Справа № 192/1563/20
Суддя: Кітов О. В.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 192/1563/20
Провадження № 2-а/192/87/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"17" листопада 2020 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кітова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Біжко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження), адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до командира 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Гургенідзе Тенгіза Зурабовича (49000, м.Дніпро, площа Троїцька, буд.2А), Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (49000, м.Дніпро, площа Троїцька, буд.2А) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №656391 від 13 вересня 2020 року про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 13 вересня 2020 року приблизно о 01 годині 10 хвилин він керував автомобілем марки «DAEWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_1 по вулиці «Робоча» м. Дніпро в районі будинку № 23 «в» на перехресті вул. Робоча та Уральська він побачив, що його полосу руху, а також частину іншої полоси було перекрито евакуатором, який здійснював роботи по евакуації (загрузку) невідомого йому автомобіля, що потрапив у дорожньо-транспортну пригоду (ДТП). При цьому, фактично по всій проїзній частині ходили поліцейські та місце дорожньо-транспортної пригоди було огороджено попереджуючими (про місце ДТП) - «конусами». З метою запобігання здійснення перешкод в роботі евакуатора, фіксації ДТП та здійснення безпечного об`їзду перешкоди, виконуючи вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), він зменшив швидкість автомобіля до мінімальної та намагався об`їхати перешкоду з правого боку, але був зупинений представником поліції, який відрекомендувався командиром 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області департаменту патрульної поліції Національної поліції України, старшим лейтенантом поліції - Гургенідзе Тенгізом Зурабовичем (далі Відповідач). При з`ясуванні причин зупинки його транспортного засобу, поліцейський ОСОБА_2 заявив, що нібито - він порушив пункт 8.5.1 Правил дорожнього руху України, так як нібито пересік суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, та даний факт зафіксовано на його нагрудному відео регістраторі (бодікамері). На ґрунтовні доводи позивача, що Правил дорожнього руху він не порушував, так як відповідно до вимог ПДР України все ж таки дозволяється перетинати суцільну лінію дорожньої розмітки, у тому числі і для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, - Відповідач не міг нічого зрозумілого пояснити, трактуючи Законодавство України на власний розсуд, та намагаючись довести законність своїх дій почав стверджувати, що нібито позивач повинен був «поближче під`їхати до огороджувальних місце ДТД «конусів»» та здійснити об`їзд евакуатора (перешкоди). При цьому, не зміг зазначити на яку саме відстань позивач повинен був під`їхати до «конусів» та місця ДТП, щоб не порушувати (на його думку) правил дорожнього руху, тип паче, що така відстань не передбачена ПДР України, а навпаки ставляться вимоги до негайного вжиття заходів для безпечного об`їзду перешкоди з моменту її виявлення. В подальшому, незважаючи на грунтовні заперечення ОСОБА_1 та відсутність на нагрудній бодікамері поліцейського відеозапису скоєння Позивачем порушень правил дорожнього руху, Відповідач кудись пішов та навіть не роз`яснивши Позивачу прав і за його відсутності склав Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 656391 від 13 вересня 2020 року, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді 255,00 гривен штрафу.

Позивач вважає постанову протиправною, оскільки в ній Відповідач зазначив суть адміністративного правопорушення та вказав в пункті - 6 Постанови, що:«13.09.2020 року 01 год. 10 хв. в м. Дніпро вул. Робоча біля буд. 23 водій ОСОБА_1 керуючи авто Део Ланос НОМЕР_2 при перестроюванні перетнув суцільну горизонтальну розмітку 1.1 чим порушив вимоги п.п. 8.5.1 чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП».Позивач вважає що зі змісту п. 6 Постанови, поліцейським навіть не відображена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, при цьому, звинувачуючи Позивача у тому, що при «перестроюванні перетнув суцільну горизонтальну розмітку 1.1 чим порушив вимоги п.п. 8.5.1.» Вказує, що відповідач навіть не зазначає де знаходилася ця суцільна лінія та що вона відображала, тоді як згідно розмітки 1.1 ПДР України зазначено, що:«Якщо цією лінією позначено місце стоянки або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, то лінію перетинати дозволяється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати дану лінію для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год».Крім того вважає що пункт 8.5.1. ПДР України (на який посилається Відповідач) взагалі не містить будь-яких конкретних вимог до водіїв, чи заборони перетинати суцільні лінії розмітки, а лише зазначає, що: «Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил», тому, зазначений пункт ПДР України - не може бути підставою для кваліфікації дій водіїв за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Враховуючи вищевказані обставини, Позивач вважає що підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності у Відповідача - взагалі не було, що у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП виключало можливість провадження у справі, з підстав відсутності події та складу адміністративного правопорушення, що є беззаперечною підставою для скасування протиправної оскаржуваної постанови від 13.09.2020 року.

Позивач просить суд постанову серії ДПО18 № 656391 від 13 вересня 2020 року про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати як протиправну, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи, що дана справа є справою незначної складності, суддею при відкритті провадження у справі, у відповідність до ч. 2 ст. 12, ч. 2 ст. 257, ч. 5 ст. 262 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою судді від 19 жовтня 2020 року одночасно з відкриттям провадження у справі було витребувано від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

10 жовтня 2020 року Департаментом патрульної поліції Національної поліції України подано заяву в якій вони повідомляють, що матеріали щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності направлено в органи державної виконавчої служби за місцем проживання Позивача.

Також 10 жовтня 2020 року Департаментом патрульної поліції Національної поліції України подано клопотання про залишення позову без розгляду оскільки Позивачем не сплачено судовий збір.

Також 10 жовтня 2020 року Департаментом патрульної поліції Національної поліції України на адресу суду надано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , який не відповідає вимогам ст. ст. 162,165 КАС України в частині надання суду документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Тому суд ухвалив здійснювати розгляд справи на підставі наявних доказів без врахування письмових пояснень, оскільки останні подані в порушенням вимог КАС України.

Ознайомившись з позовною заявою, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, що, визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Статтею 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ДПО18 № 656391 від 13 вересня 2020 року командира 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за обставин, що ОСОБА_1 13 вересня 2020 року о 01 годині 10 хвилин в м.Дніпро по вул. Робочій біля буд. 23 «В» керував автомобілем Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_1 при перестроюванні перетнув суцільну горизонтальну розмітку 1.1 чим порушив п.8.5.1. ПДР України (а.с.32).

Як вбачається з позову, позивач вказує на безпідставність накладення на нього адміністративного стягнення та постанову, складену відповідачем, вважає протиправною, і такою, що винесена на припущеннях та домислах.

За приписами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Суддею під час відкриття провадження по справі було витребувано матеріали, в тому числі відеозапис з нагрудної камери, по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. (а.с. 33). Проте ухвала суду в цій частині не була виконана і матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності на адресу суду направлені не були.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних доказів на підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем суду не надано, а саме: не надано доказів щодо наявності суцільної лінії за адресою вказаною в постанові та доказів того, що Позивач її перетинав та обставин де саме і як він її перетинав. Суд відповідно до ст. 77 КАС України позбавлений можливості самостійно збирати докази.

Статтею 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про протиправність постанови відповідача, а доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню і постанова відповідача підлягає скасуванню.

Відповідно од вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, в тому числі скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому суд вважає за необхідне справу про притягнення до адміністративної відповідальності позивача закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд, враховуючи положення ч. 1 ст. 139 КАС України вважає, що судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП, ст.ст. 5, 6, 77, 246, 262, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до командира 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Гургенідзе Тенгіза Зурабовича (49000, м.Дніпро, площа Троїцька, буд.2А), Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (49000, м.Дніпро, площа Троїцька, буд.2А) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ДПО18 № 656391 від 13 вересня 2020року, винесену командиром 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Гургенідзе Тенгізом Зурабовичем відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стягнути з Головного Управління національної поліції в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 17 листопада 2020 року.

Головуючий: суддя О.В. Кітов