Справа № 120/6632/20-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2020-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

19 листопада 2020 р. Справа № 120/6632/20-а

13.40 год.

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, суддів Слободонюка Михайла Васильовича, Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Вінницької обласної територіальної виборчої комісії (вул. Соборна, б. 72, м. Вінниця, 21050)

про: визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання постанови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Вінницької обласної територіальної виборчої комісії (далі - відповідач) про:

1. Визнання неправомірними та незаконними дії та бездіяльності Вінницької обласної територіальної виборчої комісії Вінницького району Вінницької області щодо застосування при організації та проведенні виборів у Вінницькій області 25.10.2020 року та при встановленні результатів голосування з виборів депутатів Вінницької обласної ради в єдиному багатомандатному виборчому окрузі та в територіальних виборчих округах на місцевих виборах 25.10.2020 року законодавчих норм, які звужували зміст та обсяги існуючих на час прийняття 28.06.1996 року Конституції України (254к/96-ВР) та ЗУ «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів» виборчих прав громадян, у т.ч. позивача;

2. Визнати неправомірними та незаконними дії та бездіяльність Вінницької обласної територіальної виборчої комісії Вінницького району Вінницької області щодо недотримання нею принципу верховенства права, а також не застосування при організації та проведення місцевих виборів 2020 року на території Вінницької області, а також при встановленні результатів голосування з виборів депутатів Вінницької обласної ради в єдиному багатомандатному виборчому окрузі та в територіальних виборчих округах на місцевих виборах 25.10.2020 року норм прямої дії Конституції України (254к/96-ВР) введеної в дію спеціальним ЗУ від 28.06.1996 року № 254к/96-ВР та доведеної до відома населення у порядку встановленому законом шляхом їх опублікування у офіційних друкованих виданнях «Голос України» 13.07.1996 року та «Відомості Верховної Ради України» від 23.07.1996 року, № 30, ст. 142;

3. Визнати Вінницьку обласну територіальну виборчу комісію Вінницького району Вінницької області, органом, який не мав законних повноважень організовувати та проводити місцеві вибори у Вінницькій області, а також органом, який не мав прав і повноважень встановлювати результати голосування з виборів депутатів Вінницької обласної ради в єдиному багатомандатному виборчому окрузі та в територіальних виборчих округах на місцевих виборах 25.10.2020 року у зв`язку з утворенням цього органу неналежним суб`єктом права;

4. Визнати вибори депутатів Вінницької обласної ради в єдиному багатомандатному виборчому окрузі та в територіальних виборчих округах на місцевих виборах 25.10.2020 року організовані та проведені на підставі постанови Верховної Ради України від 15.07.2020 року № 795-ІХ «Про призначення чергових місцевих виборів у 2020 році» та Виборчого кодексу України від 19.12.2019 року № 396-ІХ (Відомості Верховної Ради України, 2020, № 7, № 8, № 9, ст. 48) такими, що не можуть вважатись вільними;

5. Визнати постанову Вінницької обласної територіальної виборчої комісії Вінницького району Вінницької області від 06.11.2020 року про визнання обраними депутатами Вінницької обласної ради на чергових виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 25.10.2020 року незаконною;

6. Визнати такими, що підпадають під ознаки, встановлені п. 4.4 рішення Конституційного Суду України від 05.10.2005 року № 6-рп 2005 наступні Закони України: № 2952-VI від 01.02.2011, ВВР, 2011, № 10, ст. 68; № 586-VII від 19.09.2013, ВВР, 2014, № 11, ст. 142; № 742-VII від 21.02.2014 року, ВВР, 2014, № 11, ст. 143, № 1401-VIII від 02.06.2016 року, ВВР, 2016, № 28, ст. 532; № 2680-VIII від 07.02.2019 року, ВВР, 2019, № 9, ст. 50; № 27-ІХ від 03.09.2019, ВВР, 2019, № 38, ст. 160;

7. Визнати постанову Верховної Ради України від 15.07.2020 року № 795-ІХ «Про призначення чергових місцевих виборів у 2020 році» такою, що підпадає під ознаки поняття узурпація, визначеного п. 4.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України 6-рп/2005 від 05.10.2005 року.

Обґрунтовуючи вимоги про визнання такими, що підпадають під ознаки, встановлені п. 4.4 Рішення Конституційного Суду України від 05.10.2005 року № 6-рп 2005, Закони України, перелік яких наведено вище, позивач у позовній заяві вказує, що вони є такими, що змінюють конституційний лад в Україні, а з урахуванням імперативної норми п. 2 Рішення КСУ від 05.10.2005 року № 6- рп 2005 є підстави вважати, що прийняття цих законів не відповідає процедурі їх прийняття, встановленої нормами р. ХІІІ Конституції України (254к/96-ВР) з огляду на те, що така категорія законів за приписами вказаного розділу вимагає їх затвердження на всеукраїнському референдумі.

Також позивач вказує, що Постанова Верховної Ради України від 15.07.2020 року № 795-ІХ "Про призначення чергових місцевих виборів у 2020 році" є незаконною, оскільки постановлена відповідачем з грубим порушенням строків та періодичності призначення місцевих виборів, визначених нормами ч.1 ст. 141 Конституції України (254к/96-ВР), а також без дотримання принципу верховенства права (ст. 8 Конституції України (254к/96-ВР)) та в супереч норм ч. 1 ст. 1 Регламенту ВРУ, затвердженого Законом України від 10 лютого 2010 року № 1861-УІ зі змінами, бо не базується на правових нормах офіційної Конституції України (254к/96-ВР).

На переконання позивача вибори депутатів Вінницької обласної ради в єдиному багатомандатному виборчому окрузі та в територіальних виборчих округах 25.10.2020 року не можуть вважатися вільними з огляду на явку виборців, яка була на цих виборах та на виборах у березні 1998 року.

Додатково позивач акцентує увагу й на тому, що з порівняння змісту норм і положень виборчого Закону № 14/98-ВР від 14.01.1998 року та норм і положень, встановлених вже Виборчим кодексом України від 19.12.2019 року № 396-ІХ зі змінами внесеними згідно із Законами № 720-ІХ від 17.06.2020 року, № 805-ІХ від 16.07.2020 року, № 884-ІХ від 15.09.2020 року слідує, що наявні у позивача, третіх осіб виборчі права станом на січень 1998 року порівняно з виборчими правами станом на сьогодні, є істотно звуженими. Як приклад такого звуження позивач вказує на необхідність сплати грошової застави за право бути зареєстрованим кандидатом на виборчу посаду органів місцевого самоврядування.

Усе це в своїй сукупності стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.11.2020 року позовну заяву разом з доданими до неї документами повернуто особі, що її подала.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено та скасовано ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 12.11.2020 року, справу направлено до Вінницького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Справа надійшла до суду 17.11.2020 року о 12:20 год.

Ухвалою від 17.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених ст. 268-272, 273 КАС України, призначено колегіальний розгляд справи, визначивши колегію суддів відповідно до ч. 7 ст. 31 КАС України.

Згідно із протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 17.11.2020 року для розгляду цієї справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді - Маслоід Олени Степанівни, суддів - Слободонюка Михайла Васильовича, Віятик Наталії Володимирівни.

Ухвалою суду від 17.11.2020 року призначено підготовче засідання на 18.11.2020 року о 14:00 год., встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позов із поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів до 10:00 год. 18.11.2020 року та зобов`язано надати до суду до 10:00 год. 18.11.2020 року докази, на підставі яких ним прийнято оскаржувану постанову від 06.11.2020 року про визнання обраними депутатами Вінницької обласної ради на чергових виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів.

18.11.2020 року о 14.00 у підготовче засідання сторони не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причин неявки суд не повідомили, судом вирішено здійснювати підготовку по справі у порядку письмового провадження.

18.11.2020 року о 14.25 год. до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів та о 14.58 год. - заява про відвід головуючого судді Маслоід О.С.

Ухвалою від 18.11.2020 року у задоволенні заяви позивача про відвід судді відмовлено.

Ухвалою від 18.11.2020 року клопотання про витребування доказів залишено без задоволення, залишено без розгляду позовну заяву в частині позовних вимог про:

визнання неправомірними та незаконними дії та бездіяльності Вінницької обласної територіальної виборчої комісії Вінницького району Вінницької області щодо застосування при організації та проведенні виборів у Вінницькій області 25.10.2020 року законодавчих норм, які звужували зміст та обсяги існуючих на час прийняття 28.06.1996 року Конституції України (254к/96-ВР) та ЗУ «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів» виборчих прав громадян, у т.ч. позивача;

визнання неправомірними та незаконними дії та бездіяльність Вінницької обласної територіальної виборчої комісії Вінницького району Вінницької області щодо недотримання нею принципу верховенства права, а також не застосування при організації та проведенні місцевих виборів 2020 року на території Вінницької області норм прямої дії Конституції України (254к/96-ВР), введеної в дію спеціальним ЗУ від 28.06.1996 року № 254к/96-ВР та доведеної до відома населення у порядку, встановленому законом шляхом їх опублікування у офіційних друкованих виданнях «Голос України» 13.07.1996 року та «Відомості Верховної Ради України» від 23.07.1996 року, № 30, ст. 142;

визнання Вінницьку обласну територіальну виборчу комісію Вінницького району Вінницької області, органом, який не мав законних повноважень організовувати та проводити місцеві вибори у Вінницькій області, а також органом, який не мав прав і повноважень встановлювати результати голосування з виборів депутатів Вінницької обласної ради в єдиному багатомандатному виборчому окрузі та в територіальних виборчих округах на місцевих виборах 25.10.2020 року у зв`язку з утворенням цього органу неналежним суб`єктом права;

визнання виборів депутатів Вінницької обласної ради в єдиному багатомандатному виборчому окрузі та в територіальних виборчих округах на місцевих виборах 25.10.2020 року організованими та проведеними на підставі постанови Верховної Ради України від 15.7.2020 року № 795-ІХ «Про призначення чергових місцевих виборів у 2020 році» та Виборчого кодексу України від 19.12.2019 року № 396-ІХ (Відомості Верховної Ради України, 2020, № 7, № 8, № 9, ст. 48) такими, що не можуть вважатись вільними.

Одночасно підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 18.11.2020 року о 18:30 год.

18.11.2020 року о 17.18 год. за вх. № 38176 відповідачем надано до суду копію постанови «Про визнання обраними депутатами Вінницької обласної Ради на чергових виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2020 року» № 67 від 06.11.2020 року, а також за вх. № 38177 - відзив на позовну заяву, проте суд не приймає його до уваги та вирішує справу за наявними матеріалами, з огляду на приписи ч. 6 ст. 162 КАС України.

Ухвалою від 18.11.2020 року виправлено описку допущено в ухвалі про закриття підготовчого провадження.

У судове засіданні 18.11.2020 року представник відповідача не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причин неявки суд не повідомив. Позивач надав пояснення по суті спірних правовідносин, судом було здійснено дослідження доказів по справі та оголошено перерву до 19.11.2020 року о 10.00 год.

У судове засідання 19.11.2020 року сторони не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причин неявки суд не повідомили.

19.11.2020 року за вх. № 38196 позивачем надано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд забезпечити позов шляхом зупинення дії постанов Вінницької обласної територіальної виборчої комісії Вінницького району Вінницької області № 70 та № 71 від 13.11.2020 року про реєстрацію депутатів Вінницької обласної ради та призначення проведення першої сесії Вінницької обласної ради 2020 року скликання на 20.11.2020 року.

19.11.2020 року за вх. № 38199 позивачем надано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд не брати до уваги помилку у назві процесуального документу, яка допущена через технічні причини.

19.11.2020 року за вх. № 38206 позивачем надано до суду заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд заяву про забезпечення позову розглядути за його відсутності.

Ухвалою від 19.11.2020 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

06.11.2020 року відповідачем прийнято постанову «Про визнання обраними депутатами Вінницької обласної Ради на чергових виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2020 року» № 67.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням та діями відповідача щодо цього, вважаючи їх незаконним та таким, що суперечать принципу верховенства права, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що відповідач у відповідності до ст. 256 ВК України на підставі протоколів відповідних сільських, селищних, міських виборчих комісій про підсумки голосування в межах частини цього округу прийняв постанову «Про визнання обраними депутатами Вінницької обласної Ради на чергових виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2020 року» № 67 від 06.11.2020 року.

Згідно із ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

У відповідності до вимог ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що позивачем до суду не надано належних та достовірних доказів, які б були достатніми для підтвердження обставин незаконності оскаржуваної постанови.

Позивачем не наведено, а судом не встановлено порушень відповідачем при прийнятті постанови «Про визнання обраними депутатами Вінницької обласної Ради на чергових виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2020 року» № 67 від 06.11.2020 року.

Таким чином, позовна вимога щодо визнання вказаної постанови незаконною є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Суд звертає увагу на те, що усі позовні вимоги, заявлені позивачем по даній адміністративній справі поєднані аргументами позивача щодо фактичного не погодження із тим, що діючі вибори організовані та проведені на підставі незаконної та неконституційної постанови Верховної Ради України від 15.07.2020 року № 795-Х1 «Про призначення чергових виборів у 2020 році», яка прийнята відповідачем з грубим порушенням вимог Конституції України. Позивач та інші особи звертались до місцевих адміністративних судів із позовами, за результатами розгляду яких суди, попри вимоги позивача, не встановлювали фактів невідповідності офіційній Конституції України вказаних нормативно-правових актів. Крім цього, позивач вказує про те, що на ряду із вказаною постановою Верховної Ради України, Закони України: № 2952-VI від 01.02.2011 року; № 586-VII від 19.09.2013 року; № 742-VII від 21.02.2014 року, № 1401-VIII від 02.06.2016 року; № 2680-VIII від 07.02.2019 року; № 27-ІХ від 03.09.2019 року також не відповідають Конституції України.

Під час судового розгляду позивачем було підтверджено вищезазначене судом.

Стосовно позовних вимог про визнання неправомірними та незаконними дій та бездіяльності відповідача щодо застосування при встановленні результатів голосування з виборів депутатів Вінницької обласної ради в єдиному багатомандатному виборчому окрузі та в територіальних виборчих округах на місцевих виборах 25.10.2020 року законодавчих норм, які звужували зміст та обсяги існуючих на час прийняття 28.06.1996 року Конституції України (254к/96-ВР) та ЗУ «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів» 14.01.1998 року № 14/98-ВР виборчих прав громадян, у тому числі позивача, а також не дотримання принципу верховенства права, не застосування норм прямої дії Конституції України (254к/96-ВР), введеної в дію спеціальним Законом України від 28.06.1996 року № 254/96-ВР та доведеної до відома населення у порядку, встановленому законом шляхом їх опублікування у офіційних друкованих виданнях «Голос України» 13.07.1996 року та «Відомості Верховної Ради України» від 23.07.1996 року, № 30, ст. 142, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось, відповідач у судове засідання не з`явився, пояснення щодо вказаних дій суду не надавав.

Обґрунтовуючи свою позицію з даного питання, позивач фактично аналізує норми Конституції України в редакції від 28.06.1996 року та Виборчого кодексу України, і вказує на їх невідповідність одна одній.

Проте, суд звертає увагу на те, що як станом на дату прийняття оскаржуваної у даній справі постанови, так і станом на дату розгляду даної адміністративної справи, положення Виборчого кодексу України є чинними та у встановленому законом порядку неконституційними не визнавались, а тому підстави для їх не застосування до спірних правовідносин відсутні.

Суд зазначає, що з постанови від 06.11.2020 року за № 67 «Про визнання обраними депутатами Вінницької обласної Ради на чергових виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2020 року», яка прийнята за результатом вчиненням ним дій щодо встановлення результатів голосування з виборів депутатів Вінницької обласної ради в єдиному багатомандатному виборчому окрузі та в територіальних виборчих округах на місцевих виборах 25.10.2020 року не вбачається, які правові норми, що звужують зміст та обсяги виборчих прав громадян були застосовані відповідачем. Вказане рішення не містить посилань на норми Конституції України.

Зазначене рішення містить посилання на вимоги Виборчого кодексу України, які стосуються порядку встановлення вже результатів виборів, а не виборчих прав громадян, відповідно і при вчинені ним дій щодо встановлення результатів, відповідач керувався вказаними вимогами.

Суд також зазначає, що згідно загальних засад права бездіяльність - це пасивна поведінка будь-якого суб`єкта, відповідно дії - це активна поведінка суб`єкта.

Аналіз наведеного доводить, що під час встановлення результатів виборів відповідачем не могла бути допущена ніяка бездіяльність з цього приводу, оскільки встановлення результатів є вчинення суб`єктом саме дій, тобто активної поведінки.

При цьому, суд звертає увагу на те, що право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав.

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

В даному ж випадку, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження порушення відповідачем його прав, свобод чи/або інтересів.

Також, позивачем при розгляді справи не надано доказів не застосування відповідачем при встановленні результатів голосування з виборів депутатів Вінницької обласної ради норм прямої дії Конституції України та не дотримання принципу верховенства права.

За таких обставин, вказані позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання такими, що підпадають під ознаки, встановлені п. 4.4 рішення Конституційного Суду України від 05.10.2005 року № 6-рп 2005 Закони України: № 2952-VI від 01.02.2011, ВВР, 2011, № 10, ст. 68; № 586-VII від 19.09.2013, ВВР, 2014, № 11, ст. 142; № 742-VII від 21.02.2014 року, ВВР, 2014, № 11, ст. 143, № 1401-VIII від 02.06.2016 року, ВВР, 2016, № 28, ст. 532; № 2680-VIII від 07.02.2019 року, ВВР, 2019, № 9, ст. 50; № 27-ІХ від 03.09.2019, ВВР, 2019, № 38, ст. 160, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

При цьому, ст. 245 КАС України визначено вичерпний перелік повноважень суду при вирішенні справи. Зокрема, ч. 2 зазначеної статті визначений перелік рішень, які може прийняти суд у разі задоволення позову.

Із аналізу наведених положень КАС України слідує, що в межах розгляду адміністративної справи суди не наділені повноваженнями приймати рішення у визначений позивачем спосіб, а саме шляхом визнання такими, що підпадають під ознаки, встановлені пунктом 4.4 Рішення Конституційного Суду України від 05.10.2005 року за №6-рп 2005 вищенаведених Законів України.

Отже, позовні вимоги в цій частині виходять за межі повноважень Вінницького окружного адміністративного суду.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить до переконання про відсутність законодавчо визначених підстав для задоволення заявлених позовних вимог у зазначений позивачем спосіб.

Додатково, суд зазначає, що задоволення зазначених позовних вимог в інший спосіб, визначений ст. 245 КАС України, є неможливим, адже аналіз вказаних актів на їх відповідність прийнятим Конституційним судом України рішенням не належить до компетенції окружних адміністративних судів. Таким чином, надання судом оцінки доводам позивача в частині задоволення цих позовних вимог суперечить ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині визначення "суд встановлений законом".

З огляду на зазначене, не належить до компетенції Вінницького окружного адміністративного суду й позовна вимога в частині визнання постанову Верховної Ради України від 15.07.2020 року № 795-ІХ «Про призначення чергових місцевих виборів у 2020 році» такою, що підпадає під ознаки поняття узурпація, визначеного п. 4.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України 6-рп/2005 від 05.10.2005 року, адже в силу приписів ч. 4 ст. 22 КАС України Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи, зокрема, щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. Таким чином, позовні вимоги у цій частині підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції.

Крім того, під час розгляду справи як джерело права суд застосовує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У Рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (SokurenkoandStrygun v. Ukraine) від 20 липня 2006 року, заяви № 29458/04 та № 29465/04 Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалося раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з […] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]».

У справі «Олександр Волков проти України», оцінюючи доводи заявника щодо порушення принципу «суду, встановленого законом» (в контексті розгляду його справи судовою палатою ВАСУ, особистий склад якої був сформований Головою ВАСУ, який обіймав на той час адміністративну посаду без належних правових підстав), Європейський суд зазначив: «фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на склад колегії у кожній справі (див. ухвалу щодо прийнятності від 4 травня 2000 р. у справі «Бускаріні проти Сан-Маріно» (Buscarini v. San Marino), заява № 31657/96, та «Посохов проти Росії» (Posokhov v. Russia), заява № 63486/00, п. 39, ECHR 2003-IV).

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до висновку Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення від 18.07.2006 року), - кожен доречний і важливий аргумент особи має бути проаналізований і суд має надати відповідь на кожен з таких аргументів заявника.

Водночас, у п. 23 цього рішення, Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини суд не має обов`язку детально вивчати всі аргументи, на які посилається позивач, якщо такі аргументи не стосуються предмету спору.

У відповідності до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Положеннями ч. 9 ст. 273 КАС України визначено, що суд приймає позовну заяву щодо рішення, дії чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму або члена відповідної комісії до розгляду незалежно від сплати судового збору. У разі несплати судового збору на момент вирішення справи суд одночасно вирішує питання про стягнення судового збору відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Разом із тим, як слідує із матеріалів справи, відповідно до посвідчення № 0469 від 17.09.2019 року позивач є звільненим від сплати судового збору під час розгляду справ на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно суд не вирішує питання про розподіл судових витрат у даній справі.

Керуючись Виборчим кодексом України та ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 241, 245, 246, 250, 255, 268-273, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Вінницької обласної територіальної виборчої комісії про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання постанови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду у дводенний строк з дня його проголошення.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач - Вінницька обласна територіальна виборча комісія (вул. Соборна, б. 72, м. Вінниця, 21050)

Повний текст судового рішення складено та підписано колегією суддів 19.11.2020 року.

Головуючий суддя Маслоід Олена Степанівна

Суддя Слободонюк Михайло Васильович

Суддя Віятик Наталія Володимирівна