Справа № 420/6135/20
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6135/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Сидорівського С.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Рисоіл-Юг до Державної податкової служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Новотіс про визнання протиправною бездіяльність та визнання зареєстрованими розрахунки,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Рисоіл-Юг до Державної податкової служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Новотіс, в якій з урахуванням уточненої позовної заяви просить:

визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунків коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» від 26.12.2019 року № 16, № 17, № 18, № 19, № 20, № 21, № 22, № 23, № 24, № 25, № 26, № 27, № 28, № 29, № 30, № 31, № 32, № 33, № 34, № 35;

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних: розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 16 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 14.01.2020 року; розразхунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 17 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 18 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 19 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 20 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 21 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 22 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 23 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 24 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 25 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 26 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 27 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 28 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 29 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 30 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 31 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 32 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 33 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 34 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 35 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року.

Ухвалою від 15.07.2020 року дану справу залишено без руху.

21.07.2020 р. (вх. № 28406/20) позивач надав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, чим усунув зазначені судом недоліки.

Ухвалою від 24.07.2020 року Одеським окружним адміністративним судом провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

09.09.2020 року (вх. № 35960/20) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомлення сторін.

Ухвалою від 11.09.2020 року розгляд справи продовжено в порядку загального позовного провадження.

01.09.2020 року (вх. № 34315/20) представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву.

09.09.2020 року (вх. № 35952/20) представником позивача до канцелярії суду подано відповідь на відзив.

30.09.2020 року (вх. № 39926/20) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про витребування доказів.

11.09.2020 року (вх. № 36579/20) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про залучення третьої особи до у часті у справі.

У судовому засіданні 30.09.2020 року усними ухвалами суду, які занесено до протоколу судового засідання, було відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ТОВ «Новотіс».

02.10.2020 року (вх. № 40504/20) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів.

26.10.2020 року (вх. № 44757/20) представником третьої особи до канцелярії суду подані письмові пояснення.

26.10.2020 року (вх. № 44758/20) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою від 27.10.2020 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

16.11.2020 року (вх. № 48345/20) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.

16.11.2020 року (вх. № 48346/20) представником третьої особи до канцелярії суду подано клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.

В обґрунтування позову зазначено, що у процесі проведення позивачем господарської діяльності було складено розрахунки коригування та направлено їх на реєстрацію до податкового органу. Однак, вказані розрахунки прийнято не було через порушення вимог ст. 102 ПК України та п. 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних. Позивач вважає вказані рішення протиправними та такими, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, в яких, в обґрунтування правової позиції, зокрема, зазначено, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв в межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України, та вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В судове засідання 17.11.2020 року сторони по справі не з`явились, сповіщались належним чином про дату, час та місце судового засідання.

Від позивача та третьої особи до канцелярії суду надійшли клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні, від відповідача жодних клопотань про розгляд заяви без участі або перенесення судового засідання на іншу дату до суду не надходило.

Згідно ч.9 ст.205 КАСУ, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розглянути позовну заяву в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п.1. ч.1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Рисоіл-Юг Одеському окружному адміністративному суду.

Як вбачається з позовної заяви, між ТОВ «Рисоіл-Юг» та ТОВ «Новотіс» 24 жовтня 2014 року було укладено договір № 24/10 з додатками до нього (т.1 а.с. 14-27). За вказаним договором ТОВ «Рисоіл-Юг» прийняло на себе зобов`язання з надання послуг та виконання робіт по прийманню, зберіганню та відвантаженню (перевалці) олії рослинної, що відправляється ТОВ «Новотіс» на експорт через порт «Южний». З урахуванням Додаткової угоди від 31.10.2016 року строк дії договору встановлений до 31.10.2020 року.

У відповідності до вимог податкового законодавства, позивач, у зв`язку з отриманням передплати, склав податкові накладні та задекларував податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму ПДВ, які були зареєстровані належним чином у Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується відповідними квитанціями (т.1 а.с. 100-171).

У подальшому, 26.12.2019 року Позивачем було здійснено повернення коштів (передплати) у сумі 3470000,00 грн., про що свідчить наявне платіжне доучення від 26.12.2019 року № 4440 (т.2 а.с. 1), у зв`язку з чим у сторін договору виникла необхідність здійснити відповідні коригування у податковій звітності.

За таких обставин, позивачем було складено та направлено до ЄРПН розрахунки коригування до податкових накладних (за хронологією їх надходження до ЄРПН):

№16 від 26.12.2019 року до податкової накладної № 4 від 28.12.2015 року;

№17 від 26.12.2019 року до податкової накладної №13 від 28.12.2016 року;

№18 від 26.12.2019 року до податкової накладної № 5 від 28.12.2015 року;

№19 від 26.12.2019 року до податкової накладної № 6 від 28.12.2015 року;

№20 від 26.12.2019 року до податкової накладної №7 від 29.12.2015 року;

№21 від 26.12.2019 року до податкової накладної №1 від 28.01.216 року;

№22 від 26.12.2019 року до податкової накладної №1 від 25.02.2016 року;

№23 від 26.12.2019 року до податкової накладної №2 від 25.02.2016 року;

№24 від 26.12.2019 року до податкової накладної №3 від 25.02.2016 року;

№25 від 26.12.2019 року до податкової накладної №1 від 21.03.2016 року;

№26 від 26.12.2019 року до податкової накладної №2 від 21.03.2016 року;

№27 від 26.12.2019 року до податкової накладної №14 від 29.04.2016 року;

№25 від 26.12.2019 року до податкової накладної №1 від 09.08.2016 року;

№29 від 26.12.2019 року до податкової накладної №10 від 28.10.2016 року;

№30 від 26.12.2019 року до податкової накладної №5 від 18.10.2016 року;

№31 від 26.12.2019 року до податкової накладної №3 від 03.11.2016 року;

№32 від 26.12.2019 року до податкової накладної №6 від 20.10.2016 року;

№33 від 26.12.2019 року до податкової накладної №4 від 03.11.2016 року;

№34 від 26.12.2019 року до податкової накладної № 5 від 04.11.2016 року;

№35 від 26.12.2019 року до податкової накладної №11 від 18.11.2016 року.

Водночас, відповідно до квитанцій від 14.01.2020 року та від 15.01.2020 року № 1 зазначені розрахуни коригування прийнято не було у зв`язку з виявленням помилок, а саме: «порушено вимоги статті 102 Податкового кодексу України та пункту 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, дата складання розрахунку коригування не може перевищувати більше ніж на 1095 календарних днів дати складання податкової накладної, до якої складено такий розрахунок коригування (т.2 а.с. 113-134).

Позивач, вважаючи, що відповідач зобов`язаний здійснити реєстрацію розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, звернувся з даним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду, були порушені з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка видана їх отримувачу - платнику податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Даному положенню кореспондують норми Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246.

Відмовляючи у прийнятті розрахунку коригування, відповідач посилається на пункт 6 Порядку № 1246, відповідно до якого розрахунок коригування до податкової накладної, яка складена до 1 лютого 2015 р. та не підлягала реєстрації відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу, підлягає реєстрації після реєстрації такої накладної, для чого постачальник (продавець) товарів/послуг повинен протягом операційного дня зареєструвати податкову накладну (незалежно від дати її складення з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу) та розрахунок коригування.

Тобто, даний пункт стосується лише розрахунків коригування, які складені до податкових накладних, що виписані до 01.02.2015, тоді як, у даному випадку, податкові накладні зареєстровані після 01.02.2015 року (т.1 а.с. 100-171), а отже посилання відповідача на пункт 6 Порядку № 1246 є неправомірним.

З системного аналізу зазначених положень слідує, що норми податкового законодавства не передбачають обмежень у часі коригування кількісних і вартісних показників.

Крім того, статтею 102 Податкового кодексу України, якою врегульовано строки давності та порядок їх застосування, також не регламентовано строки для коригування кількісних і вартісних показників та не встановлено жодних прямих обмежень для платника податку щодо здійснення коригування розрахунків до податкової накладної.

Таким чином, стаття 102 Податкового кодексу України не може застосовуватись для регулювання спірних правовідносин.

Аналогічна правова позиція викладене у постанові Верховного Суду від 05.12.2019 по справі № 820/3401/17.

Отже, з огляду на те, що податковим законодавством не встановлено строків для коригування показників податкової накладної, відповідачем було протиправно відмовлено у прийнятті розрахунків коригування кількісних і вартісних показників від 26.12.2019 року № 16, № 17, № 18, № 19, № 20, № 21, № 22, № 23, № 24, № 25, № 26, № 27, № 28, № 29, № 30, № 31, № 32, № 33, № 34, № 35.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною другою статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги обставини даної справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю щодо виконання рішення в даній справі, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами не доведена обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в контексті положень ст.201 ПК України та Порядку №117, відзив на позовну заяву відтворює законодавчі норми та зміст оскаржуваних рішень, не містить будь-яких аргументів на противагу доводам позивача.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відтак, враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової служби України судовий збір у розмірі 21020,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Рисоіл-Юг (місцезнаходження: 67543, Одеська область, Лиманський район, сільрада Визирська, Комплекс будівель та споруд № 5; ) до Державної податкової служби України (місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Новотіс (місцезнаходження: 67543, Одеська область, Лиманський район, сільрада Визирська, комплекс будівель та споруд № 5; ) про визнання протиправною бездіяльність та визнання зареєстрованими розрахунки - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунків коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» від 26.12.2019 року № 16, № 17, № 18, № 19, № 20, № 21, № 22, № 23, № 24, № 25, № 26, № 27, № 28, № 29, № 30, № 31, № 32, № 33, № 34, № 35.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних: розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 16 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 14.01.2020 року; розразхунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 17 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 18 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 19 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 20 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 21 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 22 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 23 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 24 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 25 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 26 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 27 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 28 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 29 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 30 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 31 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 32 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 33 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 34 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року; розрахунок коригування кількісних і вартісних показників ТОВ «Рисоіл-Юг» № 35 від 26.12.2019 року датою його фактичного отримання 15.01.2020 року.

Стягнути з Державної податкової служби України () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Рисоіл-Юг () судових витрат зі сплати судового збору у сумі 21020,00 (двадцять одну тисячу двадцять грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 17.11.2020 року.

Суддя О.М. Тарасишина

.