Справа № 120/3744/20-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 листопада 2020 р. Справа № 120/3744/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сала П.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Лояніча В.О.,

представника позивача Приданчука В.В.,

представника відповідача Мельник Т.П.,

розглянувши в м. Вінниці у відкритому судовому засіданні за правлами спрощеного позовного провадження клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2020 до суду надійшла позовна заява акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" (далі - АТ "Вінницягаз") до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), згідно з якою позивач просив:

- зобов`язати відповідача зняти арешт з усього рухомого майна (транспортних засобів) АТ "Вінницягаз", накладений постановою державного виконавця АН № 247134 від 18.10.2005;

- зобов`язати відповідача зняти арешт з банківських рахунків АТ "Вінницягаз" у ВФ "Промінвестбанк", ВЦВ "Промінвестбанк", АППБ "Аваль" та АКБ "Надра", який було накладено постановами державного виконавця б/н від 11.02.2005, 28.02.2005, 19.05.2005, 17.08.2005 та 29.06.2005, зокрема з наступних рахунків:

1) за Постановою від 11.02.2005: з усіх розрахункових рахунків, відкритих у ВФ "Промінвестбанк";

2) за Постановою від 28.02.2005: з рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритого у ВФ "Промінвестбанк";

3) за Постановами від 19.05.2005 та від 17.08.2005: з рахунку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), відкритого у ВЦВ "Промінвестбанк"; з рахунку № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), відкритого у ВЦВ "Промінвестбанк"; з рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритого у ВЦВ "Промінвестбанк"; з рахунку № НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ), відкритого у ВЦВ "Промінвестбанк";

4) за Постановами від 19.05.2005, від 29.06.2005 та від 17.08.2005: з рахунку № НОМЕР_9 ( НОМЕР_10 ), відкритого в АППБ "Аваль"; з рахунку № НОМЕР_11 ( НОМЕР_12 ), відкритого в АППБ "Аваль"; з рахунку № НОМЕР_13 ( НОМЕР_14 ), відкритого в АППБ "Аваль";

5) за Постановою від 17.08.2005: з рахунку № НОМЕР_15 , відкритого в АКБ "Надра".

На підтримку заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він є правонаступником публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз", яке раніше мало найменування ВАТ "Вінницягаз" (). В період з 11.02.2005 по 17.08.2005 державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Вінницького обласного управління юстиції в рамках примусового виконання зведеного виконавчого провадження з виконання наказів Господарського суду Вінницької області у справах № 6/320-03, № 7/272-03, № 6/144-04, № 14/37-05, № 7/15-05, № 14/36-05 було винесено ряд постанов, якими накладено арешт на рахунки та транспортні засоби вказаного товариства як боржника. Разом з тим, протягом 2005-2019 років відповідні виконавчі провадження були закінчені у зв`язку з повним фактичним виконанням судового рішення або ж завершені шляхом повернення виконавчого документа стягувачу.

Відтак, у зв`язку з відсутністю відкритих виконавчих проваджень щодо АТ "Вінницягаз", позивач звернувся до відповідача з заявою № 21007/1-ск-3155-0620 від 26.06.2020, в якій просив зняти арешт з майна та рахунків товариства, накладений постановами державного виконавця № 247134 від 18.10.2005 та б/н від 11.02.2005, 28.02.2005, 19.05.2005, 17.08.2005 та 29.06.2005. Однак листом від 13.07.2020 № 2017-2020/2-20-150/1847-2080 відповідач надав відмову, посилаючись на відсутність правових підстав для зняття арешту.

Бездіяльність органу державної виконавчої служби щодо зняття арешту позивач вважає неправомірною і такою, що порушує його законні права та інтереси як власника майна. Тому за захистом цих прав та інтересів позивач звертається до суду.

Ухвалою суду від 03.08.2020 позовну заяву АТ "Вінницягаз" залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України. При цьому позивачу встановлено строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви, а саме: 1) уточнення позовних вимог з урахуванням положень ст.ст. 5, 245 КАС України; 2) наведення додаткових обґрунтувань щодо належності відповідача та надання суду пояснень щодо того, чому позивач вважає, що саме відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) допустив порушення його прав та законних інтересів; 3) виконання вимог ч. 1 ст. 161 КАС України щодо надання разом з позовною заявою її копії та копій усіх доданих до неї документів відповідно до кількості учасників справи (а.с. 46-47).

11.08.2020 та 12.08.2020 до суду надійшли заяви позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Так, позивач надав суду позовну заяву в новій редакції, в якій, не змінюючи підстав позову, визначив відповідачем Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 51-60).

Крім того, позивач конкретизував позовні вимоги та просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту з майна та рахунків АТ "Вінницягаз", накладений відповідно до постанов державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Вінницького обласного управління юстиції серії АН № 247134 від 18.10.2005 та б/н від 11.02.2005, 28.02.2005, 19.05.2005, 17.08.2005 та 29.06.2005;

- зобов`язати відповідача зняти арешт з усього рухомого майна (транспортних засобів) ВАТ "Вінницягаз" (правонаступником якого є позивач), накладений згідно з постановою державного виконавця АН № 247134 від 18.10.2005;

- зобов`язати відповідача зняти арешт з банківських рахунків ВАТ "Вінницягаз" (правонаступником якого є позивач) у ВФ "Промінвестбанк", ВЦВ "Промінвестбанк", АППБ "Аваль" та АКБ "Надра", накладений постановами державного виконавця б/н від 11.02.2005, 28.02.2005, 19.05.2005, 17.08.2005 та 29.06.2005, зокрема:

1) за Постановою від 11.02.2005: з усіх розрахункових рахунків, відкритих у ВФ "Промінвестбанк";

2) за Постановою від 28.02.2005: з рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритого у ВФ "Промінвестбанк";

3) за Постановами від 19.05.2005 та від 17.08.2005: з рахунку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), відкритого у ВЦВ "Промінвестбанк"; з рахунку № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), відкритого у ВЦВ "Промінвестбанк"; з рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритого у ВЦВ "Промінвестбанк"; з рахунку № НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ), відкритого у ВЦВ "Промінвестбанк";

4) за Постановами від 19.05.2005, від 29.06.2005 та від 17.08.2005: з рахунку № НОМЕР_9 ( НОМЕР_10 ), відкритого в АППБ "Аваль"; з рахунку № НОМЕР_11 ( НОМЕР_12 ), відкритого в АППБ "Аваль"; з рахунку № НОМЕР_13 ( НОМЕР_14 ), відкритого в АППБ "Аваль";

5) за Постановою від 17.08.2005: з рахунку № НОМЕР_15 , відкритого в АКБ "Надра".

Крім того, до уточненої позовної заяви позивач додав її копію та копії всіх доданих до неї документів для відповідача.

Отже, позивач в повному обсязі усунув недоліки позовної заяви, про які було зазначено в ухвалі суду від 03.08.2020 про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 17.08.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом АТ "Вінницягаз" та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Водночас суд, проаналізувавши положення чинного законодавства та характер спірних правовідносин, дійшов висновку, що на цю справу не поширюються особливості розгляду справ з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, визначені статтею 287 КАС України (а.с. 112-114).

04.09.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 119-121).

21.10.2020 до суду надійшло клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду (а.с. 147-150).

В клопотанні зазначається, що виходячи з положень ст. 122 КАС України та беручи до уваги матеріали справи, шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з цим позовом необхідно обчислювати з дати закінчення останнього виконавчого провадження, що було відкрите в рамках зведеного виконавчого провадження, при виконанні якого було накладено арешт на майно та рахунки позивача, тобто виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Вінницької області по справі № 7-15/05, яке було закінчене на підставі постанови державного виконавця ВП № 33115614 від 17.04.2019.

Разом з тим, представник позивача просить суд врахувати, що відносно АТ "Вінницягаз", як боржника, на той час існувало інше виконавче провадження ВП № 58957421, під час виконання якого постановами державного виконавця від 22.04.2019 та 25.04.2019 було накладено арешт на все майно товариства, а також на кошти, що знаходилися на його банківських рахунках. Тому зняття арештів, що є предметом спору у цій справі, було неможливим. Виконавче провадження № 58957421 було закінчене лише 27.12.2019, але вже 08.01.2020 відносно АТ "Вінницягаз" було відкрите інше виконавче провадження за № 60946312 з примусового виконання наказу Господарського суду Вінницької області № 902/368/16 від 12.11.2019. В рамках цього виконавчого провадження державний виконавець постановою від 08.01.2020 наклав арешт на кошти товариства на рахунках в банківських установах та на усе належне товариству майно. Ця обставина також перешкоджала вирішенню питання про зняття спірних арештів.

Представник позивача зазначає, що виконавче провадження ВП № 60946312 фактично було закінчене 27.05.2020, після чого АТ "Вінницягаз" звернулося до відповідача з заявою № 21007/1-ск-3155-0620 від 26.06.2020 про зняття арешту з майна та рахунків товариства, накладеного постановами державного виконавця № 247134 від 18.10.2005 та б/н від 11.02.2005, 28.02.2005, 19.05.2005, 17.08.2005 та 29.06.2005. Отримавши відмову, позивач вирішив звернутися до суду з цим позовом.

Отже, представник позивача вважає, що в період з квітня 2019 року по травень 2020 року товариство з поважних та об`єктивних причин не могло звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів, оскільки в цей час були відкриті виконавчі провадження та були чинними накладені державним виконавцем арешти, які б не давали підстав для скасування відповідачем спірних арештів.

Відтак представник позивача просить суд не обмежувати право позивача на судовий розгляд та поновити строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

В судовому засіданні представник позивача клопотання підтримав та просить суд його задовольнити.

Представник відповідача клопотання заперечив та просить суд відмовити у його задоволенні.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас згідно з ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, частинами першою та другою статті 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Втім, оскільки в ухвалі від 17.08.2020 про відкриття провадження в адміністративній справі суд дійшов висновку щодо незастосування при вирішенні цієї справи положень ст. 287 КАС України, при вирішенні питання щодо строку звернення позивача до суду з цим позовом має враховуватись загальний строк, передбачений частиною другою статті 122 КАС України, тобто шестимісячний строк, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав чи інтересів у спірних правовідносинах.

Предмет позову у цій справі стосується визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту з майна та банківських рахунків позивача, накладених при виконанні зведеного виконавчого провадження постановами державного виконавця від 11.02.2005, 28.02.2005, 19.05.2005, 17.08.2005, 29.06.2005 та від 18.10.2005.

Похідною від цієї вимоги є позовна вимога про зобов`язання відповідача зняти зазначений арешт з майна та рахунків товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, зокрема, шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Наведене узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справи. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, для прийняття рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії суд повинен встановити факт його бездіяльності та констатувати її протиправний характер внаслідок порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача-суб`єкта владних повноважень.

Водночас протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Тобто, сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі не вчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити. Бездіяльність немає чітко окреслених часових меж, а явище бездіяльності є триваючим.

З наведеного суд доходить висновку, що у даному випадку строк звернення до суду не може вважатися пропущеним, позаяк позивач має право на звернення до суду протягом всього часу, допоки триває бездіяльність відповідача, якою, на думку позивача, порушуються його права та інтереси.

Крім того, під час розгляду справи встановлено, що приводом для звернення позивача до суду з цим позовом став лист відповідача за № 2017-2020/2-20-150/1847-2080 від 13.07.2020, у якому повідомляється про відсутність підстав для зняття арешту з майна та рахунків товариства, накладеного державним виконавцем у 2005 році. При цьому відповідач роз`яснив позивачу право на оскарження прийнятого рішення до суду або до посадової особи вищого рівня.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та беручи до уваги положення ст. 122 КАС України, суд приходить до переконання, що позивач не пропустив строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Прецедентна практика ЄСПЛ виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

ЄСПЛ звертає увагу на те, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких полягає в тому, щоб не допустити судовий процес у безладний рух.

Проте не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя має бути не лише фактичним, але і реальним (див. рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції").

В рішеннях ЄСПЛ від 13 січня 2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та від 28 жовтня 1998 року у справі "Перес де Есколано Каваніллес проти Іспанії" зазначено, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог, що є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

З огляду на викладене та керуючись принципом верховенства права, суд при вирішенні питання про дотримання позивачем строку звернення до суду всі сумніви щодо початку перебігу такого строку тлумачить на користь позивача та вважає, що позивач не пропустив строку звернення до суду з цим позовом, оскільки оскаржує бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що має триваючий характер, та фактично дізнався про порушення своїх прав та інтересів внаслідок цієї бездіяльності лише в липні 2020 року.

Отже, підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду відсутні, а тому у задоволенні клопотання представника позивача належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 121, 122, 166, 248, 256, 293, 294 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі № 120/3744/20-а, оскільки такий строк позивачем не пропущено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвала в повному обсязі складена 18.11.2020.

Суддя Сало Павло Ігорович