Справа № 440/220/19
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
09 листопада 2020 рокум. ПолтаваСправа №440/220/19
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі №440/220/19 за позовом ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії було задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 29.10.2018 №209 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90% від загальної суми складових місячного заробітку (окладу, класного чину, вислуги років, інших виплат, які передбачені чинним законодавством) з 01.10.2017 на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 06.02.2018 №18-70/вих.18 без обмеження її максимального розміру; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 грн 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).
Рішення набрало законної сили 23.04.2019.
07.07.2020 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у цій справі №440/220/19, який був пред`явлений ОСОБА_1 до органів виконавчої служби для примусового виконання.
16.10.2020 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо невиконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 у справі №440/220/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Заявник наголошувала на тому, що рішенням суду від 25.02.2019 зобов`язано, зокрема, здійснити перерахунок та виплату належної їй пенсії за вислугу років у розмірі 90% від загальної суми складових місячного заробітку з 01.10.2017 без обмеження максимального розміру пенсії. Водночас, орган пенсійного фонду на власний розсуд і протиправно застосував Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", тим самим зменшивши розмір її пенсії.
У зв`язку з невиконанням рішення суду в повному обсязі та порушенням своїх прав ОСОБА_1 звернулась до суду із цією заявою.
Надаючи оцінку доводам заявника, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Таким чином, вказаними нормами визначено особливий порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, який здійснюється судом в процесі контролю за виконанням судових рішень.
При цьому, суд при вирішенні спору повинен встановити природу спірних правовідносин, а саме: які рішення, дії чи бездіяльність відповідача призвели до порушення прав позивача, чи такі пов`язані з виконанням рішення суду, чи вчинені відповідачем у зв`язку з виникненням нових правовідносин.
Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звертав увагу, що стаття 383 Кодексу адміністративного судочинства України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами застосування цієї статті є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із невиконанням судового рішення в цій справі.
Матеріали справи свідчать, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 у цій справі було визнано протиправним та скасовано рішення Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області від 29.10.2018 №209 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 90% від загальної суми складових місячного заробітку (окладу, класного чину, вислуги років, інших виплат, які передбачені чинним законодавством) з 01.10.2017 на підставі довідки Прокуратури Полтавської області від 06.02.2018 №18-70/вих.18 без обмеження її максимального розміру.
Також з матеріалів, поданих до заяви, вбачається, що станом на 18.06.2019 року (відповідно до змісту листа Головного управління ПФУ в Полтавській області, направленого 18.06.19 за вих.№2757/ф-02 на адресу ОСОБА_1 ) відповідач у справі виконав судове рішення в частині перерахунку пенсії. Перерахована за рішенням суду пенсія позивача склала 54 760,73 грн.
З цього листа слідує, що Головне управління ПФУ в Полтавській області зі власної ініціативи та без будь-яких передбачених законом підстав переглянуло розмір пенсії позивача у бік зменшення.
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
За правилами частин першої - третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно із частинами першою, другою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Суд також наголошує, що обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 у цій справі набрало законної сили 23.04.2019.
Переглядаючи розмір пенсії ОСОБА_1 у бік зменшення, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області аргументувало свої дії змістом статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 5 листопада 1991 року, на підставі якої призначена пенсія позивача.
За змістом вказаної норми, пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Оскільки розмір перерахованої ОСОБА_1 на підставі судового рішення пенсії перевищив максимальну величину базу нарахування єдиного внеску, що передбачена Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов"язкове державне страхування", орган Пенсійного фонду України, переглянув розмір присудженої пенсії відповідно до вказаної максимальної величини бази нарахування ЄСВ.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до рішення суду від 25.02.2019 ОСОБА_1 має право на перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків від загальної суми складових місячного заробітку у розмірах, зазначених у довідці Прокуратури Полтавської області від 06.02.2018 №18-70/вих.18 без обмеження граничного розміру пенсії та виплату недоплаченої частини пенсії з 01.10.2017, а тому невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, порушує її право на належний рівень пенсійного забезпечення.
Самостійно й зі власної ініціативи переглядаючи висновки рішення суду та розмір пенсії позивача у бік зменшення, орган Пенсійного фонду України діяв не в порядку, не на підставі та не у спосіб, що визначені Законами України.
Фактично відповідач, спочатку виконавши судове рішення, в подальшому самостійно відмовився від його виконання в повному обсязі - в частині відсутності обмежень.
Застосоване на підставах, описаних вище, обмеження перерахунку виходячи з максимальної величини бази нарахування ЄСВ, вчинене Головним управлінням ПФУ в Полтавській області внаслідок невірного й безпідставного застосування Закону.
Суд вказує, що частина 2 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції від 5 листопада 1991 року, на підставі якої призначена пенсія позивача, й на яку посилається орган пенсійного фонду, підлягала застосуванню й була застосована в момент первинного призначення пенсії ОСОБА_1 на цьому її дія була вичерпана. Після призначення пенсії позивачу орган пенсійного фонду не мав права застосовувати вказану норму.
Для перерахунку пенсії в подальшому застосовуються частини 12 та 17 статті 50-1 вказаного Закону, які не дають відповідачу права застосовувати обмеження виходячи з максимальної величини бази нарахування ЄСВ.
За наведених обставин, суд приходить до висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з обмеженням її розміром 37 890 грн, є протиправними.
Крім того, позивач вказала у своїй заяві, що відповідачем застосовано процедури відстрочення виплати перерахованої їй пенсії з посиланням на ПстановуКабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду".
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 у справі №640/5248/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 у справі №640/5248/19 визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" від 22.08.2018 №649.
Отже, дії відповідача (боржника) щодо застосування до перерахованої ОСОБА_1 пенсії Постанови Кабінету Міністрів України "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" від 22.08.2018 №649 з 22.07.2020 року - є протиправними.
Відмова пенсійного органу у проведенні позивачу виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення Європейського суду у справі "Кечко проти України" від 08.11.2005).
Зазначена позиція також підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 17.03.2004 №7-рп/2004, від 01.12.2004 №20-рп/2004, від 09.07.2007 №6-рп/2007.
З огляду на зроблені висновки, суд вважає заяву ОСОБА_1 в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України - обґрунтованою.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що наявні підстави для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо невиконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 у справі №440/220/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії у повному обсязі.
Відповідно до частини шостої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Згідно зі частиною першою статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 14, 94, 243, 248, 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі №440/220/19 за позовом ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо невиконання в повному обсязі Полтавського окружного адміністративного суду від 25.02.2019 у справі №440/220/19 за позовом ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Про результати розгляду та виконання цієї ухвали повідомити Полтавський окружний адміністративний суд протягом 30 днів після отримання окремої ухвали.
Окрема ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Окрема ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII.
Суддя І.С. Шевяков