ради від 3 березня 2020 року № 1104, Більськовільської сільської ради від 3 липня 2020 року № 1932 підтверджується загальний період проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення протягом 5 років 7 місяців 27 днів та, відповідно, право на зниження пенсійного віку додатково ще на 2 роки.

Таким чином, представленими позивачем довідками органів місцевого самоврядування підтверджується право останнього на зменшення пенсійного віку загалом на 5 років.

Як зазначено вище по тексту рішення, відповідно до статті 26 Закону № 1058, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.

Тому, з урахуванням права позивача на зниження загального пенсійного віку на 5 років, права на призначення пенсії на умовах статті 55 Закону № 796 він набуде після досягнення віку 55 років.

Водночас, судом встановлено, що на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії позивач досягнув віку 54 років.

З огляду на вказане, суд вважає, що відмовляючи позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а відтак не допускав порушення прав та інтересів позивача.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірності прийнятого ним рішення. Натомість обставини, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову належить відмовити повністю.

Підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат у відповідності до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 263 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 );

2) відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Короленка, 7; ).

Суддя Т.О. Комшелюк